type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 5.6.2010
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 148/48
 Kanne 12.4.2010 — Grupo Osborne v. SMHV — Confecciones Sanfertús (TORO)
 (Asia T-165/10)
 2010/C 148/78
 Kannekirjelmän kieli: espanja
 Asianosaiset
 Kantaja: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Iglesias Monravá)
 Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
 Vastapuoli valituslautakunnassa: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Espanja)
 Vaatimukset
 —
 sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) toisen valituslautakunnan asiassa R 0638/2009-2 tekemä päätös on kumottava
 —
 yhteisön tavaramerkin nro 2844264 rekisteröinti luokkaan 25 on hyväksyttävä ja
 —
 vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja
 Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki TORO (rekisteröintihakemus nro 2844264) luokkiin 18, 25 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten
 Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Confecciones Sanfertús, S.L.
 Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalainen sanamerkki LETORO (nro 465635) luokkiin 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten ja sanan TORO sisältävät espanjalaiset kuviomerkit (nro 802043 ja nro 1513622) luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten
 Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja rekisteröintihakemuksen hylkääminen
 Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen
 Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen tulkinta; väiteosaston aikaisempi päätös, jolla ratkaistiin tavaramerkkien TORO ja LETORO yhteensopivuus, sekä se, että esitetyt käyttöä koskevat todisteet eivät osoita espanjalaisten tavaramerkkien LETORO (sanamerkki) ja TORO (kuviomerkki) käyttöä


type: other

text:
ΝΕΑ ΑΠΟ ΤΑ ΓΙΑΝΝΕΝΑ ΚΑΙ ΤΗΝ ΗΠΕΙΡΟ: Έναρξη υποβολής αιτήσεων συμμετοχής εργοδοτών στο πρόγραμμα επιχορήγησης για την απασχόληση 1.295 ανέργων ηλικίας 25-29 ετών
 αιτήσεων των ενδιαφερόμενων ιδιωτικών επιχειρήσεων, επιτηδευματιών, Φορέων Κοινωνικής και Αλληλέγγυας Οικονομίας που ασκούν τακτική οικονομική δραστηριότητα γίνεται ηλεκτρονικά μόνο μέσω του Πληροφοριακού Συστήματος Κρατικών Ενισχύσεων (ΠΣΚΕ) του Υπουργείου Οικονομίας και Ανάπτυξης (στη διεύθυνση http://www.ependyseis.gr/mis). Απαραίτητη προϋπόθεση για την υποβολή της ηλεκτρονικής αίτησης για ένταξη στο πρόγραμμα είναι η ενδιαφερόμενη επιχείρηση να είναι εγγεγραμμένη στα μητρώα του ΟΑΕΔ, καθώς και στο Πληροφοριακό Σύστημα Κρατικών Ενισχύσεων.Επιχειρήσεις οι οποίες διατηρούν υποκαταστήματα και επιθυμούν να προσλάβουν άτομα για να απασχοληθούν σε αυτά, υποβάλλουν ξεχωριστή αίτηση για κάθε υποκατάστημα εφόσον έχουν δημιουργήσει ξεχωριστούς κωδικούς πρόσβασης και στο ΟΠΣ-ΟΑΕΔ αλλά και στο ΠΣΚΕ τόσο για την έδρα τους όσο και για κάθε ένα από τα υποκαταστήματά τους, στα οποία επιθυμούν να απασχολήσουν τους ωφελούμενους. Κάθε επιχείρηση μπορεί να ενταχθεί στο πρόγραμμα για έναν (1) έως και δέκα (10) ωφελούμενους ανάλογα με το προσωπικό που απασχολεί κατά την υποβολή της αίτησής της. Προϋπόθεση για την ένταξη στο πρόγραμμα είναι η επιχείρηση να μην έχει προβεί σε μείωση του προσωπικού της (με καταγγελία σύμβασης εργασίας, αλλαγή καθεστώτος απασχόλησης, εθελουσία έξοδο), στο χρονικό διάστημα των εννέα μηνών που προηγούνται της ημερομηνίας υποβολής της αίτησης.To «Πρόγραμμα επιχορήγησης επιχειρήσεων για την απασχόληση 1.295 ανέργων ηλικίας 25-29 ετών» συγχρηματοδοτείται από την Ελλάδα και την Ευρωπαϊκή Ένωση (Ευρωπαϊκό Κοινωνικό Ταμείο) στο πλαίσιο της «Πρωτοβουλίας για την Απασχόληση των Νέων» μέσω του Επιχειρησιακού Προγράμματος «Ανάπτυξη Ανθρώπινου Δυναμικού, Εκπαίδευση και Διά Βίου Μάθηση».Ο ΟΑΕΔ θα καταβάλλει στις δικαιούχους επιχειρήσεις επιχορήγηση, για κάθε προσλαμβανόμενο άνεργο η οποία ανέρχεται στο ποσό των 14,40 ευρώ την ημέρα και όχι πέραν των 25 ημερών ανά μήνα. Η επιχορήγηση θα ξεκινά από την ημερομηνία πρόσληψης του ανέργου και θα καταβάλλεται για χρονικό διάστημα οκτώ (8) μηνών.Επισημαίνεται ότι οι ωφελούμενοι του προγράμματος άνεργοι νέοι δεν υποβάλλουν οι ίδιοι αίτηση, αλλά υποδεικνύονται με συστατικό σημείωμα μόνον από την αρμόδια Υπηρεσία (ΚΠΑ2), όπου ανήκει η έδρα ή το υποκατάστημα του εργοδότη στον οποίο θα απασχοληθούν, σύμφωνα με τις ζητούμενες ειδικότητες, όπως αυτές θα έχουν δηλωθεί κατά την υποβολή αιτήσεων από τις επιχειρήσεις. Θα πρέπει κατά την ημερομηνία υπόδειξής τους από την αρμόδια Υπηρεσία να είναι εγγεγραμμένοι στα Μητρώα του ΟΑΕΔ και να έχουν συμπληρώσει το 25ο έτος της ηλικίας τους. Οι 1.295 θέσεις κατανέμονται ανά Περιφερειακή Ενότητα, ανά ειδικότητα και εκπαιδευτικό επίπεδο και βάσει αυτών υποβάλλονται οι αιτήσεις των ενδιαφερομένων επιχειρήσεων.
 Οι λεπτομέρειες και οι όροι υλοποίησης του προγράμματος προσδιορίζονται από τις νέες διαδικασίες διαχείρισης και ελέγχου του ΕΣΠΑ, που περιγράφονται στη Δημόσια Πρόσκληση, η οποία είναι αναρτημένη στις ιστοσελίδες του ΟΑΕΔ (www.oaed.gr), του ΕΣΠΑ, http://www.espa.gr και στην ιστοσελίδα http://www.ependyseis.gr. Σημειώνεται ότι επιχειρήσεις που δεν είναι εγγεγραμμένες στα μητρώα του ΟΑΕΔ, προκειμένου για την εγγραφή τους, οφείλουν να επισκεφτούν την Υπηρεσία του ΟΑΕΔ (ΚΠΑ2), στην αρμοδιότητα της οποίας ανήκει η έδρα ή τα υποκαταστήματα στα οποία θα απασχοληθούν οι ωφελούμενοι, προσκομίζοντας τα απαραίτητα δικαιολογητικά (πρόσφατο καταστατικό ή βεβαίωση έναρξης επιτηδεύματος, ΑΦΜ). Επιχειρήσεις εγγεγραμμένες στα μητρώα του ΟΑΕΔ οφείλουν να προσέλθουν στις αρμόδιες Υπηρεσίες του ΟΑΕΔ πριν την υποβολή της αίτησης για επικαιροποίηση των στοιχείων τους στις κάτωθι ενδεικτικές περιπτώσεις: δεν έχουν συμπληρώσει πλήρως ή ορθώς τα στοιχεία στους (π.χ. ταχυδρομική διεύθυνση, email, τηλέφωνο, ΚΑΔ, νόμιμος εκπρόσωπος κλπ), αλλαγή στοιχείων της έδρας ή υποκαταστήματος, δεν έχουν δηλώσει τυχόν υποκαταστήματα κ.α. Επιχειρήσεις που είναι ήδη εγγεγραμμένες στο σύστημα του ΠΣΚΕ, δύνανται να υποβάλλουν αίτηση για ένταξη στο πρόγραμμα με τους κωδικούς που διαθέτουν, προσθέτοντας την εν λόγω νέα δράση. Για τη σύνδεση χρήστη στο ΠΣΚΕ η ενδιαφερόμενη επιχείρηση θα πρέπει να συνδεθεί στην ηλεκτρονική διεύθυνση http://www.ependyseis.gr/mis κατά την ημερομηνία έναρξης υποβολής των αιτήσεων, προκειμένου να υποβάλλει την σχετική ηλεκτρονική Αίτηση Απόδοσης Δικαιωμάτων Πρόσβασης για να αποκτήσει κωδικό πρόσβασης και συνθηματικό. Τον κωδικό και το συνθηματικό αυτό η επιχείρηση θα τα χρησιμοποιήσει για την υποβολή της αίτησης ένταξης στο πρόγραμμα στο ΠΣΚΕ.


text:
 12.1.2015
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 7/36
 Žaloba podaná 7. októbra 2014 – CEAHR/Komisia
 (Vec T-712/14)
 (2015/C 007/41)
 Jazyk konania: angličtina
 Účastníci konania
 Žalobkyňa: Confédération Européenne des Associations d’Horlogers-Réparateurs (Európska konfederácia združení hodinárov-opravárov, CEAHR) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Mathijsen a P. Dyrberg, lawyers)
 Žalovaná: Európska komisia
 Návrhy
 Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
 —
 zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2014) 5462 final z 29. júla 2014,
 —
 zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.
 Dôvody a hlavné tvrdenia
 Touto žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie C(2014) 5462 final z 29. júla 2014 vo veci AT.39097 – Watch repair (Opravy hodiniek), ktorým Komisia zamietla sťažnosť žalobkyne podľa článku 7 ods. 2 nariadenia č. 773/2004 (1) týkajúcu sa odmietnutia niektorých výrobcov prestížnych/luxusných hodiniek, dodávať náhradné súčiastky nezávislým opravárom.
 Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza, že i) závery Komisie vychádzajú zo zjavne nesprávneho posúdenia právnych a skutkových okolností, ii) napadnuté rozhodnutie neposkytuje primerané odôvodnenie záverov Komisie a iii) napadnuté rozhodnutie je výsledkom konania, počas ktorého Komisia pozorne nepreskúmala právne a skutkové okolnosti uvádzané v sťažnosti, v rozpore s právom žalobkyne na riadnu správu vecí verejných.
 (1) Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov [101 ZFEÚ] a [102 ZFEÚ] (Ú. v. EÚ L 123, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81).


text:
3 . 6 . 95 I DE I Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften Nr . C 137/21
 ( IV/31.553 — Betonstahlmatten; ABl . L 260, S. 1 ), hat das BESCHLUSS DES GERICHTS ERSTER INSTANZ
 Gericht ( Erste Kammer ) unter Mitwirkung des Präsidenten vom 8 . März 1995
 H. Kirschner, der Richter C. W. Bellamy, B. Vesterdorf, R.
 Garda-Valdecasas und K. Lenaerts — Kanzler: H. Jung — in der Rechtssache T-2/93 Dépens: Société anonyme à
 am 6 . April 1995 ein Urteil mit folgendem Tenor erlas participation ouvrière Compagnie nationale Air France
 sen :
 gegen Kommission der Europäischen Gemeinschaften ( [ )
 ( Wettbewerb — Kostenfestsetzung)
 I. Die Klage wird abgewiesen. ( 95/C 137/52 )
 2 . Die Klägerin trägt die Kosten des Verfahrens. (Verfahrenssprache: Französisch)
 (') ABl . Nr . C 306 vom 5 . 12 . 1989 . In der Rechtssache T-2/93 Depens , Societe anonyme ä
 participation ouvriere Compagnie nationale Air France,
 Paris, Prozeßbevollmächtigter: Eduard Marissens, Brüssel,
 Zustellungsanschrift: Kanzlei der Rechtsanwältin Lucy
 Dupong, 14a, rue des Bains, gegen Kommission der
 Europäischen Gemeinschaften, Bevollmächtigte : F. E. Gon
 zales Diaz und G. de Bergues , unterstützt durch Vereinigtes
 URTEIL DES GERICHTS ERSTER INSTANZ Königreich Großbritannien und Nordirland , Bevollmäch
 vom 27. April 1995 tigte : J. D. Colahan und C. Vajda, Zustellungsanschrift:
 in der Rechtssache T-443/93 : Casillo Gram snc gegen Botschaft des Vereinigten Königreichs, 14, boulevard
 Kommission der Europäischen Gemeinschaften ( ! ) Roosevelt, Luxemburg, TAT SA, Tours ( Frankreich ), Pro
 zeßbevollmächtigte : Rechtsanwalt Antoine Winckler, Paris,
 (Staatliche Beihilfen — Für zahlungsunfähig erklärter und Solicitor Romano Subiotto, Zustellungsanschrift:
 Kläger — Rechtsschutzinteresse — Erledigung der Kanzlei der Rechtsanwälte Elvinger und Hoss, 15 , cöte
 Hauptsache) d'Eich, Luxemburg, und British Airways plc, Hounslow
 ( 95/C 137/51 ( Vereinigtes Königreich ), Prozeßbevollmächtigte: Solicitors
 William Allan und James E. Flynn, Zustellungsanschrift:
 (Verfahrenssprache: Italienisch) Kanzlei der Rechtsanwälte Loesch und Wolter, 11 , rue
 Goethe, Luxemburg, wegen Festsetzung der von der Kläge
 rin der Streithelferin TAT SA aufgrund des Urteils des
 In der Rechtssache T-443/93 , Casillo Grani snc mit Sitz in Gerichts vom 19 . Mai 1994 in der Rechtssache T-2/93 ( Air
 San Giuseppe Vesuviano ( Italien ), Prozeßbevollmächtigte : France/Kommission, Slg. 1994 , 11-323 ) zu erstattenden
 Rechtsanwälte Mario Siragusa, Rom, Maurizio D'Albora, Kosten hat das Gericht ( Zweite erweiterte Kammer ) unter
 Neapel, und Giuseppe Scassellati-Sforzolini, Bologna, Mitwirkung des Präsidenten B. Vesterdorf, der Richter
 Zustellungsanschrift: Kanzlei des Rechtsanwalts Ernest D. P. M. Barrington, A. Saggio, H. Kirschner und A.
 Arendt, 8— 10, rue Mathias Hardt, Luxemburg, gegen Kalogeropoulos — Kanzler : H. Jung — am 8 . März 1995
 Kommission der Europäischen Gemeinschaften ( Bevoll einen Beschluß mit folgendem Tenor erlassen :
 mächtigte : M. Nolin, D. Calleja y Crespo und R. Lyal ),
 unterstützt durch Italgrani SpA mit Sitz in Neapel ( Italien ), Der Gesamtbetrag der von der Klägerin der Streithelferin
 Prozeßbevollmächtigte: Rechtsanwälte Aurelio Pappalardo, TAT SA zu erstattenden Kosten wird auf 220 000 ffrs
 Trapani , Luigi Sico und Feiice Casucci, Neapel, sowie festgesetzt.
 Massimo Annesi und Massimo Merola, Rom, Zustellungs
 anschrift : Kanzlei des Rechtsanwalts Alain Lorang, 51 , rue (') ABl . Nr . C 45 vom 17. 2 . 1993 .
 Albert 1 er, Luxemburg, wegen Nichtigerklärung der Ent
 scheidung 91 /474/EWG der Kommission vom 16 . August
 1991 betreffend die Beihilfen der italienischen Regierung
 zugunsten der Firma Italgrani zur Errichtung eines agroali
 mentären Komplexes im Mezzogiorno ( ABl . L 254, S. 14 ), BESCHLUSS DES PRÄSIDENTEN
 hat das Gericht ( Zweite erweiterte Kammer ) unter Mitwir DES GERICHTS ERSTER INSTANZ
 kung des Präsidenten B. Vesterdorf, der Richter D. P. M. vom 24 . Februar 1995
 Barrington, A. Saggio, H. Kirschner und A. Kalogeropoulos
 — Kanzler : J. Palacio Gonzalez, Verwaltungsrat — am in der Rechtssache T-2/95 R, Industrie des poudres
 27 . April 1995 ein Urteil mit folgendem Tenor erlassen: spheriques gegen Rat der Europäischen Union
 ( 95/C 137/53 )
 1 . Die Rechtssache T-443/93 wird im Register des
 Gerichts gestrichen. (Verfahrenssprache: Französisch)
 2 . Die Klägerin trägt die Kosten des Verfahrens einschließ In der Rechtssache T-2/95 R, Industrie des poudres spheri
 lich der Kosten der Streithelferin. ques mit Sitz in Annemasse ( Frankreich ), vertreten durch
 Rechtsanwältin Chantal Momege, Paris , Zustellungsan
 schrift: Kanzlei des Rechtsanwalts Alex Schmitt, 62 , avenue
 (M ABl . Nr . C 47 vom 21 . 2 . 1992 .
 Guillaume, Luxemburg, gegen Rat der Europäischen Union
 ( Bevollmächtigte: Ramon Torrent und Jorge Monteiro )
 wegen Aussetzung des Vollzugs der Verordnung ( EG )


type: contracts

text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22005A0413(03)
 Sporazum med Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo in Evropsko unijo o varnostnih postopkih za izmenjavo zaupnih informacij
 Official Journal L 094 , 13/04/2005 P. 0039 - 0044
 Sporazummed Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo in Evropsko unijo o varnostnih postopkih za izmenjavo zaupnih informacijNEKDANJA JUGOSLOVANSKA REPUBLIKA MAKEDONIJA,ki jo zastopa njena vlada,na eni straniinEVROPSKA UNIJA, v nadaljnjem besedilu "EU",ki jo zastopa predsedstvo Sveta Evropske unije,na drugi strani,v nadaljnjem besedilu "pogodbenici",STA SE –OB ZAVEDANJU, da bodo skupna zavezanost procesu stabilizacije in pridruževanja, ki bo ostal vse do njenega pristopa k EU v prihodnosti okvir za evropsko usmeritev Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije;OB UPOŠTEVANJU, da imata pogodbenici enake cilje glede krepitve lastne varnosti v vseh njenih oblikah in glede zagotavljanja visoke stopnje varstva njunim državljanom na območju varnosti;OB UPOŠTEVANJU, da pogodbenici soglašata, da bosta svoja posvetovanja in sodelovanje razvijali na podlagi vprašanj skupnega interesa, ki se nanašajo na varnost;OB UPOŠTEVANJU, da v tej zvezi obstaja stalna potreba po izmenjavi zaupnih informacij med pogodbenicama;OB PRIZNAVANJU, da bi celovito in učinkovito posvetovanje in sodelovanje lahko zahtevalo dostop do zaupnih informacij in gradiva obeh pogodbenic, kakor tudi izmenjavo zaupnih informacij in zadevnega gradiva med pogodbenicama;OB ZAVEDANJU, da tak dostop do zaupnih informacij in zadevnega gradiva ter njihova izmenjava zahteva primerne varnostne ukrepe –DOGOVORILI O NASLEDNJEM:Člen 1Za izpolnitev ciljev krepitve varnosti pogodbenic v vseh njenih oblikah se ta sporazum uporablja za zaupne informacije ali gradivo v kateri koli obliki, ki jih posreduje ena od pogodbenic ali ki jih pogodbenici izmenjata.Člen 2Za namene tega sporazuma zaupne informacije pomenijo vse informacije (torej vsako védenje, ki se lahko sporoča v kateri koli obliki) ali gradivo, za katere je določeno, da se morajo zaščititi pred neupravičenim razkritjem in ki so bili kot taki označeni v varnostni razvrstitvi (v nadaljevanju: "zaupne informacije").Člen 3Za namene tega sporazuma "EU" pomeni Svet Evropske unije (v nadaljevanju "Svet"), generalnega sekretarja/visokega predstavnika in Generalni sekretariat Sveta ter Komisijo Evropskih skupnosti (v nadaljevanju "Evropska komisija").Člen 4Vsaka pogodbenica:(a) ščiti in varuje zaupne informacije, za katere se uporablja ta sporazum, ki jih posreduje druga pogodbenica, ali ki sta si jih pogodbenici izmenjali;(b) zagotavlja, da zaupne informacije, za katere se uporablja ta sporazum, ki so bile posredovane ali izmenjane, obdržijo varnostno razvrstitev, ki jo je določila pogodbenica, ki jih posreduje. Pogodbenica-prejemnica zaupne informacije ščiti in varuje v skladu z lastnimi varnostnimi predpisi o informacijah in gradivu z enakovredno varnostno razvrstitvijo, kakor je to določeno v varnostnih dogovorih, ki se oblikujejo v skladu s členoma 11 in 12;(c) ne uporablja informacij, za katere se uporablja ta sporazum, za drugačne namene od tistih, ki jih je določil organ izvora in tistih, za katere so bile te dane na voljo ali izmenjane;(d) brez privolitve organa izvora zaupnih informacij, za katere se uporablja ta sporazum, ne razkrije tretjim stranem ali institucijam EU ali subjektom, ki niso navedeni v členu 3.Člen 51. Zaupne informacije lahko ena od pogodbenic ("pogodbenica-pošiljateljica") razkrije ali posreduje drugi pogodbenici ("pogodbenici-prejemnici") v skladu z načelom nadzora s strani organa izvora.2. Glede posredovanja zaupnih informacij prejemnikom, ki niso ena izmed pogodbenic tega sporazuma, pogodbenica-prejemnica odločitev o razkritju ali posredovanju zaupnih informacij sprejme po privolitvi pogodbenice-pošiljateljice v skladu z načelom nadzora s strani organa izvora, kakor je opredeljeno v njenih varnostnih predpisih.3. Pri izvajanju odstavkov 1 in 2 zgoraj ni mogoče generično posredovanje informacij, razen če se pogodbenici ne dogovorita drugače in določita ustrezne postopke v zvezi z nekaterimi kategorijami informacij, ki so pomembne za potrebe njunega delovanja.Člen 6Vsaka od pogodbenic in vsak od subjektov pogodbenic, ki so navedeni v členu 3, ima varnostno organizacijo in varnostne programe, ki temeljijo na takih temeljnih načelih in minimalnih varnostnih standardih, uvedenih v varnostne sisteme pogodbenic, oblikovane na podlagi členov 11 in 12, da zagotavljajo uporabo enakovredne ravni varnostne zaščite za zaupne informacije, za katere se uporablja ta sporazum.Člen 71. Pogodbenici zagotovita, da se vse osebe, ki pri opravljanju svojih uradnih dolžnosti potrebujejo dostop ali katerih dolžnosti oz. funkcije jim lahko omogočijo dostop do zaupnih informacij, ki so bile dane na voljo ali izmenjane v skladu z določbami tega sporazuma, ustrezno varnostno preverijo preden dobijo dostop do takih informacij.2. Postopki varnostnega preverjanja se določijo z namenom, da se ugotovi, ali se neki osebi ob upoštevanju njene lojalnosti, vrednosti zaupanja in zanesljivosti lahko dovoli dostop do zaupnih informacij.Člen 8Pogodbenici si v zvezi z varnostjo zaupnih informacij, za katere se uporablja ta sporazum, in z zadevami skupnega varnostnega interesa nudita medsebojno pomoč. Organi, opredeljeni v členu 11, izvajajo vzajemna varnostna posvetovanja in nadzor, da bi ocenili učinkovitost varnostnih dogovorov, za katere so odgovorni in ki se oblikujejo v skladu s členoma 11 in 12.Člen 91. Za namene tega sporazuma se:(a) glede EU:Vso pošto pošlje Svetu na naslednji naslov:Council of the European UnionChief Registry OfficerRue de la Loi/Wetstraat, 175B-1048 Brussels.Vodja glavne pisarne Sveta ob upoštevanju odstavka 2 vso pošto posreduje državam članicam in Evropski komisiji.(b) glede Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije:Vso pošto se naslovi na uradnika glavne pisarne Direktorata za varstvo zaupnih informacij in se, če je primerno, pošlje preko Misije te države pri Evropskih skupnostih na naslednji naslov:Registry OfficerAvenue Louise 209AB-1050 Brussels.2. Izjemoma se pošta pogodbenice, ki je dostopna samo nekaterim pristojnim uradnikom, organom ali službam te pogodbenice, iz operativnih razlogov lahko naslovi in je dostopna samo nekaterim pristojnim uradnikom, organom ali službam druge pogodbenice, ki so posebej določeni kot prejemniki, ob upoštevanju njihovih pristojnosti in v skladu z načelom potrebe védenja. Za EU se ta pošta pošilja preko vodje glavne pisarne Sveta.Člen 10Izvajanje tega sporazuma nadzorujejo direktor Direktorata za varstvo zaupnih informacij ter generalna sekretarja Sveta in Evropske komisije.Člen 11Za izvajanje tega sporazuma:1. Glede Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije je za oblikovanje varnostnih dogovorov o zaščiti in varovanju zaupnih informacij, ki so mu bile posredovane, odgovoren Direktorat za varstvo zaupnih informacij, ki deluje v imenu in pod vodstvom svoje vlade;2. Generalni sekretariat Varnostnega urada Sveta (v nadaljnjem besedilu: "Varnostni urad GSS") pod vodstvom in v imenu generalnega sekretarja Sveta, ki deluje v imenu in v okviru pristojnosti Sveta, je odgovoren za oblikovanje varnostnih dogovorov o zaščiti in varovanju zaupnih informacij, ki so bile v skladu s tem sporazumom posredovane EU;3. Varnostni direktorat Evropske komisije, ki deluje v imenu in pod vodstvom Evropske komisije, je odgovoren za oblikovanje varnostnih dogovorov o zaščiti zaupnih informacij, ki so bile v skladu s tem sporazumom posredovane ali izmenjane znotraj Evropske komisije in njenih prostorov.Člen 12Varnostni dogovori, oblikovani v skladu s členom 11 sporazumno med tremi zadevnimi uradi, določijo standarde vzajemne varnostne zaščite za zaupne informacije, za katere se uporablja ta sporazum. Na strani EU mora te standarde odobriti Varnostni odbor Sveta. Na strani Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije mora te standarde odobriti direktor Direktorata za varstvo zaupnih informacij.Člen 13Organi, navedeni v členu 11, določijo postopke, ki se uporabijo v primerih dokazanega ali domnevnega ogrožanja statusa zaupnih informacij, za katere se uporablja ta sporazum.Člen 14Pred posredovanjem zaupnih informacij, za katere se uporablja ta sporazum, med pogodbenicama morajo odgovorni varnostni organi, opredeljeni v členu 11, soglašati, da je pogodbenica-prejemnica sposobna ščititi in varovati informacije, za katere se uporablja ta sporazum, na način, ki je skladen z dogovori, oblikovanimi v skladu s členoma 11 in 12.Člen 15Ta sporazum pogodbenicam ne preprečuje sklenitve drugih sporazumov o posredovanju ali izmenjavi zaupnih informacij, za katere se uporablja ta sporazum, pod pogojem da ti sporazumi niso v nasprotju z določbami tega sporazuma.Člen 16Vse razlike med Evropsko unijo in Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, ki izhajajo iz razlage ali izvajanja tega sporazuma, se urejajo s pogajanji med pogodbenicama.Člen 171. Ta sporazum začne veljati prvi dan prvega meseca po tem, ko sta pogodbenici druga drugo uradno obvestili o zaključku ustreznih notranjih postopkov.2. Ta sporazum se lahko zaradi sprejema morebitnih sprememb na predlog ene ali druge pogodbenice ponovno preuči.3. Spremembe tega sporazuma se sprejmejo z medsebojnim soglasjem pogodbenic in so sestavljene v pisni obliki. Veljati začnejo po medsebojnem uradnem obvestilu, ki ga predvideva odstavek 1.Člen 18Ta sporazum ena od pogodbenic lahko odpove s pisnim obvestilom o odpovedi, ki ga izroči drugi pogodbenici. Taka odpoved začne učinkovati šest mesecev po prejemu tega obvestila s strani druge pogodbenice, vendar ne vpliva na že sklenjene obveznosti v skladu z določbami tega sporazuma. Predvsem vse zaupne informacije, ki so bile posredovane ali izmenjane v skladu s tem sporazumom, ostajajo še naprej zaščitene v skladu z določbami, navedenimi v Sporazumu.--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 Fógra dlíthiúil tábhachtach
 |
 52009PC0142
 [pic] | COIMISIÚN NA gCOMHPHOBAL EORPACH |An Bhruiséil, an 30.3.2009COIM(2009) 142 leagan deireanach2009/0048 (COD)Togra le haghaidhRIALACHÁIN Ó PHARLAIMINT NA hEORPA AGUS ÓN gCOMHAIRLElena n-oiriúnaítear ionstraimí áirithe, faoi réir an nós imeachta dá dtagraítear in Airteagal 251 den Chonradh, do Chinneadh 1999/468/CE ón gComhairle, maidir leis an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdúOiriúnú don nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú Cuid 5MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN1. cinneadh 2006/512/CE ón g COMHAIRLE AGUS AN NÓS IMEACHTA NUA RIALÚCHÁIN LENA n GABHANN GRINNSCRÚDÚLeasaítear Cinneadh 1999/468/CE ón gComhairle an 28 Meitheamh 1999 lena leagtar síos na nósanna imeachta maidir le feidhmiú na gcumhachtaí cur chun feidhme arna dtabhairt don Choimisiún[1] le Cinneadh 2006/512/CE ón gComhairle an 17 Iúil 2006[2].Tugtar isteach le hAirteagal 5a de Chinneadh 1999/468/CE atá leasaithe nós imeachta nua rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú maidir le bearta a bhfuil raon feidhme ginearálta acu agus a ceapadh chun eilimintí neamhriachtanacha d’ionstraim bhunúsach a leasú, ar ionstraim í a glacadh de réir an nós imeachta dá dtagraítear in Airteagal 251 den Chonradh, lena n-áirítear cuid de na heilimintí sin a scriosadh nó tríd an ionstraim a fhorlíonadh trí eilimintí nua neamhriachtanacha a chur léi.2. Comhfhogasú tosaíochta agus comhfhogasú ginearáltaI nDearbhú Comhpháirteach[3], ghlac an Pharlaimint, an Chomhairle agus an Coimisiún liosta d'ionstraimí bunúsacha a raibh sé práinneach iad a oiriúnú don Chinneadh leasaithe d'fhonn an nós imeachta nua rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú (comhfhogasú tosaíochta) a thabhairt isteach iontu. Thíolaic an Coimisiún gach togra a bhain leis an gcomhfhogasú tosaíochta i mí na Nollag 2006. Rinne an Pharlaimint agus an Chomhairle[4] scrúdú ar na tograí sin agus ghlac iad.Chun go mbeidh an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú infheidhme maidir le hionstraimí eile a glacadh faoin gcomhchinnteoireacht a bhí tagtha chun feidhme cheana ag an am ar tháinig Cinneadh 2006/512/CE i bhfeidhm, éilíonn an Dearbhú Comhpháirteach oiriúnú na n-ionstraimí sin, i gcomhréir leis na nósanna imeachta is infheidhme (comhfhogasú ginearálta). I ndearbhú nár foilsíodh san Iris Oifigiúil[5], gheall an Coimisiún go scrúdódh sé na hionstraimí sin go léir, d’fhonn iad oiriúnú, más gá, don nós imeachta nua rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú.Chinn an Coimisiún an comhfhogasú a chur i gcrích trí bhíthin tograí le haghaidh rialachán ‘omnibus’. Le gach rialachán tugtar le chéile agus leasaítear ag an am céanna roinnt ionstraimí. Is é is aidhm don mhodh seo a áirithiú go ndéantar an comhfhogasú a bhainistiú i mbealach atá loighiciúil agus comhsheasmhach. Spreagann sé reachtóirí chun scrúdú níos éifeachtaí agus níos tapúla a dhéanamh agus éascaíonn sé láimhseáil comhsheasmhach agus cothrom. Ós rud é nach n-athraítear inneachar na n-ionstraimí bunúsacha in aon chor, leis an modh seo is féidir díriú ar na gnéithe dlíthiúla de na téacsanna.Tar éis teachtaireachta ón gCoimisiún chuig Parlaimint na hEorpa agus chuig an gComhairle, a ghlac an Coimisiún an 23 Samhain 2007[6], ghlac an Coimisiún na chéad trí thogra an 23 Samhain[7] agus an 19 Nollaig 2007[8]. Ghlac sé an togra deireanach de na tograí go léir an 11 Feabhra 2008[9].Tá sé d'aidhm ag an oiriúnú an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú, dá bhforáiltear in Airteagal 5a de Chinneadh 1999/468/CE atá leasaithe, a thabhairt isteach sna hionstraimí i bhfeidhm. Féadfaidh forálacha a bheith ar áireamh san oiriúnú, i gcás ina ndealraíonn sé go bhfuil bonn údair leis sin, go háirithe i bhfianaise nádúr na mbeart atá pleanáilte, maidir leis na teorainneacha ama, is infheidhme de ghnáth faoin nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú, a shíniú nó a laghdú, i gcomhréir le mír 5 d’Airteagal 5a thuasluaite. I gcás ina bhfuil bonn údair lena leithéid mar gheall ar na cúinsí, féadfar foráil a dhéanamh do chur i bhfeidhm an nós imeachta um práinn, i gcomhréir le mír 6 d’Airteagal 5a thuasluaite.3. RÚN PHARLAIMINT NA h EORPAAn 23 Meán Fómhair 2008, ghlac Parlaimint na hEorpa rún ina raibh moltaí don Choimisiún maidir le comhfhogasú ionstraimí dlíthiúla leis an gCinneadh Coisteolaíochta nua[10].Sa rún sin, d’iarr Parlaimint na hEorpa ar an gCoimisiún tograí reachtacha nua a chur faoina bráid chun an comhfhogasú ginearálta a chríochnú. Chuige sin, sholáthair sí liosta ionstraimí don Choimisiún ar mheas sí go raibh sé riachtanach iad a oiriúnú don Nós Imeachta nua Coiste, ach nach raibh ar áireamh sa teachtaireacht a ghlac an Coimisiún an 23 Samhain 2007[11].4. seasamh an choimisiúin maidir leis an méid a tharlóidh de bharr rún pharlaimint na eorpaSular chuir sé a theachtaireacht thuasluaite i láthair, rinne an Coimisiún scrúdú géar ar na hionstraimí go léir arna nglacadh faoi chomhchinnteoireacht, d'fhonn na cinn a chuireann ar a chumas bearta a ghlacadh a bhfuil raon feidhme ginearálta acu agus a ceapadh chun eilimintí neamhriachtanacha den ionstraim bhunúsach i dtrácht a leasú. Sa chaoi sin, bhí an Coimisiún in ann liosta a tharraingt suas de níos mó ná 200 ionstraim a bhfuil sé riachtanach iad a oiriúnú, ag glacadh leis ag an am céanna go bhféadfaí an liosta seo a athrú amach anseo.Rinne an Coimisiún scrúdú an-ghéar ar na 14 ionstraim ar tharraing Parlaimint na hEorpa a aird orthu ina rún an 23 Samhain 2008. Rinneadh mionscrúdú ar gach foráil sna hionstraimí bunúsacha sin a tharmligean cumhachtaí cur chun feidhme don Choimisiún.4.1. I bhfianaise an scrúdaithe seo, measann an Coimisiún nach gá tograí a chur i láthair i gcás gach ceann de na hionstraimí bunúsacha sin. De réir an Choimisiúin, ní gá na hionstraimí seo a leanas a oiriúnú don nós imeachta nua coiste:IONSTRAIMÍ A n DEARNADH COMHFHOGASÚ ORTHU NÓ AR MOLADH COMHFHOGASÚ A DHÉANAMH ORTHU CHEANA.- Treoir 2000/25/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 22 Bealtaine 2000 maidir leis na bearta atá le glacadh i gcoinne astú truailleán gásach agus cáithníneach ó innill le húsáid i dtarracóirí talmhaíochta nó foraoiseachta agus lena leasaítear Treoir 74/150/CEE ón gComhairle.Rinneadh comhfhogasú cheana féin ar an ionstraim sin leis an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú le hAirteagal 19 de Threoir 2003/37/CE, atá ar cheann de na hionstraimí bunúsacha a oiriúnaíodh don nós imeachta nua leis an Rialachán ‘Omnibus Cuid I’ a glacadh an 22 Deireadh Fómhair 2008 (féach pointe 1 de Roinn 3.7 den Iarscríbhinn a ghabhann le Rialachán (CE) Uimh. 1137/2008, IO L 311 an 21 Samhain 2008).Faoi Airteagal 19 de Threoir 2003/37/CE, arna leasú ag an Rialachán ‘Omnibus Cuid I’, tá feidhm ag an nós imeachta lena ngabhann grinnscrúdú maidir le haon leasú chun críocha oiriúnaithe theicniúil ar na treoracha atá sonraithe i Roinn B d’Iarscríbhinn II. Tá Treoir 2000/25/CE i measc na dtreorach sin atá sonraithe.- Treoir 2001/43/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 27 Meitheamh 2001 lena leasaítear Treoir 92/23/CEE ón gComhairle maidir le boinn do mhótar-fheithiclí agus dá leantóirí agus maidir le feistiú na mbonn sin- Treoir 2004/3/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 11 Feabhra 2004 lena leasaítear Treoir 70/156/CEE agus Treoir 80/1268/CEE ón gComhairle maidir le hastaíochtaí dé-ocsaíde carbóin agus ídiú breosla ó mhótarfheithiclí N1 a thomhasTháinig an dá threoir sin go huathoibríoch faoin nós imeachta lena ngabhann grinnscrúdú toisc iad a bheith ar áireamh in Iarscríbhinn IV a ghabhann le Treoir 2007/46/CE an 5 Meán Fómhair 2007 (IO L 263 an 9 Deireadh Fómhair 2007). Tagann gach leasú ar fhorálacha na dtreorach atá sonraithe in Iarscríbhinn IV a ghabhann le Treoir 2007/46/CE faoin nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú, i gcomhréir le hAirteagal 39(2) agus (9) den Treoir sin. Dá bhrí sin ní gá a thuilleadh comhfhogasú a dhéanamh ar an dá ionstraim bhunúsach sin.- Treoir 2005/64/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 26 Deireadh Fómhair 2005 maidir le mótarfheithiclí a chineál-cheadú maidir lena n-athinúsáidteacht, a n-inathchúrsáilteacht agus a n-inaisghabhálacht agus lena leasaítear Treoir 70/156/CEE ón gComhairle- Treoir 2006/40/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 17 Bealtaine 2006 maidir leis na hastaíochtaí ó chórais aerchóirithe mótarfheithiclí agus lena leasaítear Treoir 70/156/CEE ón gComhairleTá an dá ionstraim sin ar áireamh freisin in Iarscríbhinn IV a ghabhann le Treoir 2007/46/CE an 5 Meán Fómhair 2007 toisc an Iarscríbhinn sin a bheith leasaithe ag Rialachán (CE) Uimh. 1060/2008 ón gCoimisiún an 7 Deireadh Fómhair 2008. Dá bhrí sin, anois, tagann aon leasú ar an dá ionstraim sin faoin nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú de bhua Airteagal 39, atá luaite thuas, de Threoir 2007/46/CE. Ní gá a thuilleadh, dá bhrí sin, comhfhogasú a dhéanamh orthu.- Treoir 2005/33/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 6 Iúil 2005 lena leasaítear Treoir 1999/32/CE maidir le cion sulfair breoslaí muiríTá Treoir 1999/32/CE ar áireamh sa togra le haghaidh Rialacháin ‘Omnibus' Cuid II (COIM(2007) 824 leagan deireanach). Agus a thogra á ullmhú aige, chuir an Coimisiún san áireamh mar ba cheart na leasuithe ar an ionstraim sin a rinneadh le Treoir 2005/33/CE. Measann sé, dá bhrí sin, go bhfuil gach foráil ar gá í a oiriúnú don nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú cuimsithe ina thogra ‘Omnibus II’ agus nach gá, maidir leis an ionstraim sin, togra eile a chur i láthair.IONSTRAIM NACH d TAGANN FAOI CHOMHCHINNTEOIREACHT.- Rialachán (CE) Uimh. 1083/2006 ón gComhairle an 11 Iúil 2006 lena leagtar síos forálacha ginearálta maidir le Ciste Forbraíochta Réigiúnaí na hEorpa, Ciste Sóisialta na hEorpa agus leis an gCiste Comhtháthaithe, agus lena n-aisghairtear Rialachán (CE) Uimh. 1260/1999.Ní thagann bunús dlí na hionstraime sin faoi Airteagal 251 den Chonradh; ar an ábhar sin, níl feidhm ag an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú.IONSTRAIM A GLACADH TAR ÉIS THEACHT I BHFEIDHM ATHCHÓIRIÚ 2006- Rialachán (CE) Uimh. 1905/2006 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 18 Nollaig 2006 lena mbunaítear Ionstraim Maoinithe le haghaidh Comhair um FhorbairtGlacadh an ionstraim sin tar éis an 23 Iúil 2006, is é sin le rá tar éis theacht i bhfeidhm an athchóirithe lena mbunaíodh an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú, agus dá bhrí sin, ní gá oiriúnú ar bith a dhéanamh uirthi; nuair a glacadh í, níor mheas Parlaimint na hEorpa ná an Chomhairle go raibh an tarmligean cumhachtaí don Choimisiún ar ceann de na cineálacha tarmligin cumhachtaí a thiocfadh faoin nós imeachta coisteolaíochta nua.Ní heol don Choimisiún aon ní a thabharfadh cúis dó anois dúshlán a thabhairt do bhreith mheáite an reachtóra; níl aon fhoráil san ionstraim seo lena dtugtar cumhacht don Choimisiún bearta ginearálta a ghlacadh a mbeadh leasú nó forlíonadh uirthi mar thoradh orthu.IONSTRAIMÍ NACH BHFUIL FORÁIL AR BITH IONTU A THAGANN FAOIN NÓS IMEACHTA RIALÚCHÁIN LENA NGABHANN GRINNSCRÚDÚ- Treoir 2001/46/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 23 Iúil 2001 lena leasaítear Treoir 95/53/CE ón gComhairle lena leagtar síos na prionsabail maidir le cigireachtaí oifigiúla a eagrú i réimse an chothaithe ainmhithe agus lena leasaítear Treoir 70/524/CEE, Treoir 96/25/CE agus Treoir 1999/29/CE ón gComhairle maidir le cothú ainmhithe.Leis an Treoir sin leasaítear tarmligean na gcumhachtaí arna dtabhairt don Choimisiún le Treoir 95/53/CE. Ní thugtar leis, áfach, cumhacht don Choimisiún bearta ginearálta a ghlacadh a mbeadh leasú nó forlíonadh ar an ionstraim bhunúsach mar thoradh orthu. Baineann na cumhachtaí arna dtabhairt don Choimisiún le treoirlínte (neamhcheangailteacha) a ghlacadh (Airteagal 4a(3), bearta faoi leith a dhéanamh (Airteagal 15a(1) agus (2)) agus córas a bhunú chun faisnéis a mhalartú go tapa (Airteagal 16c(3)).- Treoir 2002/33/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 21 Deireadh Fómhair 2002 lena leasaítear Treoir 90/425/CEE agus Treoir 92/118/CEE ón gComhairle maidir leis na ceanglais sláinte is infheidhme maidir le seachtháirgí ainmhitheLeasaítear leis an Treoir sin Treoir 92/118/CE agus cuirtear d'oibleagáid ar an gCoimisiún liosta a tharraingt suas de bhunaíochtaí ar féidir leo táirgí a sholáthar le hallmhairiú sa Chomhphobal. Ní hionann bunaíocht a chur ar an liosta sin, ar beart faoi leith é sin, agus é a bheith faoin nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú.- Treoir 2004/41/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 21 Aibreán 2004 lena n-aisghairtear treoracha áirithe maidir le sláinteachas earraí bia agus leis na rialacha sláinte a rialaíonn táirgeadh agus cur ar an margadh táirgí áirithe de bhunadh ainmhíoch le caitheamh ag an duine, agus lena leasaítear Treoir 89/662/CEE agus Treoir 92/118/CEE ón gComhairle agus Cinneadh 95/408/CE ón gComhairleMeasann an Coimisiún nach bhfuil sa treoir sin aon tarmligean cumhachta ná nach leasaítear léi tarmligean cumhachta d’aon saghas agus ar an gcaoi sin níl tionchar aici ar fhorálacha na n-ionstraimí leasaithe fad is a bhaineann sé le coisteolaíocht.- Cinneadh Uimh. 676/2002/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 7 Márta 2002 maidir le creat rialála don bheartas radaispeictrim sa Chomhphobal Eorpach (Cinneadh an Radaispeictrim)I dtuairim an Choimisiúin ní thagann na cumhachtaí cur chun feidhme a tugadh di faoin ionstraim sin, in Airteagal 4(2), (3), (4) agus (6), faoin nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú. Níl sna bearta a chuimsítear le hAirteagal 4 ach bearta feidhmiúcháin nach bhfuil raon feidhme ginearálta acu. Faoi Airteagal 4(3), (4) agus (6), ní féidir leis an gCoimisiún ach forálacha na hionstraime bunúsaí a chur chun feidhme agus níl aon chumhacht aige iad a leasú nó a fhorlíonadh. Dá bhrí sin, ní chomhalltar na critéir chun an nós imeachta nua a chur i bhfeidhm.4.2. Glacann an Coimisiún agus Parlaimint na hEorpa leis, áfach, go bhfuil roinnt forálacha sna hionstraimí bunúsacha seo a leanas nach mór iad a oiriúnú don nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú:- Treoir 2000/15/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 10 Aibreán 2000 lena leasaítear Treoir 64/432/CEE ón gComhairle maidir le fadhbanna sláinte ainmhithe a dhéanann difear do thrádáil i mbó-ainmhithe agus muca laistigh den Chomhphobal- Rialachán (CE) Uimh. 1760/2000 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 17 Iúil 2000 lena mbunaítear córas chun bó-ainmhithe a aithint agus a chlárú agus maidir le lipéadú mairteola agus táirgí mairteola agus lena n-aisghairtear Rialachán (CE) Uimh. 820/97 ón gComhairleIs é is cuspóir don togra seo an dá ionstraim bhunúsach sin a oiriúnú don nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú.2009/0048 (COD)Togra le haghaidhRIALACHÁIN Ó PHARLAIMINT NA hEORPA AGUS ÓN gCOMHAIRLElena n-oiriúnaítear ionstraimí áirithe, faoi réir an nós imeachta dá dtagraítear in Airteagal 251 den Chonradh, do Chinneadh 1999/468/CE ón gComhairle, maidir leis an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdúOiriúnú don nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú Cuid 5TÁ PARLAIMINT NA HEORPA AGUS COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,Ag féachaint don Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh, agus go háirithe Airteagal 152 de,Ag féachaint don togra ón gCoimisiún[12],Ag féachaint don tuairim ón gCoiste Eacnamaíoch agus Sóisialta[13],Tar éis dul i gcomhairle le Coiste na Réigiún[14],Ag gníomhú dóibh i gcomhréir leis an nós imeachta a leagtar síos in Airteagal 251 den Chonradh[15],De bharr an méid seo a leanas:(1) Leasaítear Cinneadh 1999/468/CE ón gComhairle an 28 Meitheamh 1999 lena leagtar síos na nósanna imeachta maidir le feidhmiú na gcumhachtaí cur chun feidhme arna dtabhairt don Choimisiún[16] le Cinneadh 2006/512/CE[17], lena dtugtar isteach nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú maidir le bearta a ghlacadh a bhfuil raon feidhme ginearálta acu agus a ceapadh chun eilimintí neamhriachtanacha d’ionstraim bhunúsach a leasú, ar ionstraim í a glacadh i gcomhréir leis an nós imeachta dá dtagraítear in Airteagal 251 den Chonradh, inter alia trí chuid de na heilimintí sin a scriosadh nó tríd an ionstraim a fhorlíonadh trí eilimintí nua neamhriachtanacha a chur léi.(2) I gcomhréir leis an ráiteas ó Pharlaimint na hEorpa, ón gComhairle agus ón gCoimisiún[18] maidir le Cinneadh 2006/512/CE, chun go mbeidh an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú infheidhme maidir le hionstraimí atá i bhfeidhm cheana agus a glacadh i gcomhréir leis an nós imeachta dá dtagraítear in Airteagal 251 den Chonradh, caithfear na hionstraimí sin a choigeartú i gcomhréir leis na nósanna imeachta is infheidhme.(3) Is leis na nósanna imeachta coiste amháin a bhaineann na leasuithe is ceart a dhéanamh chuige sin ar na hionstraimí agus ní gá, dá bhrí sin, go ndéanfaidh na Ballstáit trasuíomh i gcás treoracha,TAR ÉIS AN RIALACHÁN SEO A GHLACADH:Airteagal 1Oiriúnaítear leis seo na hionstraimí atá liostaithe san Iarscríbhinn, i gcomhréir leis an Iarscríbhinn sin, do Chinneadh 1999/468/CE, arna leasú le Cinneadh 2006/512/CE.Airteagal 2Tuigtear gurb é atá sna tagairtí d'fhorálacha na n-ionstraimí atá liostaithe san Iarscríbhinn tagairtí do na forálacha sin arna n-oiriúnú leis an Rialachán seo.Airteagal 3Tiocfaidh an Rialachán seo i bhfeidhm ar an bhfichiú lá tar éis lá a fhoilsithe in Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh .Beidh an Rialachán seo ina cheangal go huile agus go hiomlán agus infheidhme go díreach i ngach Ballstát.Arna dhéanamh in Strasbourg, anThar ceann Pharlaimint na hEorpa Thar ceann na ComhairleAn tUachtarán An tUachtaránIARSCRÍBHINN1. Treoir 64/432/CEE ón gComhairle an 26 Meitheamh 1964 maidir le fadhbanna sláinte ainmhithe a dhéanann difear do thrádáil i mbó–ainmhithe agus muca laistigh den Chomhphobal [19] .Maidir le Treoir 64/432/CEE ón gComhairle, ba cheart údarás a thabhairt don Choimisiún rialacha a ghlacadh maidir leis an bhfaisnéis nach mór a bheith sna bunachair sonraí náisiúnta ar ríomhaire faoi mhuc-ainmhithe. Ós rud é go bhfuil raon feidhme ginearálta ag na bearta sin, a ceapadh chun eilimintí neamhriachtanacha den Treoir sin a leasú trína forlíonadh, ní foláir iad a ghlacadh i gcomhréir leis an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú dá bhforáiltear in Airteagal 5a de Chinneadh 1999/468/CE.Dá réir sin, leasaítear Treoir 64/432/CEE mar seo a leanas:1. Cuirtear an méid seo a leanas in ionad phointe (4) d'Airteagal 14(3)(C):“4. D’fhonn feidhmiú na mbunachar sonraí náisiúnta ar ríomhaire maidir le muc-ainmhithe a áirithiú, glacfaidh an Coimisiún na rialacha maidir leis an bhfaisnéis nach mór a bheith sna bunachair sonraí náisiúnta ar ríomhaire. Maidir leis na bearta sin, atá ceaptha chun eilimintí neamhriachtanacha den Treoir seo a leasú, trína forlíonadh, glacfar iad i gcomhréir leis an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú dá dtagraítear in Airteagal 17a(2). Glacfar na rialacha mionsonraithe eile maidir le cur i bhfeidhm, nuair is iomchuí, i gcomhréir leis an nós imeachta dá dtagraítear in Airteagal 17.”2. Cuirtear an méid seo a leanas in ionad Airteagal 17a(2) agus (3):“2 I gcás ina ndéanfar tagairt don mhír seo, beidh feidhm ag Airteagal 5a(1) go (4), agus ag Airteagal 7 de Chinneadh 1999/468/CE, ag féachaint d'fhorálacha Airteagal 8 de.”2. Rialachán (CE) Uimh. 1760/2000 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 17 Iúil 2000 lena mbunaítear córas chun bó -ainmhithe a aithint agus a chlárú agus maidir le lipéadú mairteola agus táirgí mairteola agus lena n-aisghairtear Rialachán (CE) Uimh. 820/97 ón gComhairle[20].Maidir le Rialachán 1760/2000, ba cheart údarás a thabhairt don Choimisiún bearta a ghlacadh chun forálacha áirithe i dTeideal I a chur i bhfeidhm, go háirithe na forálacha a bhaineann le síneadh na n-uastréimhsí, le clib chluaise, le pais, leis an gclár agus na cigireachtaí íosta atá le déanamh, mar aon leis na bearta idirthréimhseacha a bhfuil raon feidhme ginearálta acu agus is gá chun forálacha an Teidil sin a chur i bhfeidhm. Ós rud é go bhfuil raon feidhme ginearálta ag na bearta sin agus go bhfuil siad ceaptha chun eilimintí neamhriachtanacha den Rialachán seo a leasú, trína fhorlíonadh, ní mór iad a ghlacadh i gcomhréir leis an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú dá bhforáiltear in Airteagal 5a de Chinneadh 1999/468/CE.Dá réir sin, leasaítear Rialachán (CE) Uimh. 1760/2000 mar seo a leanas:1. Cuirtear an méid seo a leanas in ionad an dara fomhír d'Airteagal 4(2):“Féadfaidh an Coimisiún, áfach, arna iarraidh sin do Bhallstát, na cúinsí a chinneadh ina bhféadfaidh na Ballstáit síneadh ar an uastréimhse a fháil. An beart sin, a cheapfar chun eilimintí neamhriachtanacha den Rialachán seo a leasú trína fhorlíonadh, glacfar é i gcomhréir leis an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú dá dtagraítear in Airteagal 23(4).”2. Cuirtear an méid seo a leanas in ionad an ceathrú fomhír d'Airteagal 6(1):“Féadfaidh an Coimisiún, áfach, ar iarraidh sin ó Bhallstát, na cúinsí a chinneadh ina bhféadfar síneadh ar an uastréimhse a fháil. An beart sin, a cheapfar chun eilimintí neamhriachtanacha den Rialachán seo a leasú trína fhorlíonadh, glacfar é i gcomhréir leis an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú dá dtagraítear in Airteagal 23(4).”3. In Airteagal 7(1), cuirtear an méid seo a leanas in ionad an dara fleasc:“— chomh luath is a bheidh an bunachar sonraí ar ríomhaire ag feidhmiú i gceart cuirfidh sé taifead chuig an údarás inniúil, maidir le gach gluaiseacht chuig an ngabhaltás agus ón ngabháltas, agus maidir le gach breith ainmhí agus gach bás ainmhí ar an ngabháltas, chomh maith le dátaí na dteagmhas sin, agus é sin laistigh de thréimhse 3 nó 7 lá, arna leagan síos ag an mBallstát, tar éis don teagmhas a tharlú. Féadfaidh an Coimisiún, áfach, ar iarraidh sin ó Bhallstát, na cúinsí a chinneadh ina bhféadfaidh na Ballstáit síneadh ar an uastréimhse a fháil agus foráil a dhéanamh do rialacha speisialta is infheidhme maidir le gluaiseachtaí bó-ainmhithe nuair a chuirtear ar buailteachas iad i gceantair sléibhe éagsúla. An beart sin, a cheapfar chun eilimintí neamhriachtanacha den Rialachán seo a leasú trína fhorlíonadh, glacfar é i gcomhréir leis an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú dá dtagraítear in Airteagal 23(4).”4. Cuirtear an méid seo a leanas in ionad Airteagal 10:"Airteagal 101. Glacfaidh an Coimisiún na bearta seo a leanas, is gá leo chun forálacha an Teidil a chur chun feidhme:a) forálacha maidir le clib chluaise;b) forálacha maidir leis an bpas;c) forálacha maidir leis an gclár;d) na cigireachtaí íosta atá le déanamh.Maidir leis na bearta sin, atá ceaptha chun eilimintí neamhriachtanacha den Rialachán seo a leasú, trína fhorlíonadh, glacfar iad i gcomhréir leis an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú dá dtagraítear in Airteagal 23(4).2. Maidir leis na bearta idirthréimhseacha a bhfuil raon feidhme ginearálta acu agus atá ceaptha chun eilimintí neamhriachtanacha den Rialachán seo a leasú, lena n-áirítear trí eilimintí neamhriachtanacha nua a chur leis, go háirithe sonraí breise maidir leis na ceanglais atá leagtha síos ag an Rialachán seo, glacfar iad i gcomhréir leis an nós imeachta rialúcháin lena ngabhann grinnscrúdú dá dtagraítear in Airteagal 23(4).3. Glacfar na bearta thíos, is gá do chur chun feidhme fhorálacha an Teidil seo, i gcomhréir leis an nós imeachta bainistíochta dá dtagraítear in Airteagal 23(2):a) cur i bhfeidhm na bpionós riaracháin;b) na bearta idirthréimhseacha is gá do chur i bhfeidhm fhorálacha an teidil seo, seachas iad sin dá dtagraítear i mír 2."5. Leasaítear Airteagal 23 mar a leanas:(a) Cuirtear an méid seo a leanas in ionad phointe (a) de mhír 1:“a) maidir le cur chun feidhme Airteagal 10, an Coiste Bainistíochta um Íocaíochtaí Díreacha dá dtagraítear in Airteagal 141 de Rialachán (CE) Uimh. 73/2009;”(b) Cuirtear an méid seo a leanas in ionad mhír 4:“4. I gcás ina ndéanfar tagairt don mhír seo, beidh feidhm ag Airteagal 5a(1) go (4), agus ag Airteagal 7 de Chinneadh 1999/468/CE, ag féachaint d'fhorálacha Airteagal 8 de.”[1] IO L 184, 17.7.1999, lch. 23.[2] IO L 200, 22.7.2006, lch. 11.[3] IO C 255, 21.10.2006, lch. 1.[4] IO L 76, 19.3.2008, lch. 33-38 agus 42-55; IO L 81, 20.3.2008, lch. 38-72; IO L 97, 9.4.2008, lch. 60-71.[5] PE 376.314v01-00 – A6-0236/2006 (Dearbhú atá curtha i gceangal leis an tuarascáil ón bParlaimint)[6] COIM (2007) 740 leagan deireanach.[7] COIM (2007) 741 leagan deireanach.[8] COIM (2007) 822 leagan deireanach agus COIM (2007) 824 leagan deireanach.[9] COIM (2008) 71 leagan deireanach.[10] A6-0345/2008[11] Féach fonóta 6.[12] IO C [...], [...], lch. [...].[13] IO C [...], [...], lch. [...].[14] IO C [...], [...], lch. [...].[15] IO C [...], [...], lch. [...].[16] IO L 184, 17.7.1999, lch. 23.[17] IO L 200, 22.7.2006, lch. 11.[18] IO C 255, 21.10.2006, lch. 1.[19] IO 121, an 29.7.1964, lch. 1977.[20] IO L 204, 11.8.2000, lch. 1.


text:
 |
 52011PC0560
 /* KOM/2011/0560 v konečném znění - 2011/0242 (COD) */ Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění nařízení (ES) č. 562/2006 s cílem stanovit společná pravidla pro dočasné znovuzavedení ochrany vnitřních hranic v mimořádných situacích
 DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHUSpráva Schengenu – posílení prostoru bez kontrol na vnitřních hranicíchSouvislosti a odůvodnění změn obsažených v tomto návrhu a podrobné objasnění toho, jak mají fungovat v praxi, lze nalézt ve sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvaném „Správa Schengenu – posílení prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích“ , které je přijímáno společně s tímto návrhem.Změny právních předpisůAby byl zajištěn nezbytný právní rámec v reakci na žádost Evropské rady z 23.–24. června o vytvoření mechanismu, díky němuž by bylo možné reagovat na skutečně kritické situace, je třeba změnit Schengenský hraniční kodex zavedený nařízením (ES) č. 562/2006, jež stanoví na jedné straně pravidla na ochranu vnějších hranic a na straně druhé zrušení ochrany vnitřních hranic a v omezených případech možnost jejího znovuzavedení.Volný pohyb osob v prostoru bez vnitřních hranic je klíčový úspěch Unie, z něhož mají užitek všichni občané, kteří v tomto prostoru žijí, proto by si skutečnost, že na tento volný pohyb může mít vliv jednostranné a někdy neprůhledné vnitrostátní rozhodnutí, měla žádat přijetí rozhodnutí na úrovni Unie.Z toho důvodu by se mělo znovuzavedení ochrany vnitřních hranic obecně zakládat na rozhodnutí, jež Komise navrhne a přijme jako prováděcí akt poté, co členské státy vyjádří své postoje v rámci přezkumného postupu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[1]. Rozhodnutí přesně stanoví, v jakém případě může být výjimečně znovu zavedena ochrana vnitřních hranic a v jakém případě může být prodlužována vždy o 30 dní po maximální dobu šesti měsíců. Tuto dobu lze prodloužit pouze v případě, kdy je znovuzavedení ochrany vnitřních hranic důsledkem nepříznivého zjištění v rámci schengenského hodnotícího mechanismu, že některý členský stát trvale nezajišťuje přiměřenou ochranu svého úseku vnějších hranic.Členské státy si však ponechávají možnost jednostranně znovu zavést ochranu vnitřních hranic v případě nepředvídatelných událostí, kdy je třeba neprodleně jednat. Takové rozhodnutí vstupuje v platnost okamžitě a je oznámeno Komisi, Evropskému parlamentu a dalším členským státům. Znovuzavedení ochrany vnitřních hranic v těchto situacích je nicméně omezeno na pět dní. Komise může v takovém případě v zájmu posouzení vhodnosti přijatého opatření konzultovat všechny členské státy. Tato konzultace přitom nevede k pozastavení účinnosti rozhodnutí přijatého členským státem. Je-li to zapotřebí, může být znovuzavedení ochrany vnitřních hranic prodlouženo, ale v takovém případě je třeba vycházet z rozhodnutí Komise přijatého jako prováděcí akt prostřednictvím postupu pro naléhavé případy podle článku 8 výše zmíněného nařízení č. 182/2011.Díky koordinované reakci na úrovni EU by bylo možné zohlednit všechny evropské zájmy. Taková reakce by řešila situace, kdy by některý členský stát čelil závažné krátkodobé, do značné míry místní hrozbě pro svůj veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, jakož i situace s širšími a dlouhodobějšími důsledky. V obou případech je nutná koordinovaná evropská reakce, neboť ke každému rozhodnutí o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic – a to i po omezenou dobu a v rámci omezené zeměpisné oblasti – neodmyslitelně patří skutečnost, že lidské a ekonomické důsledky tohoto rozhodnutí budou patrné i mimo členský stát, jenž se k daným opatřením uchýlí. Důvody pro použití tohoto koordinovaného evropského přístupu jsou o to naléhavější, ocitne-li se některý úsek vnějších hranic pod neočekávaným a silným tlakem nebo nedaří-li se některému členskému státu trvale zajišťovat ochranu svého úseku vnějších hranic, přičemž vzniklá situace představuje svou povahou závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni. Jakékoli rozhodnutí o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic má přímý dopad na všechny cestující osoby a na společné zájmy všech členských států.Ochrana vnitřních hranic by měla být za těchto okolností znovu zavedena jen jako krajní opatření až poté, co byla uskutečněna jiná opatření ke stabilizaci situace na příslušném úseku vnějších hranic, a to na evropské úrovni v duchu solidarity a/nebo na vnitrostátní úrovni s cílem lépe dodržet společná pravidla.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A HODNOCENÍ DOPADUVe svém sdělení o migraci[2] Komise navrhla možnost zavedení mechanismu, jenž by na evropské úrovni umožnil rozhodnout, které členské státy výjimečně znovu zavedou ochranu vnitřních hranic a na jak dlouho. Sdělení se zabývalo možností vytvoření mechanismu pro reakce na mimořádné situace, včetně případného koordinovaného dočasného znovuzavedení ochrany vnitřních hranic na úrovni EU coby krajního opatření.Tato myšlenka byla dne 12. května 2011 příznivě přijata Radou pro spravedlnost a vnitřní věci a také Evropskou radou, která na svém zasedání ve dnech 23.–24. června 2011 vyzvala k zavedení mechanismu umožňujícího „reagovat na mimořádné okolnosti ohrožující celkové fungování schengenské spolupráce, aniž by došlo k ohrožení zásady volného pohybu osob“.3. PRÁVNÍ PRVKY NÁVRHUPrávním základem tohoto návrhu je čl. 77 odst. 1 a 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.Tento návrh mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), jehož základem byla rovnocenná ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství, tj. čl. 62 odst. 1 (vnitřní hranice) a odst. 2 písm. a) (vnější hranice).4. DOPAD NA ROZPOČETNavrhovaná změna nemá pro rozpočet EU žádné důsledky.2011/0242 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (ES) č. 562/2006 s cílem stanovit společná pravidla pro dočasné znovuzavedení ochrany vnitřních hranic v mimořádných situacíchEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 1 a 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,v souladu s řádným legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:(1) Vytvoření prostoru, v němž je zaručen volný pohyb osob přes vnitřní hranice, je jedním z hlavních úspěchů Evropské unie. V tomto prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích je nezbytné mít schopnost společně reagovat na situace vážně ovlivňující veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost Evropské unie nebo jednoho či více členských států, kterou lze zajistit umožněním znovuzavedení ochrany vnitřních hranic v mimořádných situacích, aniž by byla ohrožena zásada volného pohybu osob. Společná reakce Unie je tudíž nezbytná vzhledem k dopadu, který mohou mít taková krajní opatření na všechny osoby, jež mají právo pohybovat se v tomto prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích.(2) Volný pohyb v rámci prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích je klíčovým úspěchem Unie. Jelikož má dočasné znovuzavedení ochrany vnitřních hranic vliv na volný pohyb, mělo by být jakékoli rozhodnutí o takovém znovuzavedení přijato na úrovni Unie. V každém případě by znovuzavedení ochrany vnitřních hranic mělo být uskutečněno jen jako krajní opatření v nezbytně nutném rozsahu a délce trvání a na základě konkrétních objektivních kritérií a posouzení jeho nezbytnosti, které by mělo být provedeno na úrovni Unie. Pokud je v důsledku závažné hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost nutno přijmout okamžitá opatření, měly by mít jednotlivé členské státy možnost znovu zavést ochranu vnitřních hranic na dobu, která nebude přesahovat pět dní, přičemž o jakémkoli prodloužení této doby je třeba rozhodnout na úrovni Unie.(3) Při rozhodování o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic je třeba zvážit nezbytnost a přiměřenost tohoto opatření v porovnání s hrozbou pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, která je impulzem pro požadavek tohoto znovuzavedení, alternativní opatření, jež by mohla být přijata na vnitrostátní úrovni a/nebo na úrovni Unie, a dopad tohoto opatření na volný pohyb v rámci prostoru bez vnitřních hranic.(4) Znovuzavedení ochrany vnitřních hranic by mohlo být výjimečně nezbytné v případě závažné hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni, zejména v návaznosti na teroristické činy či hrozby, jakož i hrozby, které představuje organizovaná trestná činnost.(5) Mohou nastat situace, kdy vnější hranice jednoho či více členských států překročí velký počet státních příslušníků třetích zemí. To může vést k neočekávanému a výraznému nárůstu druhotného pohybu státních příslušníků třetích zemí, u kterých se zjistí, že nelegálně pobývají na území jiného členského státu či států. Vzhledem k počtu členských států, jež jsou tímto neočekávaným a výrazným nárůstem druhotného pohybu dotčeny, a k celkovému dopadu tohoto nárůstu na stav migrace v Unii nebo v jednotlivém členském státu lze mít za to, že je nezbytné dočasně znovu zavést ochranu vnitřních hranic, pokud vzniklá situace představuje svou povahou závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni. Překročení vnějších hranic velkým počtem státních příslušníků třetích zemí může za výjimečných okolností ospravedlňovat okamžité znovuzavedení některých kontrol na vnitřních hranicích, pokud je takové opatření nutné s cílem chránit veřejný pořádek a vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni před závažnou a naléhavou hrozbou.(6) Dočasné znovuzavedení některých kontrol na vnitřních hranicích by rovněž mohlo být reakcí na vážné nedostatky zjištěné v rámci schengenských hodnocení v souladu s článkem 15 nařízení o vytvoření hodnotícího a monitorovacího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis , pokud vzniklá situace představuje svou povahou závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni.(7) Dříve než bude přijato rozhodnutí o dočasném znovuzavedení některých kontrol na vnitřních hranicích, je třeba plně využít možnost podniknout kroky k řešení dané situace, včetně využití pomoci ze strany orgánů Unie, např. agentury Frontex a Europolu, či opatření technické nebo finanční podpory na vnitrostátní úrovni a/nebo na úrovni Unie. Jakékoli rozhodnutí o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic by se navíc mělo opírat o podložené informace, které může poskytnout členský stát, jenž o toto znovuzavedení žádá, nebo které mohou pocházet z jiných zdrojů, např. inspekčních návštěv.(8) Za účelem zajištění jednotných podmínek pro provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[3]. S výjimkou naléhavých případů a s ohledem na ustanovení čl. 2 odst. 2 písm. b) bodu iii) tohoto nařízení se použije přezkumný postup.(9) Komise by měla přijímat okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud pro to existují – v řádně odůvodněných případech v souvislosti s bezprostředností hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni – závažné naléhavé důvody.(10) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, které proto pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis podle hlavy V části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení, zda jej provede ve svém vnitrostátním právu.(11) Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [4]. Spojené království se tedy neúčastní přijímání tohoto nařízení, které proto pro ně není závazné ani použitelné.(12) Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [5]. Irsko se tedy neúčastní přijímání tohoto nařízení, které proto pro ně není závazné ani použitelné.(13) Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [6].(14) Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [7].(15) Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [8].(16) Pokud jde o Kypr, představuje toto nařízení akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.(17) Pokud jde o Bulharsko a Rumunsko, představuje toto nařízení akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.(18) Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie, včetně volného pohybu a pobytu. Toto nařízení musí být provedeno v souladu s těmito právy a zásadami,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 562/2006 se mění takto:1) Články 23 až 26 se nahrazují tímto:„Článek 23Obecný rámec dočasného znovuzavedení ochrany vnitřních hranic1. Pokud se v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích vyskytne závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni, lze výjimečně znovu zavést ochranu vnitřních hranic na celých vnitřních hranicích nebo konkrétních úsecích těchto hranic jednoho či více členských států po omezenou dobu nepřesahující 30 dní nebo po předvídatelnou dobu trvání závažné hrozby, pokud tato doba přesahuje 30 dní. Rozsah a doba trvání dočasného znovuzavedení ochrany vnitřních hranic nepřekročí míru, která je nezbytně nutná jako reakce na tuto závažnou hrozbu.2. Ochrana vnitřních hranic může být znovu zavedena pouze v souladu s postupy stanovenými v článcích 24, 25 a 26 tohoto nařízení. Pokaždé když je zvažováno rozhodnutí o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, je nutné zohlednit kritéria uvedená v článku 23a.3. Jestliže závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni trvá déle než po dobu stanovenou v odstavci 1, může se ochrana vnitřních hranic s ohledem na kritéria uvedená v článku 23a ze stejných důvodů, jaké jsou uvedeny v odstavci 1, a s ohledem na případná nová hlediska prodlužovat vždy nejvýše o 30 dní.4. Celková doba znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, jež se skládá z počátečního období podle odstavce 1 a jeho prodloužení podle odstavce 3, nepřesáhne šest měsíců. V případě přetrvávajících vážných nedostatků týkajících se ochrany vnějších hranic nebo řízení o navrácení zjištěných v souladu s článkem 15 nařízení o vytvoření hodnotícího a monitorovacího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis se může Komise rozhodnout tuto dobu prodloužit.Článek 23aKritéria pro dočasné znovuzavedení ochrany vnitřních hranic1. Při rozhodování o dočasném znovuzavedení ochrany hranic na jedné či více vnitřních hranicích nebo jejich úsecích Komise nebo – v případech uvedených v čl. 25 odst. 1 – dotyčný členský stát posoudí, do jaké míry takové opatření pravděpodobně přispěje k adekvátnímu řešení hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni, a posoudí přiměřenost tohoto opatření vzhledem k dané hrozbě. Toto posouzení vychází z podrobných informací předložených dotyčným členským státem (státy) a jakýchkoli jiných relevantních informací, včetně informací získaných podle odstavce 2. V rámci tohoto posouzení je třeba zohlednit zejména tyto aspekty:1. pravděpodobný dopad hrozeb pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni, včetně hrozeb v návaznosti na teroristické činy či hrozby, jakož i hrozeb, které představuje organizovaná trestná činnost;2. použitelnost opatření technické nebo finanční podpory, která mohou být či byla uplatněna na vnitrostátní a/nebo evropské úrovni, včetně pomoci ze strany orgánů Unie, např. agentury Frontex, Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu či Europolu, a míru, v jaké tato opatření pravděpodobně přispějí k adekvátnímu řešení hrozeb pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni;3. současný a pravděpodobný budoucí dopad vážných nedostatků týkajících se ochrany vnějších hranic nebo řízení o navrácení zjištěných v rámci schengenských hodnocení v souladu s nařízením o vytvoření hodnotícího a monitorovacího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis ;4. pravděpodobný dopad takového opatření na volný pohyb v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích.2. Před přijetím rozhodnutí Komise může5. požádat členské státy, agenturu Frontex, Europol, Eurojust, agenturu pro základní práva či kterýkoli jiný orgán Unie, aby jí poskytly další informace;6. provádět inspekční návštěvy za podpory odborníků z členských států a agentury Frontex, Europolu či jiného příslušného orgánu Unie, aby získala nebo si ověřila relevantní informace nutné pro přijetí rozhodnutí o dočasném znovuzavedení ochrany vnitřních hranic.Článek 24Postup pro dočasné znovuzavedení ochrany vnitřních hranic1. Pokud se některý členský stát domnívá, že by měla být znovu zavedena ochrana vnitřních hranic podle čl. 23 odst. 1, předloží Komisi žádost nejpozději šest týdnů před tímto plánovaným znovuzavedením či v kratší lhůtě, jsou-li okolnosti, jež vedou k potřebě znovu zavést ochranu vnitřních hranic, zjištěny později než šest týdnů před tímto plánovaným znovuzavedením, a dále sdělí následující informace:7. důvody navrhovaného znovuzavedení, včetně všech relevantních údajů upřesňujících události, které představují závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni;8. rozsah navrhovaného znovuzavedení s upřesněním, na kterém úseku či úsecích vnitřních hranic má být ochrana hranic znovu zavedena;9. názvy určených přechodů;10. datum a dobu trvání navrhovaného znovuzavedení;11. případně opatření, která mají přijmout ostatní členské státy.Tato žádost může být rovněž předložena společně dvěma či více členskými státy.2. Informace uvedené v odstavci 1 je třeba současně s předložením žádosti poskytnout také členským státům a Evropskému parlamentu.3. V návaznosti na žádost členského státu v souladu s odstavcem 1 nebo z vlastního podnětu na základě informací uvedených v písmenech a) až e) tohoto odstavce Komise rozhodne o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 33a odst. 2.4. Komise rozhodne o prodloužení ochrany vnitřních hranic. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 33a odst. 2.5. Z řádně odůvodněných naléhavých důvodů v souvislosti se situacemi, kdy jsou okolnosti, jež vedou k potřebě prodloužit ochranu vnitřních hranic v souladu s odstavcem 4, zjištěny později než deset dní před plánovaným prodloužením, přijme Komise okamžitě použitelné prováděcí akty postupem podle čl. 33a odst. 3.Článek 25Zvláštní postup v případech, kdy je třeba přijmout okamžitá opatření1. Jestliže je v důsledku závažné hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost v některém členském státu nutno neprodleně přijmout opatření, dotyčný členský stát může výjimečně a okamžitě znovu zavést ochranu vnitřních hranic po omezenou dobu nepřesahující pět dní.2. Členský stát, který znovu zavádí ochranu vnitřních hranic, to oznámí ostatním členským státům a Komisi, poskytne informace uvedené v čl. 24 odst. 1 a uvede důvody, které použití tohoto postupu ospravedlňují. Komise může okamžitě po obdržení oznámení konzultovat ostatní členské státy.3. Pokud závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost členského státu trvá déle než po dobu stanovenou v odstavci 1, rozhodne Komise o prodloužení ochrany vnitřních hranic. Vzhledem k potřebě neprodleně přijmout opatření po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 1, což představuje závažný naléhavý důvod, přijme Komise okamžitě použitelné prováděcí akty postupem podle čl. 33a odst. 3.Článek 26Zvláštní postup v případech přetrvávajících vážných nedostatků1. V případech, kdy Komise zjistí přetrvávající vážné nedostatky týkající se ochrany vnějších hranic nebo řízení o navrácení v souladu s článkem 15 nařízení o vytvoření hodnotícího a monitorovacího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis , a pokud tyto nedostatky představují závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni, lze znovu zavést ochranu vnitřních hranic po dobu nepřesahující šest měsíců. Tato doba může být prodloužena o dalších maximálně šest měsíců, pokud nejsou vážné nedostatky odstraněny. K prodloužení může dojít nanejvýš třikrát.2. Komise rozhodne o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 33a odst. 2.3. Komise rozhodne o prodloužení ochrany vnitřních hranic. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 33a odst. 2.4. Z řádně odůvodněných naléhavých důvodů v souvislosti se situacemi, kdy jsou okolnosti, jež vedou k potřebě prodloužit ochranu vnitřních hranic v souladu s odstavcem 3, zjištěny později než deset dní před plánovaným prodloužením, přijme Komise okamžitě použitelné prováděcí akty postupem podle čl. 33a odst. 3.“2) Článek 27 se nahrazuje tímto:„Článek 27Informování zákonodárcůKomise a dotyčný členský stát (státy) informují co nejdříve Evropský parlament a Radu o jakýchkoli důvodech, jež by mohly vést k uplatnění článků 23 až 26.“3) Články 29 a 30 se nahrazují tímto:„Článek 29Zpráva o znovuzavedení ochrany vnitřních hranicNejpozději čtyři týdny po zrušení kontrol na vnitřních hranicích předloží členský stát, který tyto kontroly na vnitřních hranicích prováděl, Evropskému parlamentu, Radě a Komisi zprávu o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, v níž zejména popíše provádění kontrol a účinnost znovuzavedení ochrany vnitřních hranic.Článek 30Informování veřejnostiKomise informuje veřejnost o rozhodnutí znovu zavést ochranu vnitřních hranic a oznámí zejména datum zahájení a ukončení tohoto opatření, pokud tomu nebrání nadřazené bezpečnostní důvody.“4) Vkládá se nový článek 33a, který zní:„Článek 33aPostup projednávání ve výboru1. Komisi je nápomocen výbor. Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 zmíněného nařízení.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.V Bruselu dne .Za Evropský parlament Za Radupředseda předseda [1] Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.[2] KOM(2011) 248, 4.5.2011.[3] Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.[4] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.[5] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.[6] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.[7] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.[8] Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 19.


text:
 24.8.2020
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 275/12
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) 2020/1214
 z dnia 21 sierpnia 2020 r.
 zmieniające rozporządzenie wykonawcze (UE) 2018/2019 w odniesieniu do drewna z roślin Ulmus L. i określonych roślin przeznaczonych do sadzenia Albizia julibrissin Durazzini i Robinia pseudoacacia L. pochodzących z Izraela
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) 2016/2031 z dnia 26 października 2016 r. w sprawie środków ochronnych przeciwko agrofagom roślin, zmieniające rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 228/2013, (UE) nr 652/2014 i (UE) nr 1143/2014 oraz uchylające dyrektywy Rady 69/464/EWG, 74/647/EWG, 93/85/EWG, 98/57/WE, 2000/29/WE, 2006/91/WE i 2007/33/WE (1), w szczególności jego art. 42 ust. 4 akapit pierwszy i trzeci,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Na podstawie wstępnej oceny ryzyka w rozporządzeniu wykonawczym Komisji (UE) 2018/2019 (2) ustanowiono wykaz roślin, produktów roślinnych i innych przedmiotów wysokiego ryzyka.
 (2)
 W rozporządzeniu wykonawczym Komisji (UE) 2018/2018 (3) ustanowiono szczegółowe przepisy dotyczące procedury, którą należy stosować w celu przeprowadzenia oceny ryzyka, o której mowa w art. 42 ust. 4 rozporządzenia (UE) 2016/2031 w odniesieniu do tych roślin, produktów roślinnych i innych przedmiotów wysokiego ryzyka.
 (3)
 Po przeprowadzeniu wstępnej oceny ryzyka 35 roślin przeznaczonych do sadzenia pochodzących ze wszystkich państw trzecich zostało uwzględnionych w załączniku do rozporządzenia wykonawczego (UE) 2018/2019 jako rośliny wysokiego ryzyka, wśród nich rodzaje Albizia Durazz i Robinia L.
 (4)
 W dniu 24 stycznia 2019 r. Izrael przedłożył Komisji wniosek o wywóz do Unii szczepionych roślin w stanie spoczynku z odkrytymi korzeniami przeznaczonych do sadzenia o maksymalnej średnicy 2,5 cm należących do gatunku Albizia julibrissin Durazzini oraz szczepionych roślin w stanie spoczynku z odkrytymi korzeniami przeznaczonych do sadzenia o maksymalnej średnicy 2,5 cm należących do gatunku Robinia pseudoacacia L. Wniosek ten został poparty odpowiednią dokumentacją techniczną.
 (5)
 W dniu 13 stycznia 2020 r. Europejski Urząd ds. Bezpieczeństwa Żywności („Urząd”) opublikował opinię naukową dotyczącą oceny ryzyka związanego z roślinami Albizia julibrissin pochodzącymi z Izraela (4). Urząd wskazał kompleks gatunków Aonidiella orientalis obejmujących Euwallacea fornicatus sensu stricto, Euwallacea fornicatior, Euwallacea whitforiodendrus i Euwallacea Kuroshio („Euwallacea fornicatus
 sensu lato”) oraz Fusarium euwallaceae jako agrofagi istotne dla tej opinii, poddał ocenie środki zmniejszające ryzyko opisane w dokumentacji dotyczące tychże agrofagów oraz oszacował prawdopodobieństwo braku występowania agrofaga w odniesieniu do każdego z agrofagów związanych z tym towarem.
 (6)
 W dniu 2 marca 2020 r. Urząd opublikował opinię naukową dotyczącą oceny ryzyka związanego z roślinami Robinia pseudoacacia pochodzącymi z Izraela (5). Urząd wskazał Euwallacea fornicatus
 sensu lato i Fusarium euwallaceae jako agrofagi mające znaczenie dla opinii, poddał ocenie środki zmniejszające ryzyko opisane w dokumentacji dotyczące tychże agrofagów oraz oszacował prawdopodobieństwo braku występowania agrofaga w odniesieniu do każdego z agrofagów związanych z tym towarem.
 (7)
 Na podstawie tych opinii uznaje się, że ryzyko fitosanitarne wynikające z wprowadzenia na terytorium Unii szczepionych roślin w stanie spoczynku z odkrytymi korzeniami przeznaczonych do sadzenia o maksymalnej średnicy 2,5 cm należących do gatunków Albizia julibrissin Durazzini i Robinia pseudoacacia L. pochodzących z Izraela ograniczono do poziomu możliwego do przyjęcia, o ile zastosowane zostaną odpowiednie środki zmniejszające ryzyko, aby wyeliminować zagrożenie agrofagami w odniesieniu do tych roślin przeznaczonych do sadzenia. Ponieważ takie właściwe środki przewidziano w rozporządzeniu wykonawczym Komisji (UE) 2020/1213 (6), rośliny te nie powinny być dłużej uznawane za rośliny wysokiego ryzyka i powinny zostać usunięte z załącznika do rozporządzenia wykonawczego (UE) 2018/2019.
 (8)
 Po wstępnej ocenie ryzyka drewno z roślin Ulmus L. zostało umieszczone w wykazie roślin, produktów roślinnych i innych przedmiotów wysokiego ryzyka jako potencjalna droga do wprowadzania i zadomowienia się w Unii agrofaga Saperda tridentata Olivier, agrofaga niewymienionego jako agrofag kwarantannowy dla Unii. W związku z włączeniem drewna z roślin Ulmus L. do wykazu roślin, produktów roślinnych i innych przedmiotów wysokiego ryzyka Komisja zwróciła się do Urzędu o przeprowadzenie oceny zagrożenia agrofagami dla agrofaga Saperda tridentata Olivier, z uwzględnieniem dróg zawleczenia, rozprzestrzeniania się, zadomowienia oraz wariantów zmniejszenia zagrożenia, ze szczególnym uwzględnieniem drogi, jaką stanowi drewno z roślin Ulmus L.
 (9)
 W dniu 10 stycznia 2020 r. Urząd opublikował opinię naukową dotyczącą kategoryzacji agrofaga Saperda tridentata Olivier (7). Stwierdził on, że Saperda tridentata Olivier spełnia kryterium agrofaga kwarantannowego w odniesieniu do zawleczenia na terytorium Unii. Z powodu niewystarczających danych nie był on jednak w stanie stwierdzić, czy Saperda tridentata Olivier spełnia kryteria dotyczące okresu po zawleczeniu, czyli zadomowienia i rozprzestrzeniania się, oraz jego potencjalnego oddziaływania w Unii. W związku z tym nie ma podstaw do umieszczenia agrofaga Saperda tridentata Olivier w wykazie agrofagów kwarantannowych dla Unii. W związku z tym, biorąc pod uwagę ocenę ryzyka wystąpienia tego agrofaga w odniesieniu do drewna z roślin Ulmus L., drewno z roślin Ulmus L. nie powinno być uznawane za produkt roślinny wysokiego ryzyka i w związku z tym powinno zostać usunięte z załącznika do rozporządzenia wykonawczego (UE) 2018/2019.
 (10)
 W celu wypełnienia zobowiązań Unii wynikających z porozumienia WTO w sprawie stosowania środków sanitarnych i fitosanitarnych (8), przywóz tych towarów powinien zostać wznowiony w jak najkrótszym terminie. Z tego względu niniejsze rozporządzenie powinno wejść w życie trzeciego dnia po jego opublikowaniu.
 (11)
 Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Stałego Komitetu ds. Roślin, Zwierząt, Żywności i Pasz,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Zmiana rozporządzenia wykonawczego (UE) 2018/2019
 W załączniku I do rozporządzenia wykonawczego (UE) 2018/2019 wprowadza się zmiany zgodnie z załącznikiem do niniejszego rozporządzenia.
 Artykuł 2
 Wejście w życie
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie trzeciego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 21 sierpnia 2020 r.
 W imieniu Komisji
 Ursula VON DER LEYEN
 Przewodnicząca
 (1) Dz.U. L 317 z 23.11.2016, s. 4.
 (2) Rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) 2018/2019 z dnia 18 grudnia 2018 r. ustanawiające tymczasowy wykaz roślin, produktów roślinnych lub innych przedmiotów wysokiego ryzyka w rozumieniu art. 42 rozporządzenia (UE) 2016/2031 i wykaz roślin, dla których nie są wymagane świadectwa fitosanitarne do celów wprowadzenia na terytorium Unii w rozumieniu art. 73 tego rozporządzenia (Dz.U. L 323 z 19.12.2018, s. 10).
 (3) Rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) 2018/2018 z dnia 18 grudnia 2018 r. ustanawiające szczególne przepisy dotyczące procedury, którą należy stosować w celu przeprowadzenia oceny ryzyka związanego z roślinami, produktami roślinnymi i innymi przedmiotami wysokiego ryzyka w rozumieniu art. 42 ust. 1 rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) 2016/2031 (Dz.U. L 323 z 19.12.2018, s. 7).
 (4) Panel PLH EFSA (panel EFSA ds. zdrowia roślin), 2020. „Scientific Opinion on the commodity risk assessment of Albizia julibrissin plants from Israel” (Opinia naukowa w sprawie oceny ryzyka związanego z roślinami Albizia julibrissin pochodzącymi z Izraela). Dziennik EFSA 2020; 18(1):5941, https://doi.org/10.2903/j.efsa.2020.5941.
 (5) Panel PLH EFSA (panel EFSA ds. zdrowia roślin), 2020. „Scientific Opinion on the commodity risk assessment of Robinia pseudoacacia plants from Israel” (Opinia naukowa w sprawie oceny ryzyka związanego z roślinami Robinia pseudoacacia pochodzącymi z Izraela). Dziennik EFSA 2020; 18(3):6039, https://doi.org/10.2903/j.efsa.2020.6039.
 (6) Rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) 2020/1213 z dnia 21 sierpnia 2020 r. dotyczące środków fitosanitarnych do celów wprowadzania na terytorium Unii niektórych roślin, produktów roślinnych i innych przedmiotów, które usunięto z załącznika do rozporządzenia wykonawczego Komisji (UE) 2018/2019 (zob. s. 5 niniejszego Dziennika Urzędowego).
 (7) Panel PLH EFSA (panel EFSA ds. zdrowia roślin), Dziennik EFSA 2020; 18(1):5940, https://doi.org/10.2903/j.efsa.2020.5940.
 (8) Porozumienie WTO w sprawie stosowania środków sanitarnych i fitosanitarnych (porozumienie SPS), https://www.wto.org/english/tratop_e/sps_e/spsagr_e.htm.
 ZAŁĄCZNIK
 W załączniku I do rozporządzenia wykonawczego (UE) 2018/2019 wprowadza się następujące zmiany:
 1)
 tytuł otrzymuje brzmienie: „ZAŁĄCZNIK”;
 2)
 w pkt 1 w drugiej kolumnie „Opis” wprowadza się następujące zmiany:
 a)
 wpis dotyczący „Albizia Durazz.” otrzymuje brzmienie:
 „»Albizia Durazz., inne niż szczepione rośliny w stanie spoczynku z odkrytymi korzeniami przeznaczone do sadzenia o maksymalnej średnicy 2,5 cm należące do gatunku Albizia julibrissin Durazzini pochodzące z Izraela«”;
 b)
 wpis dotyczący „Robinia L.” otrzymuje brzmienie:
 „»Robinia L., inne niż szczepione rośliny w stanie spoczynku z odkrytymi korzeniami przeznaczone do sadzenia o maksymalnej średnicy 2,5 cm należące do gatunku Robinia pseudoacacia L. pochodzące z Izraela«”;
 3)
 uchyla się pkt 4.


text:
 26.1.2015
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 26/40
 Rikors ippreżentat fis-17 ta’ Novembru 2014 – Ica Foods vs UASI – San Lucio (GROK)
 (Kawża T-774/14)
 (2015/C 026/51)
 Lingwa tar-rikors: it-Taljan
 Partijiet
 Rikorrenti: Ica Foods SpA (Pomezia, l-Italja) (rappreżentant: A. Nespega, avukat)
 Konvenut: L-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (Trade marks u Disinni) (UASI)
 Parti oħra quddiem il-Bord tal-Appell: San Lucio Srl (San Gervasio Bresciano, l-Italja)
 Informazzjoni dwar il-proċedimenti quddiem l-UASI
 Proprjetarju tat-trade mark ikkontestata: il-parti l-oħra quddiem il-Bord tal-Appell
 Trade mark ikkontestata kkonċernata: trade mark verbali “GROK” – Trade mark Komunitarja Nru 4 439 956
 Proċedimenti quddiem l-UASI: proċedimenti ta’ invalidità
 Deċiżjoni kkontestata: id-deċiżjoni tat-Tieni Bord tal-Appell tal-UASI tad-9 ta’ Settembru 2014 fil-Każ R 1815/2013-2
 Talbiet
 —
 tannulla d-deċiżjoni kkontestata dwar il-proċedimenti għal dikjarazzjoni ta’ invalidità Nru 6374C kontra r-reġistrazzjoni tat-trade mark Komunitarja GROK Nru 4439956, minħabba ksur tal-Artikoli 62 u 63 tar-Regolament dwar it-trade mark Komunitarja u/jew minħabba ksur tal-Artikolu 8 tar-Regolament Nru 40/94 u/jew minħabba nuqqas ta’ motivazzjoni, għar-raġunijiet fuq imsemmija;
 —
 tikkundanna lill-UASI għall-ispejjeż ta’ din il-kawża
 Motivi invokati
 —
 Ksur tal-Artikoli 62 u 63 tar-Regolament dwar it-trade mark Komunitarja peresss li l-UASI ma nnotifikax lir-rikorrenti bit-terminu għall-preżentata tas-sottomissjonijiet għar-rikors li jirriżulta fi ksur tal-kontradittorju;
 —
 Ksur tal-Artikolu 8 tar-Regolament Nru 40/94 u nuqqas ta’ motivazzjoni fir-rigward tax-xebh bejn il-prodotti derivati mill-ħalib ta’ San Lucio u l-prodotti koperti mir-reġistrazzjonijiet tat-trade marks ta’ ICA;
 —
 Ksur tal-Artikolu 8 tar-Regolament Nru 40/94 u nuqqas ta’ motivazzjoni fir-rigward tax-xebh bejn it-trade mark GROK ta’ San Lucio u t-trade mark CRIK CROK ta’ ICA;
 —
 Ksur tal-Artikolu 8 tar-Regolament Nru 40/94 u nuqqas ta’ motivazzjoni fir-rigward tar-reputazzjoni tat-trade mark CRIK CROK ta’ ICA.


text:
 4.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 211/17
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 83/2015
 от 30 април 2015 година
 за изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) и приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2016/1266]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 991/2014 на Комисията от 19 септември 2014 г. за изменение на приложение III към Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от фосетил във и върху определени продукти (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Регламент (ЕС) No 1096/2014 на Комисията от 15 октомври 2014 г. за изменение на приложения II, III и V към Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от карбарил, процимидон и профенофос във и върху определени продукти (2) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Регламент (ЕС) No 1119/2014 на Комисията от 16 октомври 2014 г. за изменение на приложение III към Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от бензалкониев хлорид и дидецилдиметиламониев хлорид във или върху определени продукти (3) следва да бъде включен в Споразумението за |ЕИП.
 (4)
 Регламент (ЕС) No 1126/2014 на Комисията от 17 октомври 2014 г. за изменение на приложения II, III и V към Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от асулам, цианамид, диклоран, флумиоксазин, флупирсулфурон-метил, пиколинафен и пропизохлор във и върху определени продукти (4) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (5)
 Регламент (ЕС) No 1127/2014 на Комисията от 20 октомври 2014 г. за изменение на приложения II и III към Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от амитрол, динокап, фипронил, флуфенацет, пендиметалин, пропизамид и пиридат във или върху определени продукти (5) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (6)
 Настоящото решение се отнася до законодателството относно фуражите и хранителните продукти. Законодателството относно фуражите и хранителните продукти не се прилага по отношение на Лихтенщайн дотогава, докато прилагането на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти включва Лихтенщайн, както е посочено в секторните адаптации на приложение I и въведението на глава XII от приложение II към Споразумението за ЕИП. Следователно настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.
 (7)
 Поради това приложения I и II към Споразумението за ЕИП следва да бъдат изменени по съответния начин,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В глава II, точка 40 (Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета) от приложение I към Споразумението за ЕИП се добавят следните тирета:
 „—
 32014 R 0991: Регламент (ЕС) No 991/2014 на Комисията от 19 септември 2014 г. (ОВ L 279, 23.9.2014 г., стр. 1),
 —
 32014 R 1096: Регламент (ЕС) No 1096/2014 на Комисията от 15 октомври 2014 г. (ОВ L 300, 18.10.2014 г., стр. 5),
 —
 32014 R 1119: Регламент (ЕС) No 1119/2014 на Комисията от 16 октомври 2014 г. (ОВ L 304, 23.10.2014 г., стр. 43),
 —
 32014 R 1126: Регламент (ЕС) No 1126/2014 на Комисията от 17 октомври 2014 г. (ОВ L 305, 24.10.2014 г., стр. 3),
 —
 32014 R 1127: Регламент (ЕС) No 1127/2014 на Комисията от 20 октомври 2014 г. (ОВ L 305, 24.10.2014 г., стр. 47).“
 Член 2
 В точка 54щщш (Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета) от глава XII на приложение II към Споразумението за ЕИП се добавят следните тирета:
 „—
 32014 R 0991: Регламент (ЕС) No 991/2014 на Комисията от 19 септември 2014 г. (ОВ L 279, 23.9.2014 г., стр. 1),
 —
 32014 R 1096: Регламент (ЕС) No 1096/2014 на Комисията от 15 октомври 2014 г. (ОВ L 300, 18.10.2014 г., стр. 5),
 —
 32014 R 1119: Регламент (ЕС) No 1119/2014 на Комисията от 16 октомври 2014 г. (ОВ L 304, 23.10.2014 г., стр. 43),
 —
 32014 R 1126: Регламент (ЕС) No 1126/2014 на Комисията от 17 октомври 2014 г. (ОВ L 305, 24.10.2014 г., стр. 3),
 —
 32014 R 1127: Регламент (ЕС) No 1127/2014 на Комисията от 20 октомври 2014 г. (ОВ L 305, 24.10.2014 г., стр. 47).“
 Член 3
 Текстовете на регламенти (ЕС) No 991/2014, (ЕС) No 1096/2014, (ЕС) No 1119/2014, (ЕС) No 1126/2014 и (ЕС) No 1127/2014 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 4
 Настоящото решение влиза в сила на 1 май 2015 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*).
 Член 5
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 30 април 2015 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 279, 23.9.2014 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 300, 18.10.2014 г., стр. 5.
 (3) ОВ L 304, 23.10.2014 г., стр. 43.
 (4) ОВ L 305, 24.10.2014 г., стр. 3.
 (5) ОВ L 305, 24.10.2014 г., стр. 47.
 (*) Без отбелязани конституционни изисквания.


type: wikipedia

text:
Geofizika (iš graikų γη (ge) „Žemė“ ir φύσις (physis) „gamta“) – mokslų, tiriančių žemės fizines savybes ir fizinius procesus, vykstančius žemės plutoje, hidrosferoje ir atmosferoje, kompleksas. Siejasi su fizine geografija, fizika, geologija, geochemija, geodezija ir naudojasi jų metodais.
 Šakos
 Žemės fizika tiria žemės (daugiausiai jos kietojo apvalkalo) fizinius procesus (žemės magnetizmą, gravimetriją, geotermiką, seismiką).
 Hidrofizika tiria fizinius procesus vykstančius hidrosferoje (vandenynuose, jūrose, sausumos vandenyse), vandens savybes visose trijose būsenose.
 Atmosferos fizika (ji taip pat yra ir meteorologijos šaka) tiria fizinius procesus vykstančius pačioje atmosferoje (taip pat ten, kur ribojasi su litosfera ir hidrosfera), ir atmosferos ryšius su kosminiais reiškiniais.
 Geofizinė žvalgyba fizikiniais metodais tiria žemės plutą praktinei žmonių veiklai prieinamoje zonoje.
 Vystymosi istorija
 I. Niutonas 1687 m nustatė, kad žemė ties ašigaliais yra suplota ir žemės plutos tankis didėja, einant gilyn. XVIII a. Matematikai ir fizikai A. Klero, P. Laplasas (Prancūzija), K. Gausas (Vokietija), M. Lomonosovas (Rusija), L. Oileris sukūrė geofizinių teorijų apie žemės formą, jos sukimosi dėsnius, potvynius, atoslūgius, žemės magnetizmą. 1896 m A. Bekerelis, M. ir P. Kiuri (Prancūzija) atrado radioaktyvumo reiškinį, kuriuo remiantis, buvo paaiškinta geotermika. R. Asmanas (Vokietija) ir L. Teresanas de Boras (Prancūzija) 1902 m nustatė stratosferos buvimą. Geofizikos raidai didelę reikšmę turėjo seismologija. B. Golicynas (Rusija) 1902 m sukūrė elektrodinaminių seismografų žemės gelmių fizikai tirti. A. Mochorovičius (Jugoslavija) 1909 m nustatė išilginių seisminių bangų greičio šuolio sluoksnį tarp žemės plutos ir mantijos. 1919 m įkurta tarptautinė geodezijos ir geofizikos sajunga žemės ir ją supančios erdvės tyrimams organizuoti. 1925 m E. Apltonas (D. Britanija), tirdamas radio bangų atspindėjimą atmosferoje, nustatė jonosferos sluoksnį. XX a. 4 dešimtmetyje buvo nustatyta žemės gelmių struktūra. Tarptautinių geofizikos metų (1957-58 m) tyrimai davė daug naujų duomenų apie magnetines audras, poliarines pašvaistes. Geofizinių tyrimai (naudingųjų iškasenų paieškos metodų, orų ir hidrologinio režimo prognozių tobulinimas, globalinis geosferų tyrimas) glaudžiai siejasi su kosminės erdvės tyrimais. Meteorologiniuose palydovuose būna speciali aparatūra atmosferos sudėčiai, atmosferos radioaktyviam užterštumui, debesuotumui ir kitiems reiškiniams tirti.
 Lietuvoje
 Gravimetrinius matavimus 1930 m pirmą kartą atliko K. Šleževičius. Lietuvos magnetinė nuotrauka prie Baltijos jūros buvo padaryta 1932 m (V. Brazdžiūnas). 1955-60 m magnetinių anomalijų interpretavimo srityje daug dirbo S. Blistrubas. 1961 m A. Ražinskas sudarė Lietuvos teritorijos gravitacinių anomalijų žemėlapius. Pirmieji seisminiai tyrimai (atspindinčių bangų metodu) nuosėdinių uolienų slūgsojimo gyliui nustatyti Lietuvoje buvo atlikti 1952 m Stoniškiuose, Šilutės raj.
 Geologija
 Taikomoji fizika