type: other

text:
VSRS Sklep II Ips 56/2019
 VS00024556
 URS člen 56. ZZZDR člen 2, 5a, 5a/1, 106a. DZ člen 16. ZSV člen 81. ZNP člen 37. ZPP člen 339, 339/2-8, 339/2-14
 zahteva za varstvo zakonitosti - pravica do osebnih stikov z otrokom - varstvo koristi otroka - udeležba v postopku - Center za socialno delo (CSD) kot udeleženec v postopku - izvrševanje stikov pod nadzorom Centra za socialno delo (CSD) - upoštevanje otrokovih koristi - bistvena kršitev določb nepravdnega postopka - zmotna uporaba materialnega prava
 Vloga centrov za socialno delo v postopkih v zvezi z otrokom je večplastna: nastopajo kot svetovalni organ (praviloma pred sodnim postopkom, ko udeleženim osebam pomagajo pri sklenitvi ustreznega sporazuma), kot strokovni organ (poročilo in mnenje, ki ga od CSD pridobi sodišče, ima bistvene značilnosti izvedenskega dela), lahko sodelujejo v postopku kot stranka oziroma udeleženec ali pa po končanem sodnem postopku spremljajo in zagotavljajo izvrševanje izrečenih ukrepov (npr. otrokovih stikov pod nadzorom). Enako kot za druge državne organe in nosilce javnih pooblastil v dejavnostih in postopkih v zvezi z otrokom pomeni otrokova korist temeljno vodilo tudi za njihovo delo in odločanje. To lahko zagotovijo le z medsebojnim sodelovanjem in koordiniranim delom z drugimi organi, ki prav tako sodelujejo ali odločajo v postopkih v zvezi z otrokom. Da pa bo njihovo delo lahko usklajeno z delovanjem drugih organov, je treba centrom za socialno delo omogočiti, da v takšnih postopkih na ustrezen način sodelujejo. Udeležba v postopku jim mora biti zagotovljena vsaj v tolikšnem obsegu, kolikor se odločitev nanje nanaša. V nasprotnem primeru se ravnanje, ki naj bi bilo v korist otroka, lahko izkaže za neučinkovito in celo v škodo otroka. Otrokova korist mora biti vodilo tudi pri določitvi pristojnega centra za izvajanje stikov, ki pripravi in nadzoruje neposredno izvajanje stikov, zato mora biti odločitev sodišča (tudi glede tega, zlasti če odstopa od zakonsko predvidene pristojnosti) obrazložena.
 VSRS Sklep II DoR 496/2018
 VS00024598
 ZPP člen 339, 339/2-14, 367a, 367c. ZNP člen 44, 47. URS člen 2, 14, 21, 22, 23, 34, 35, 39, 49, 74. Konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP) člen 6
 dopuščena revizija - nepravdni postopek - delni odvzem poslovne sposobnosti - aktivnosti v zvezi s sodnimi postopki - načelo sorazmernosti
 Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je delni odvzem poslovne sposobnosti za vse aktivnosti, povezane s sodnimi postopki pred splošnimi in specializiranimi sodišči, dovolj konkretiziran in v skladu z načelom sorazmernosti po 2. členu Ustave RS.
 VSRS Sklep Cp 25/2019
 VS00024487
 pritožba - razlogi za pritožbo - nepravdni postopek
 Pritožba je po 357.a členu ZPP pravno sredstvo, ki je zamejeno izključno na preizkus (ne)pravilnosti uporabe kasatoričnih pooblastil. Pritožnik izpodbijanega sklepa iz tega razloga sploh ne napada, marveč uveljavlja pritožbene razloge po 338. členu ZPP. Ker to niso dovoljeni pritožbeni razlogi zoper razveljavitveni sklep sodišča druge stopnje, je Vrhovno sodišče pritožbo zavrnilo in izpodbijani sklep potrdilo (četrti odstavek 357.a člena ZPP).
 VSRS Sklep II Ips 51/2019
 NEPRAVDNO PRAVO - SOCIALNO VARSTVO - USTAVNO PRAVO
 VS00022797
 ZDZdr člen 39, 48, 74, 74/1-6, 75. URS člen 17, 21, 34
 socialno varstvo - postopek sprejema v varovani oddelek socialno varstvenega zavoda - sprejem na zdravljenje brez privolitve - pogoji za sprejem - prostorska stiska - pravice varovancev zavoda - poseg v ustavno varovane pravice - odstop od sodne prakse - dopuščena revizija
 Očitno je, da rešitev, kakršna je vsebovana v izpodbijanih odločbah, posega ne le v človekove pravice nasprotnega udeleženca, marveč tudi v človekove pravice ostalih varovancev oddelka. Vsebina te rešitve namreč je, da se v zavod namešča nasilna, nemirna in lahko razdražljiva oseba, ki je že poskusila zadaviti drugega varovanca. Ker je zavod prenatrpan in kadrovsko podhranjen, ta nima druge možnosti, kakor da takšno osebo namesti v jedilnico z dnevnim prostorom, kjer je vrh tega že nameščena postelja druge varovanke. Odločitev sodišča ne sme biti takšna, da bi na ustavno nedopusten način posegala v kakšno človekovo pravico. Veljati mora ravno nasprotno: sodniško pravo mora uresničevati človekove pravice. V obravnavani zadevi izpodbijana rešitev, ki sledi stališčem dosedanje sodne prakse ne samo ne ščiti človekovih pravic, marveč jih resno ogroža. Ta nevzdržnost zato v konkretni zadevi terja odstop od dosedanje sodne prakse in iskanje rešitve za zapolnitev izvedbene pravne praznine v tem delu pravnega reda. Doslej je bilo namreč rečeno, da mora problem prezasedenosti rešiti izvršilna veja oblasti. To sicer še vedno drži, a ker tega doslej še ni storila, se mora sodna veja oblasti (vsaj v primeru, kakršen je obravnavani) na to ustrezno odzvati.
 VSRS Sklep II Ips 35/2019
 VS00024481
 ZZZDR člen 178, 179, 182, 182/2, 211, 212. ZIZ člen 15. ZNP-1 člen 57, 57/3. ZPP člen 82
 zahteva za varstvo zakonitosti - procesna nesposobnost - zastopanje v sodnem postopku - pravica do izjavljanja v postopku - test sorazmernosti - postavitev skrbnika za poseben primer - center za socialno delo kot skrbnik
 Sodišče mora, kadar je v drugem sodnem postopku verjetno izkazano, da ena od strank postopka ni procesno sposobna, na podlagi prve točke prvega odstavka 206. člena ZPP, praviloma prekiniti postopek in na podlagi tretjega odstavka 57. člena ZNP-1 pristojnemu okrajnemu sodišču predlagati, naj po uradni dolžnosti začne postopek za postavitev odrasle osebe pod skrbništvo. Sedaj veljavni DZ v drugem odstavku 267. člena celo določa, da skrbnika za posebni primer ni mogoče imenovati v primerih, ko so podani pogoji za postavitev otroka pod skrbništvo oziroma ko so podani pogoji za postavitev odrasle osebe pod skrbništvo, razen če zakon določa drugače. Po 82. členu ZPP lahko sodišče stranki, če ni pravdno sposobna, pa nima zakonitega zastopnika, izjemoma na predlog ene od strank postavi začasnega zastopnika. Vendar se mora sodišče zavedati, da s postavitvijo začasnega zastopnika stranki dejansko omeji pravico do izjavljanja v postopku (22. člen Ustave), zato mora najprej opraviti strogi test sorazmernosti. Sodišče mora tako pretehtati, ali je glede na okoliščine obravnavanega primera zaradi varstva ustavne pravice ene stranke do učinkovitega sodnega varstva (23. člen Ustave) utemeljeno poseči v ustavno pravico do zasebnosti (35. člen Ustave) in kontradiktornosti (22. člen Ustave) druge stranke. Kadar sodišče po opravljenem strogem testu sorazmernosti ugotovi, da je postavitev začasnega zastopnika utemeljena, nato po četrtem odstavku 82. člena ZPP stranki postavi začasnega zastopnika med notarji, odvetniki ali drugimi strokovno usposobljenimi osebami. Med druge strokovno usposobljene osebe spadajo tudi pravne osebe, torej tudi CSD. Te osebe lahko odklonijo zastopanje le iz upravičenih razlogov. Sodišče pa mora temeljito pretehtati in tudi obrazložiti, zakaj je glede na okoliščine posameznega primera in naravo postopka, upoštevajoč nujnost kakovostnega varovanja pravic in koristi stranke, utemeljena postavitev določene (pravne) osebe za začasnega zastopnika. Kadar so podani utemeljeni razlogi za postavitev skrbnika za posebni primer, ga po 212. členu ZZZDR v sodnem postopku lahko postavi tudi sodišče in je to lahko tudi CSD, vendar mora sodišče izbiro opraviti glede na to, kaj je predmet zahtevanega sodnega varstva in kakšno strokovno znanje je potrebno za kakovostno zavarovanje pravic prizadete osebe in to tudi obrazložiti. V obravnavani zadevi Vrhovno državno tožilstvo ni izpostavilo vprašanja, ali so bili v obravnavani zadevi sploh izpolnjeni pogoji za postavitev skrbnika za posebni primer, niti, ali je sodišče pravilno ocenilo, zakaj bo glede na okoliščine primera in potrebno strokovno znanje CSD najbolje zavaroval koristi dolžnika.
 VSRS Sklep II DoR 22/2019
 VS00022677
 ZPP člen 367a, 367a/1, 367c, 367c/2. ZVEtL-1 člen 42, 42/1, 43, 43/1, 51
 predlog za dopustitev revizije - pripadajoče zemljišče - garaža - dokazovanje z izvedencem - postavitev novega izvedenca - zavrnitev predloga za dopustitev revizije
 VSRS Sklep II DoR 416/2018
 VS00022666
 predlog za dopustitev revizije - vrnitev podržavljenega premoženja - res iudicata - zavrnitev predloga za dopustitev revizije
 VSRS Sklep II DoR 440/2018
 VS00021912
 ZPP člen 367a, 367c, 394, 394-2. ZVEtL člen 26, 26/5, 27, 27/2, 28, 28/1, 28/2
 dopuščena revizija - predlog za obnovo postopka - obnovitveni razlog - nepravdni postopek - funkcionalno zemljišče k stavbi - določitev pripadajočega zemljišča k stavbi - spremembe vpisov v katastru stavb - udeleženci postopka - obvestilo sodišča o postopku - prijava udeležbe v nepravdnem postopku - opustitev upravnika večstanovanjske stavbe
 Revizija se dopusti glede vprašanja, ali upravnikova opustitev, da etažne lastnike stavbe obvesti o obvestilu sodišča in postopku za ugotovitev pripadajočega zemljišča, pomeni obnovitveni razlog po 2. točki 394. člena Zakona o pravdnem postopku.
 VSRS Sklep II DoR 113/2019
 VS00021911
 ZPP člen 339, 339/2-8, 339/2-14, 367a, 367a/1, 367c. ZVEtL-1 člen 43
 predlog za dopustitev revizije - določitev pripadajočega zemljišča k stavbi - določitev funkcionalnega zemljišča - izvedenec geodetske stroke - zavrnitev predloga za dopustitev revizije
 DENACIONALIZACIJA - NEPRAVDNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO
 VS00022799
 ZNP člen 37. ZDen člen 57, 57/2, 73. ZPP člen 83, 227, 286, 286/1, 371, 371/2, 374, 374/3. ZGD-1 člen 523
 denacionalizacija - odškodnina - upravičenec do odškodnine - banka - reforma bančnega sistema - decentralizacija - sukcesija - pravno nasledstvo - predlagalni nepravdni postopek - navajanje novih dejstev in dokazov - prekluzija - koncentracija postopka - smiselna uporaba določb ZPP - edicijska dolžnost - dopuščena revizija
 Prekluzija iz prvega odstavka 286. člena ZPP ni primerno sredstvo za uresničevanje namena koncentriranega in pospešenega postopanja v nepravdnih zadevah, zlasti če udeleženci postopka v vabilu na narok niso bili opozorjeni na to, da naj bi šlo za prvi narok s posledicami iz prvega odstavka 286. člena ZPP. Določba 73. člena ZDen je po strogi jezikovni razlagi pri opredelitvi upravičenca do odškodnine omejena na subjekte, ki so bili: (1.) denacionalizacijski zavezanci in so (2.) podržavljeno premoženje v svoja sredstva sami ali po svojih univerzalnih pravnih prednikih pridobili odplačno. Univerzalna sukcesija je lahko popolna ali delna. Ne glede na to, da je premoženje konstitutivni element oblikovanja pravne osebe, pa ni mogoče trditi, da gre za pravno nasledstvo pravnih oseb že zato, ker so naslednice istega premoženja. Decentralizacija bančnega sistema na načelni ravni ne more pomeniti delnega univerzalnega pravnega nasledstva komunalnih (oziroma poslovnih) bank in hranilnic po Narodni banki FLRJ. Gre namreč za družbeno reformo, ki na novo vzpostavi pravni položaj bančnih subjektov. Prenos funkcije oziroma pristojnosti iz enega samostojnega pravnega subjekta (Narodna banka FLRJ) na drug samostojen pravni subjekt (KB Celje), ki je ustanovljen z namenom decentralizacije sistema, po analogiji gospodarskopravnih predpisov ne pomeni univerzalne sukcesije
 VSRS Sklep II DoR 59/2019
 CIVILNO PROCESNO PRAVO - NEPRAVDNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO - RAZLASTITEV
 VS00021169
 ZOR člen 371, 388. ZRPPN člen 51. URS člen 22, 33, 69. ZPP člen 367a, 367c, 367c/2
 predlog za dopustitev revizije - razlastitev - pravica do zasebne lastnine - odškodnina zaradi razlastitve - pravica do enakega varstva pravic - zastaranje terjatve - pretrganje zastaranja - pričetek teka zastaralnega roka - sprememba sodne prakse - zavrnitev predloga za dopustitev revizije
 Vrhovno sodišče je ugotovilo, da pogoji za dopustitev revizije niso podani, zato je predlog predlagateljice zavrnilo (drugi odstavek 367.c člena ZPP).
 VSRS Sklep II DoR 86/2019
 VS00019982
 ZDZdr člen 74, 74/1, 74/1-5, 74/1-6. ZSV-UPB2 člen 51
 dopuščena revizija - socialno varstvo - postopek sprejema v varovani oddelek socialno varstvenega zavoda - sprejem na zdravljenje brez privolitve - pogoji za sprejem - prostorska stiska - pravice varovancev zavoda - poseg v ustavno varovane pravice
 Revizija je dopuščena glede vprašanja: ali je namestitev dodatnih oseb, v že tako prezasedene socialnovarstvene zavode (ob upoštevanju dejstva, da je takšno postopanje v razmerju do nameščene osebe ustavno sprejemljivo), sprejemljiva z vidika posega v ustavne pravice drugih uporabnikov varovanega oddelka istega zavoda.
 VSRS Sklep Cp 6/2019
 VS00020069
 ZPP člen 357a, 357a/1, 357a/2
 nepravdni postopek - drugostopenjski razveljavitveni sklep - odprava bistvene kršitve določb pravdnega postopka pred sodiščem druge stopnje brez glavne obravnave - dovoljenost pritožbe - razlogi za pritožbo - bistvena kršitev določb pravdnega postopka - nedovoljen pritožbeni razlog
 Vrhovno sodišče sme preizkusiti razveljavitveni sklep drugostopenjskega sodišča samo glede vprašanja ali je v konkretnem primeru kasatorično pooblastilo sploh obstajalo. Pri tem pa bo kot neizpodbitno vzeto, da je drugostopenjsko sodišče pravilno ugotovilo napake prvostopenjskega sodišča.
 VSRS Sklep II Ips 8/2019
 VS00022476
 ZNP člen 31, 31/3, 37. ZPP člen 86, 86/3, 91, 91/1, 142, 142/4. ZDZdr člen 30, 30/1
 revizija - postulacijska sposobnost - omejitev postulacijske sposobnosti - nepravdni postopek - psihiatrično zdravljenje - postopek sprejema v varovani oddelek socialnovarstvenega zavoda - zavrženje pritožbe - prepozna pritožba
 Vrhovno sodišče je že zavzelo stališče, da v nepravdnem postopku sprejema na psihiatrično zdravljenje brez privolitve pacienta ni mogoče uporabiti pravil o omejitvi postulacijske sposobnosti revidenta (tretji odstavek 86. in prvi odstavek 91. člena ZPP v zvezi s 37. členom ZNP v zvezi s 30. členom Zakona o duševnem zdravju - v nadaljevanju ZDZdr). Enako stališče velja tudi za postopek sprejema v varovani oddelek socialnovarstvenega zavoda. Gre namreč zgolj za milejši ukrep, ki pa prav tako močno posega v temeljne človekove pravice in svoboščine, kot so pravica do osebne svobode, pravica do varstva duševne integritete in pravica do prostovoljnega zdravljenja, saj so osebe v zavodu nepretrgoma deležne posebne zaščite in varstva in ga ne morejo zapustiti po lastni volji.
 VSRS Sklep II Ips 190/2018
 CIVILNO PROCESNO PRAVO - DEDNO PRAVO - NEPRAVDNO PRAVO
 VS00020065
 ZPP člen 95, 98, 226, 334, 334/2, 339, 339/2-14, 387, 387/1-1. ZNP člen 37. ZD člen 179, 179/1, 179/2, 180, 181, 182
 zahteva za varstvo zakonitosti - dovoljenost zahteve za varstvo zakonitosti - pravočasna vloga - pravnomočnost sklepa o dedovanju - klavzula pravnomočnosti - zapuščinski postopek - postopek z mednarodnim elementom - krajevna pristojnost - nepopolna smrtovnica - vabljenje dedičev na zapuščinsko obravnavo - zastopanje dediča - obseg pooblastila odvetniku - dedna izjava - odpoved dednemu deležu
 Od stranke postopka ali drugega udeleženca postopka bi bilo pretirano zahtevati, da bi moral preverjati, ali je sodišče dan nastopa pravnomočnosti ugotovilo pravilno. Stranka postopka ali drug udeleženec postopka se lahko upravičeno zanese na klavzulo pravnomočnosti in iz nje izhajajoč datum nastopa pravnomočnosti.
 VSRS Sklep II DoR 330/2018
 VS00019548
 ZPP člen 86, 86/3, 86/4, 91, 91/1, 367č. ZPP-E Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (2017) člen 124. ZNP člen 52
 dovoljenost predloga za dopustitev revizije - laičen predlog - postulacijska sposobnost - opravljen pravniški državni izpit - laični pooblaščenec - zavrženje predloga za dopustitev revizije
 Predlog za dopustitev revizije je vložila hčerka nasprotne udeleženke. Kot pooblaščenka svoje mame v postopku z izrednimi pravnimi sredstvi ne more zastopati, saj ni odvetnica. Poleg tega ni izkazala niti, da bi bila skrbnica svoje mame J. P., pa tudi če bi bila, ni izkazala, da bi imela opravljen pravniški državni izpit. Ker tako v obravnavani zadevi predlog ni bil vložen po odvetniku oziroma stranka ni izkazala, da bi imela sama opravljen pravniški državni izpit, je Vrhovno sodišče predlog kot nedovoljen zavrglo (prvi odstavek 91. člena ZPP in 367.č člen ZPP v zvezi s 37. členom ZNP).
 VSRS Sklep II DoR 469/2018
 CIVILNO PROCESNO PRAVO - DRUŽINSKO PRAVO - IZVRŠILNO PRAVO - NEPRAVDNO PRAVO
 VS00019611
 dovoljenost revizije - zavarovanje terjatve - sklep o začasni odredbi - nepravdni postopek - spor o izvrševanju roditeljske pravice - pravica do revizije - novela ZPP-E - zavrženje revizije
 Revizija ne more biti dovoljena, s tem pa tudi ne dopuščena, zoper sklepe, s katerimi je odločeno o predlogu za izdajo začasne odredbe.
 VSRS Sklep I R 179/2018
 CIVILNO PROCESNO PRAVO - DELAVCI V DRŽAVNIH ORGANIH - NEPRAVDNO PRAVO
 VS00024704
 ZNP člen 12, 12/1, 16, 16/1, 37
 spor o pristojnosti - nepravni postopek - postopek razglasitve pogrešane osebe za mrtvo - krajevna pristojnost - bivališče nasprotnega udeleženca
 Preizkus krajevne pristojnosti je v pravdnem postopku zaradi uresničitve načela ekonomičnosti in pospešitve postopka časovno zelo omejen. ZNP pa ima o vprašanju, do katerega trenutka se lahko sodišče izreče za krajevno nepristojno, posebno (specialno) določilo, zaradi česar je smiselna uporaba določb ZPP izključena (37. člena ZNP). Tako prvi odstavek 16. člena ZNP določa, da lahko sodišče po uradni dolžnosti ali na predlog udeleženca izreče, da ni krajevno pristojno, najkasneje do izdaje odločbe na prvi stopnji.
 VSRS Sklep II Ips 173/2018
 VS00018561
 ZVEtL člen 3, 7, 7/1, 7/3, 7/4, 30, 30/4, 43, 44, 57, 57/3. Zakon o nacionalizaciji najemnih zgradb in gradbenih zemljišč (1958) člen 38, 39. ZDen člen 32. ZNP člen 37
 funkcionalno zemljišče k stavbi - ugotovitev pripadajočega zemljišča - nezazidano stavbno zemljišče - nacionalizacija - družbena lastnina - denacionalizacijska odločba - plačilo odškodnine - ovire za določitev pripadajočega zemljišča
 Ex post ugotovitev pravice uporabe na zemljišču v družbeni lastnini je na podlagi določb o lastninjenju pravna podlaga za pridobitev lastninske pravice na tem zemljišču. ZLNDL namreč postopek lastninjenja nepremičnin v družbeni lastnini rešuje po formuli, da nepremičnine postanejo lastnina fizičnih oseb, ki so imele na njih pravico uporabe ob njegovi uveljavitvi. Za ugotovitev lastninske pravice pa je najprej treba ugotoviti, katero sploh je tisto zemljišče, ki pripada k stavbi. Argument sodišč nižjih stopenj, da je bilo zemljišče v obdobju veljavnosti ZNNZ pravni prednici nasprotne udeleženke izročeno kot nezazidano stavbno zemljišče, ne utemeljuje kategoričnega zaključka, da takšno zemljišče ne more pomeniti funkcionalnega zemljišča stavbe predlagatelja. Tudi denacionalizacijska odločba, ki je bila izdana dejanskim razlaščencem v obravnavani zadevi ni ovira za odločanje o predlagateljevem predlogu za določitev pripadajočega zemljišča, ker je bila denacionalizacijskim upravičencem plačana odškodnina, ne pa vrnjeno odvzeto premoženje.
 VSRS Sklep II Ips 157/2018
 NEPRAVDNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO - RAZLASTITEV - STVARNO PRAVO
 VS00019775
 ZUreP-1 člen 103, 105. ZNP člen 21
 razlastitev - dejanska razlastitev - pravna razlastitev - odškodnina za razlaščeno zemljišče - pridobitev lastninske pravice - prevzem posesti - status zemljišča - dejanska raba nepremičnin - dejansko stanje ob razlastitvi - namembnost zemljišča - kmetijsko ali stavbno zemljišče - odgovornost države - odškodnina zaradi razlastitve - višina odškodnine - zamuda - zamudne obresti - vrsta postopka - nepravdni postopek - postopek za določitev odškodnine zaradi razlastitve - dopuščena revizija
 V primeru dejanske razlastitve razlastitvenemu zavezancu pripada odškodnina v višini valorizirane tržne vrednosti nepremičnin v času, ko je mogel z gotovostjo ugotoviti, da je izgubil lastninsko pravico, z obrestmi od dejanskega odvzema do plačila odškodnine. O odškodnini za razlaščeno zemljišče in obrestih od nje tudi v takem primeru odloča nepravdno sodišče.


type: wikipedia

text:
L'usine de salaison gallo-romaine du Resto est un site archéologique gallo-romain de la commune de Lanester, dans le Morbihan.
 Localisation
 Le bâtiment est situé légèrement en retrait des rives du Blavet, à environ au sud du hameau du Resto.
 Histoire
 L'usine est installée à l'époque gallo-romaine à proximité d'une pêcherie. Elle produisait des condiments, des salaisons de poissons et, peut-être, du garum, tout cela pour l'exportation.
 Il semble que l'activité de l'usine cesse à la fin du . Elle connaît une deuxième période d'activité au Moyen Âge où elle sert alors d'abri provisoire aux populations riveraines.
 Redécouvert en 1979, le site est fouillé au moins à deux reprises en 1980 et 1981 par l'archéologue vannetais Patrick André.
 Les vestiges subsistants, ainsi qu'une bande de terrain (sol et sous-sol) de autour de ceux-ci, sont inscrits au titre des monuments historiques par arrêté du .
 Architecture
 Le site archéologique occupe une surface d'environ .
 L'usine devait se présenter comme un petit bâtiment rectangulaire, précédé d'une cour carrée d'environ de côté. Cet atelier de préparation d'environ de long comprenait quatre cuves de salaison. Deux d'entre elles sont recouvertes de mortier hydraulique, les deux autres, plus profondes, sont recouvertes de moellons.
 Voir aussi
 Liens internes
 Liste des monuments historiques de l'arrondissement de Lorient
 Sel alimentaire
 Bibliographie
 Références
 Lanester
 Resto
 Site archéologique monument historique dans le Morbihan
 Resto
 Resto
 Bretagne antique
 Monument historique inscrit en 2000


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 18.10.2019
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 266/1
 Právny účinok podľa medzinárodného práva verejného majú iba originálne texty EHK OSN. Status tohto predpisu a dátum nadobudnutia jeho platnosti je potrebné overiť v poslednom znení dokumentu EHK OSN o statuse TRANS/WP.29/343, ktorý je k dispozícii na internetovej stránke: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Predpis Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (EHK OSN) č. 17 – Jednotné ustanovenia na účely typového schvaľovania vozidiel vzhľadom na sedadlá, ich ukotvenia a ich opierky hlavy 2019/1723
 Obsahuje platný text vrátane:
 série zmien 09 – dátum nadobudnutia platnosti: 28. mája 2019
 OBSAH
 PREDPIS
 1.
 Rozsah pôsobnosti
 2.
 Vymedzenie pojmov
 3.
 Žiadosť o typové schválenie
 4.
 Typové schválenie
 5.
 Požiadavky
 6.
 Skúšky
 7.
 Zhoda výroby
 8.
 Sankcie v prípade nezhody výroby
 9.
 Úpravy typu vozidla a rozšírenie typového schválenia, pokiaľ ide o sedadlá, ich ukotvenie a/alebo ich opierky hlavy
 10.
 Definitívne zastavenie výroby
 11.
 Návod na použitie
 12.
 Názvy a adresy technických služieb zodpovedných za vykonávanie schvaľovacích skúšok a názvy a adresy schvaľovacích úradov
 13.
 Prechodné ustanovenia
 PRÍLOHY
 1.
 Oznámenie
 2.
 Usporiadanie značky typového schválenia
 3.
 Postup určovania bodu „H“ a skutočného uhlu trupu pre polohy sedenia v motorových vozidlách
 4.
 Stanovenie výšky a šírky opierok hlavy
 5.
 Podrobné údaje o čiarach a meraniach vykonaných počas skúšok
 6.
 Skúšobný postup na overenie absorpcie energie
 7.
 Metóda skúšania pevnosti ukotvení sedadiel a ich systémov nastavovania, blokovania a posunu
 8.
 Stanovenie rozmeru „a“ otvorov opierky hlavy
 9.
 Skúšobný postup pre zariadenia určené na ochranu cestujúcich pred posunutím batožiny
 1. ROZSAH PÔSOBNOSTI
 Tento predpis sa vzťahuje na:
 a)
 vozidlá kategórií M1 a N (1), pokiaľ ide o pevnosť sedadiel, ich ukotvení a opierok hlavy vozidiel;
 b)
 vozidlá kategórií M2 a M3 (1), pokiaľ ide o sedadlá, na ktoré sa nevzťahuje predpis č. 80, vzhľadom na pevnosť sedadiel, ich ukotvení a ich opierok hlavy;
 c)
 vozidlá kategórie M1, pokiaľ ide o konštrukciu zadných častí operadiel sedadiel a konštrukciu zariadení určených na ochranu cestujúcich pred nebezpečenstvom vyplývajúcim z posunutia batožiny v prípade čelného nárazu.
 Nevzťahuje sa na vozidlá, pokiaľ ide o sedadlá smerujúce nabok alebo sedadlá smerujúce dozadu, ani na opierky hlavy namontované na dané sedadlá.
 2. VYMEDZENIE POJMOV
 Na účely tohto predpisu
 2.1. „typové schválenie vozidla“ je schválenie určitého typu vozidla, pokiaľ ide o pevnosť sedadiel a ich ukotvení, konštrukciu zadných častí operadiel sedadiel a vlastnosti ich opierok hlavy;
 2.2. „typ vozidla“ je kategória motorových vozidiel, ktoré sa nelíšia z takých podstatných hľadísk, ako sú:
 2.2.1. štruktúra, tvar, rozmery, materiály a hmotnosť sedadiel, hoci sedadlá sa môžu líšiť poťahom a farbou; rozdiely nepresahujúce 5 % hmotnosti schváleného typu sedadla sa nepovažujú za významné;
 2.2.2. druh a rozmery systémov nastavovania, posunu a blokovania operadiel sedadiel, sedadiel a ich častí;
 2.2.3. typ a rozmery ukotvenia sedadiel;
 2.2.4. rozmery, rám, materiály a čalúnenie opierok hlavy, hoci sa môžu líšiť farbou a poťahom;
 2.2.5. typ a rozmery upevnení opierky hlavy a vlastnosti tej časti vozidla, ku ktorej je opierka hlavy upevnená, v prípade samostatnej opierky hlavy;
 2.3. „sedadlo“ je konštrukcia, ktorá môže, ale nemusí byť neoddeliteľnou súčasťou konštrukcie vozidla, a to vrátane čalúnenia, a je určená na sedenie jednej osoby. V závislosti od toho, ako je otočené, sa sedadlo vymedzuje takto:
 2.3.1. „sedadlo smerujúce dopredu“ je sedadlo, ktoré sa môže používať, keď je vozidlo v pohybe, a ktoré smeruje do prednej časti vozidla takým spôsobom, že vertikálna rovina symetrie sedadla tvorí s vertikálnou rovinou symetrie vozidla uhol menší než +10 alebo –10;
 2.3.2. „sedadlo smerujúce dozadu“ je sedadlo, ktoré sa môže používať, keď je vozidlo v pohybe, a ktoré smeruje do zadnej časti vozidla takým spôsobom, že vertikálna rovina symetrie sedadla tvorí s vertikálnou rovinou symetrie vozidla uhol menší než +10 alebo –10;
 2.3.3. „sedadlo smerujúce nabok“ je sedadlo, ktoré sa môže používať, keď je vozidlo v pohybe, a ktoré smeruje k boku vozidla takým spôsobom, že vertikálna rovina symetrie sedadla tvorí s vertikálnou rovinou symetrie vozidla uhol 90 (± 10);
 2.4. „lavicové sedadlo“ je úplná konštrukcia sedadla vrátane čalúnenia, ktorá je určená na sedenie viac ako jednej dospelej osoby;
 2.5. „ukotvenie“ je systém zaistenia súpravy sedadla ku konštrukcii vozidla vrátane dotknutých častí konštrukcie vozidla;
 2.6. „systém nastavovania“ je zariadenie, ktorým sa sedadlo alebo jeho časti dajú nastaviť do polohy vhodnej pre morfológiu sediaceho cestujúceho; toto zariadenie môže umožňovať najmä:
 2.6.1. pozdĺžny posun;
 2.6.2. výškový posun;
 2.6.3. uhlový posun;
 2.7. „systém posunu sedadla“ je zariadenie, ktorým sa sedadlo alebo jedna z jeho častí môžu posúvať a/alebo otáčať bez pevnej medzipolohy s cieľom umožniť cestujúcim ľahký prístup do priestoru za sedadlom;
 2.8. „systém blokovania“ je zariadenie, ktorým sa zabezpečuje, aby sedadlo a jeho časti zostali v polohe určenej na používanie;
 2.9. „sklápacie sedadlo“ je sedadlo, ktoré je normálne sklopené, dá sa jednoducho obsluhovať a je určené na príležitostné používanie cestujúcimi;
 2.10. „priečna rovina“ je vertikálna rovina kolmá na strednú pozdĺžnu rovinu vozidla;
 2.11. „pozdĺžna rovina“ je rovina rovnobežná so strednou pozdĺžnou rovinou vozidla;
 2.12. „opierka hlavy“ je zariadenie, ktorého účelom je obmedzovať posun hlavy dospelého cestujúceho smerom dozadu vzhľadom na jeho trup s cieľom znížiť nebezpečenstvo poranenia krčných stavcov v prípade nehody;
 2.12.1. „integrovaná opierka hlavy“ je opierka hlavy tvorená hornou časťou operadla sedadla. Opierky hlavy spĺňajúce vymedzenia v bodoch 2.12.2 alebo 2.12.3, ktoré však môžu byť odmontované zo sedadla alebo z konštrukcie vozidla iba pomocou nástrojov alebo čiastočným, prípadne úplným odstránením poťahu sedadla, spĺňajú toto vymedzenie;
 2.12.2. „odmontovateľná opierka hlavy“ je opierka hlavy pozostávajúca z komponentu oddeliteľného od sedadla určeného na zasunutie a úplné zadržanie v konštrukcii operadla sedadla;
 2.12.3. „samostatná opierka hlavy“ je opierka hlavy pozostávajúca z komponentu oddeleného od sedadla určeného na zasunutie a/alebo úplné zadržanie v konštrukcii vozidla;
 2.13. „bod R“ je referenčný bod miesta na sedenie, definovaný v doplnku 3 k prílohe 3 k tomuto predpisu;
 2.14. „referenčná čiara“ je čiara na figuríne znázornenej na obrázku 1 v doplnku 1 k prílohe 3 k tomuto predpisu.
 2.15. „oddeľovací systém“ sú súčasti alebo zariadenia, ktoré sú okrem operadiel sedadiel určené na ochranu cestujúcich pred posunutou batožinou; oddeľovací systém môže byť tvorený najmä sieťou alebo drôteným pletivom umiestneným nad úrovňou operadiel sedadiel v ich vzpriamenej alebo sklopenej polohe. Opierky hlavy montované ako štandardné vybavenie vozidiel s takýmito časťami alebo zariadeniami sa považujú za súčasť oddeľovacieho systému. Sedadlo s opierkou hlavy sa však samostatne nepovažuje za oddeľovací systém.
 3. ŽIADOSŤ O TYPOVÉ SCHVÁLENIE
 3.1. Žiadosť o typové schválenie vozidla predkladá výrobca vozidla alebo jeho riadne splnomocnený zástupca.
 3.2. K tejto žiadosti treba pripojiť nasledujúce dokumenty v troch vyhotoveniach s týmito údajmi:
 3.2.1. podrobný opis typu vozidla, pokiaľ ide o konštrukciu sedadiel, ich ukotvení a ich systémov nastavovania, posunu a blokovania;
 3.2.1.1. ak existuje, tak podrobný opis a/alebo výkresy oddeľovacieho systému;
 3.2.2. výkresy sedadiel, ukotvení vo vozidle a ich systémov nastavovania, posunu a blokovania vo vhodnej mierke a dostatočne podrobné.
 3.2.3. V prípade sedadla s odmontovateľnou opierkou hlavy:
 3.2.3.1. podrobný opis opierky hlavy s uvedením najmä druhu čalúnnického materiálu alebo materiálov;
 3.2.3.2. podrobný opis umiestnenia, druhu nosných prvkov a ukotvení na montáž opierky hlavy na sedadlo.
 3.2.4. V prípade samostatnej opierky hlavy:
 3.2.4.1. podrobný opis opierky hlavy s uvedením najmä druhu čalúnnického materiálu alebo materiálov;
 3.2.4.2. podrobný opis umiestnenia a upevňovacích prvkov na montáž opierky hlavy na konštrukciu vozidla.
 3.3. Technickej službe, ktorá je zodpovedná za schvaľovacie skúšky, sa predloží:
 3.3.1. vozidlo predstavujúce typ vozidla, ktorý sa má schváliť, alebo časti vozidla, ktoré technická služba považuje za nevyhnutné pre schvaľovacie skúšky;
 3.3.2. ďalšia súprava sedadiel, ktorou je vozidlo vybavené, spolu s ich ukotveniami;
 3.3.3. v prípade vozidiel so sedadlami vybavenými opierkami hlavy alebo sedadlami, na ktoré možno namontovať opierky hlavy, okrem požiadaviek uvedených v bodoch 3.3.1 a 3.3.2:
 3.3.3.1. v prípade odmontovateľných opierok hlavy: ďalšiu súpravu sedadiel vybavenú opierkami hlavy, ktoré vozidlo má, spolu s ich ukotveniami;
 3.3.3.2. V prípade samostatných opierok hlavy: ďalšiu súpravu sedadiel, ktoré vozidlo má, s ich ukotveniami, ďalšiu súpravu príslušných opierok hlavy a tú časť konštrukcie vozidla, na ktorú sa opierka hlavy montuje, alebo celú konštrukciu.
 4. TYPOVÉ SCHVÁLENIE
 4.1. Ak vozidlo predložené na typové schválenie podľa tohto predpisu spĺňa príslušné požiadavky (sedadlá vybavené opierkami hlavy alebo sedadlá, na ktoré možno namontovať opierky hlavy), typové schválenie vozidla sa udeľuje.
 4.2. Každému schválenému typu sa prideľuje schvaľovacie číslo. Jeho prvé dve číslice (v súčasnosti 09, čo zodpovedá sérii zmien 09) označujú sériu zmien predpisu platnú v čase vydania typového schválenia, ktorá zahŕňa posledné závažné technické zmeny. Tá istá zmluvná strana nesmie prideliť rovnaké číslo ani pre rovnaký typ vozidla, ktoré je vybavené inými typmi sedadiel alebo opierok hlavy alebo sedadlami ukotvenými vo vozidle rozdielnym spôsobom (toto platí pre sedadlá s opierkami hlavy, ako aj pre sedadlá bez opierok hlavy), ani pre iný typ vozidla.
 4.3. Oznámenie o udelení typového schválenia alebo rozšírení, prípadne zamietnutí typového schválenia vozidla podľa tohto predpisu sa oznamuje stranám dohody, ktoré uplatňujú tento predpis, pomocou formulára, ktorý je v súlade so vzorom uvedeným v prílohe 1 k tomuto predpisu.
 4.4. Na každé vozidlo zodpovedajúce typu vozidla schválenému podľa tohto predpisu sa zreteľne a na ľahko dostupnom mieste špecifikovanom v schvaľovacom formulári upevní medzinárodná značka typového schválenia, ktorá pozostáva z:
 4.4.1. písmena „E“ v kružnici, za ktorým nasleduje rozlišovacie číslo krajiny, ktorá typové schválenie udelila (2);
 4.4.2. čísla tohto predpisu, za ktorým nasleduje písmeno „R“, pomlčka a schvaľovacie číslo vpravo od kružnice predpísanej v bode 4.4.1.
 4.4.3. Ak je však vozidlo, ktoré má jedno sedadlo alebo viaceré sedadlá vybavené opierkami hlavy alebo sedadlá, na ktoré možno namontovať opierky hlavy, schválené ako vyhovujúce požiadavkám podľa bodov 5.1 a 5.2, za číslom tohto predpisu nasledujú písmená „RA“. Na formulári v súlade so vzorom v prílohe 1 k tomuto predpisu sa vyznačuje, ktoré sedadlá vozidla sú vybavené opierkami hlavy alebo na ktoré sedadlá možno namontovať opierky hlavy. Na označení sa musí takisto uviesť, že všetky zvyšné sedadlá vo vozidle nevybavené opierkami hlavy alebo sedadlá, na ktoré nemožno namontovať opierky hlavy, sú schválené a spĺňajú požiadavky bodu 5.1 tohto predpisu.
 4.5. Ak sa vozidlo zhoduje s typom vozidla schváleným podľa jedného alebo viacerých predpisov pripojených k dohode v krajine, ktorá udelila schválenie podľa tohto predpisu, nie je potrebné zopakovať symbol predpísaný v bode 4.4.1; v takomto prípade sa čísla predpisu a schvaľovacie čísla a ďalšie symboly všetkých predpisov, na základe ktorých bolo typové schválenie udelené v krajine, ktorá udelila typové schválenie podľa tohto predpisu, umiestnia vo zvislých stĺpcoch vpravo od symbolu predpísaného v bode 4.4.1.
 4.6. Značka typového schválenia musí byť zreteľne čitateľná a nezmazateľná.
 4.7. Značka typového schválenia sa umiestni v blízkosti štítku s údajmi o vozidle pripevneného výrobcom alebo na ňom.
 4.8. Príklady usporiadania značiek typového schválenia sú uvedené v prílohe 2 k tomuto predpisu.
 5. POŽIADAVKY
 5.1. Všeobecné požiadavky
 5.1.1. Montáž sedadiel smerujúcich nabok je zakázaná vo vozidlách kategórie M1, N1, M2 (triedy II, III alebo B) a M3 s technicky prípustnou celkovou hmotnosťou nepresahujúcou 10 ton (triedy II, III a B).
 5.1.2. Nevzťahuje sa na sanitky ani na vozidlá ozbrojených síl, civilnej obrany, požiarnej služby a útvarov zodpovedných za udržiavanie verejného poriadku.
 5.2. Všeobecné požiadavky uplatniteľné na všetky sedadlá vozidiel kategórie M1 (3)
 5.2.1. V každom namontovanom systéme nastavovania a posunu musí byť zabudovaný systém blokovania, ktorý musí pracovať samočinne.
 Systémy blokovania pre lakťové opierky alebo iné zariadenia prispievajúce k pohodliu cestujúcich nie sú potrebné, ak by prítomnosť takýchto zariadení spôsobovala v prípade nárazu ďalšie riziko úrazu cestujúcich vo vozidle.
 Sklápacie sedadlá sa musia automaticky zablokovať v polohe, v ktorej ich majú cestujúci používať.
 5.2.2. Ovládač odblokovania pre zariadenie uvedené v bode 2.7 tohto predpisu sa musí umiestniť na vonkajšiu stranu sedadla v blízkosti dverí. Musí byť ľahko prístupný, dokonca aj pre cestujúceho na sedadle, ktoré je bezprostredne za príslušným sedadlom.
 5.2.3. Zadné časti sedadiel nachádzajúcich sa v oblasti 1 definovanej v bode 6.8.1.1 sa podrobia skúške absorpcie energie v súlade s požiadavkami prílohy 6 k tomuto predpisu.
 5.2.3.1. Táto požiadavka sa považuje za splnenú, ak v skúškach vykonávaných postupom stanoveným v prílohe 6 k tomuto predpisu spomalenie makety hlavy nepresahuje hodnotu 80 g neprerušene dlhšie ako 3 ms. Okrem toho sa počas skúšky nesmie vyskytnúť žiadna nebezpečná hrana a nesmie zostať ani po skončení skúšky.
 5.2.3.2. Požiadavky bodu 5.2.3 sa nevzťahujú na najzadnejšie sedadlá, sedadlá umiestnené chrbtom k sebe alebo na sedadlá, ktoré sú v súlade s ustanoveniami predpisu č. 21 Jednotné ustanovenia na účely typového schvaľovania vozidiel vzhľadom na ich vnútorné vybavenie (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, v znení posledných zmien).
 5.2.4. Povrch zadných častí sedadiel nesmie vykazovať žiadnu nebezpečnú drsnosť ani ostré hrany, pri ktorých je pravdepodobnosť zvyšovania rizika závažnosti poranenia cestujúcich. Táto požiadavka sa považuje za splnenú, ak povrch zadných častí sedadiel skúšaných v podmienkach stanovených v bode 6.1 vykazuje polomery krivosti najviac:
 2,5 mm v priestore 1,
 5,0 mm v priestore 2,
 3,2 mm v priestore 3.
 Tieto priestory sú definované v bode 6.8.1.
 5.2.4.1. Táto požiadavka sa nevzťahuje na:
 5.2.4.1.1. časti rôznych plôch prečnievajúcich z okolitého povrchu menej ako 3,2 mm, pričom majú zaoblené okraje, ak výška prečnievania nie je väčšia ako polovica jeho šírky;
 5.2.4.1.2. najzadnejšie sedadlá, sedadlá umiestnené chrbtom k sebe alebo na sedadlá, ktoré sú v súlade s ustanoveniami predpisu č. 21 Jednotné ustanovenia na účely typového schvaľovania vozidiel vzhľadom na ich vnútorné vybavenie (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, v znení posledných zmien);
 5.2.4.1.3. zadné častí sedadiel, ktoré sú pod horizontálnou rovinou prechádzajúcou cez najnižší bod R v každom rade sedadiel. (Ak rady sedadiel majú rôznu výšku, začínajúc zozadu sa rovina otočí smerom nahor alebo nadol, pričom vytvorí vertikálny schod prechádzajúci bodom R radu sedadiel bezprostredne pred aktuálnym radom);
 5.2.4.1.4. časti ako „pružné drôtené pletivo“.
 5.2.4.2. V oblasti 2 definovanej v bode 6.8.1.2 povrchy môžu vykazovať polomery menšie ako 5 mm, nie však menšie ako 2,5 mm za predpokladu, že vyhovejú skúške rozptylu energie predpísanej v prílohe 6 k tomuto predpisu. Okrem toho tieto povrchy musia byť čalúnené, aby sa zamedzilo priamemu kontaktu hlavy s konštrukciou rámu sedadla.
 5.2.4.3. Ak definované plochy obsahujú časti potiahnuté materiálom mäkším, ako je tvrdosť 50 na stupnici A podľa Shora, uvedené požiadavky okrem požiadaviek týkajúcich sa skúšky rozptylu energie v súlade s požiadavkami prílohy 6 platia iba pre pevné časti.
 5.2.5. Počas skúšok alebo po skúškach predpísaných v bodoch 6.2 a 6.3 sa nesmie objaviť žiadna chyba v ráme sedadla ani v ukotvení sedadla, v systémoch nastavovania alebo posunu ani v ich blokovacích zariadeniach. Trvalé deformácie vrátane prasklín sa môžu akceptovať za predpokladu, že nezvyšujú riziko poranenia v prípade nárazu a že predpísané zaťaženia boli trvalé.
 5.2.6. Počas skúšok opísaných v bode 6.3 a v bode 2.1 prílohy 9 k tomuto predpisu nesmie dôjsť k žiadnemu uvoľneniu systémov blokovania.
 5.2.7. Po skúškach musia byť systémy posunu umožňujúce alebo uľahčujúce prístup cestujúcich v prevádzkovom stave; musia byť schopné aspoň raz sa odblokovať a musia umožniť posun sedadla alebo časti sedadla, pre ktoré boli určené.
 Pri žiadnych iných systémoch posunu sedadla a systémoch nastavovania a ich systémoch blokovania sa nevyžaduje, aby boli v prevádzkyschopnom stave.
 V prípade sedadiel vybavených opierkami hlavy sa pevnosť operadla sedadla a jeho blokovacích zariadení považuje za spĺňajúcu požiadavky uvedené v bode 6.2, keď po skúšaní v súlade s bodom 6.4.3.6 nenastanú žiadne zlomy v sedadle ani v operadle sedadla: inak sa musí preukázať, že sedadlo je schopné splniť požiadavky stanovené v bode 6.2.
 V prípade sedadiel (lavíc) s viacerými miestami na sedenie, ako je počet opierok hlavy, a ak sa výrobca rozhodne nepoužiť moment 53 daNm počas skúšky podľa bodu 6.4, skúška pevnosti operadla podľa bodu 6.2 sa musí vykonať navyše ku skúške podľa bodu 6.4.
 5.3. Všeobecné špecifikácie uplatniteľné na sedadlá vozidiel kategórií N1, N2 a N3 a na sedadlá vozidiel kategórií M2 a M3, na ktoré sa nevzťahuje predpis č. 80
 S výnimkou ustanovení bodu 5.1 sa požiadavky vzťahujú aj na sedadlá smerujúce nabok všetkých kategórií vozidiel.
 5.3.1. Sedadlá a lavicové sedadlá musia byť pevne upevnené k vozidlu.
 5.3.2. Posuvné sedadlá a lavicové sedadlá sa musia dať automaticky zablokovať vo všetkých existujúcich polohách.
 5.3.3. Nastaviteľné operadlá sedadiel sa musia dať zablokovať vo všetkých existujúcich polohách.
 5.3.4. Všetky sedadlá, ktoré sa dajú nakloniť dopredu alebo majú sklápacie operadlá, a všetky sklápacie sedadlá sa musia automaticky zablokovať v polohe, v ktorej ich majú cestujúci používať.
 Tieto požiadavky neplatia pre sklápacie sedadlá namontované v priestoroch pre invalidné vozíky alebo v priestoroch pre stojacich cestujúcich vo vozidlách kategórie M2 alebo M3 triedy I, II alebo A a pre sklápacie sedadlá namontované v prístupových priechodoch vo vozidlách kategórie M2 alebo M3.
 5.4. Montáž opierok hlavy
 5.4.1. Opierka hlavy sa musí namontovať na každé vonkajšie predné sedadlo v každom vozidle kategórie M1. Sedadlá vybavené opierkami hlavy, ktoré sú určené na montáž na iných miestach na sedenie a v iných kategóriách vozidiel, môžu byť takisto schválené podľa tohto predpisu.
 5.4.2. Opierka hlavy sa musí namontovať na každé vonkajšie predné sedadlo v každom vozidle kategórie M2 s maximálnou hmotnosťou do 3 500 kg a v každom vozidle kategórie N1. Opierky hlavy namontované v takýchto vozidlách musia spĺňať požiadavky predpisu č. 25 v znení série zmien 04.
 5.5. Osobitné požiadavky pre sedadlá vybavené opierkami hlavy alebo sedadlá, na ktoré možno namontovať opierky hlavy
 5.5.1. Opierka hlavy nesmie byť ďalšou príčinou nebezpečenstva pre cestujúcich vo vozidle. Najmä nesmie v žiadnej polohe používania vykazovať žiadnu nebezpečnú drsnosť ani ostrú hranu, ktoré môžu zvýšiť riziko závažnosti poranenia cestujúcich.
 5.5.1.1. Časti predných a zadných čelných plôch opierok hlavy v oblasti 1, ako je definovaná v bode 6.8.1.1.3, musia byť čalúnené tak, aby sa zamedzilo akémukoľvek priamemu kontaktu hlavy s komponentmi konštrukcie, a musia spĺňať požiadavky bodu 5.2.4.
 5.5.1.2. Časti predných a zadných čelných plôch opierok hlavy v oblasti 2, ako je definovaná v bode 6.8.1.2, musia byť čalúnené tak, aby sa zamedzilo akémukoľvek priamemu kontaktu hlavy s komponentmi konštrukcie, a musia spĺňať požiadavky bodu 5.2.4 uplatniteľné na zadné časti sedadiel v oblasti 2. V prípade opierok hlavy integrovaných s operadlom sedadla sa čelná plocha opierky hlavy považuje za plochu nachádzajúcu sa nad rovinou kolmou na referenčnú čiaru vo vzdialenosti 540 mm od bodu R a medzi dvoma pozdĺžnymi vertikálnymi rovinami vo vzdialenosti 85 mm na oboch stranách referenčnej čiary.
 5.5.2. Časti predných a zadných čelných plôch opierok hlavy umiestnených v oblasti 1, ako je definovaná v bode 6.8.1.1.3, musia vyhovieť skúške absorpcie energie.
 5.5.2.1. Táto požiadavka sa považuje za splnenú, ak v skúškach vykonávaných postupom špecifikovaným v prílohe 6 spomalenie makety hlavy nepresahuje hodnotu 80 g neprerušene dlhšie ako 3 ms. Okrem toho sa počas skúšky nesmie vyskytnúť žiadna nebezpečná hrana a nesmie zostať ani po skončení skúšky.
 5.5.3. Požiadavky bodov 5.5.1 a 5.5.2 sa nevzťahujú na zadné časti opierok hlavy skonštruovaných na montáž na sedadlá, za ktorými sa už nenachádza žiadne sedadlo.
 5.5.4. Opierka hlavy musí byť pripevnená k sedadlu alebo ku konštrukcii vozidla tak, aby žiadne pevné a nebezpečné časti nevyčnievali z čalúnenia opierky hlavy ani z jej upevnenia k operadlu sedadla v dôsledku tlaku vyvíjaného počas skúšky maketou hlavy.
 5.5.5. V prípade sedadla vybaveného opierkou hlavy sa ustanovenia bodu 5.2.3 môžu po dohode s technickou službou považovať za splnené, ak sedadlo vybavené opierkou hlavy spĺňa ustanovenia bodu 5.5.2.
 5.6. Výška opierok hlavy
 5.6.1. Výška opierok hlavy sa musí merať spôsobom opísaným v bode 6.5.
 5.6.2. V prípade opierok hlavy, ktoré nie sú výškovo nastaviteľné, výška nesmie byť menšia ako 800 mm pre predné sedadlá a 750 mm pre ostatné sedadlá.
 5.6.3. V prípade výškovo nastaviteľných opierok hlavy:
 5.6.3.1. výška nesmie byť menšia ako 800 mm pre predné sedadlá a 750 mm pre ostatné sedadlá; táto hodnota sa dosiahne v polohe medzi najvyššou a najnižšou polohou, do ktorých je nastavenie možné;
 5.6.3.2. nesmie existovať žiadna „poloha používania“, ktorá by bola nižšia ako 750 mm;
 5.6.3.3. v prípade sedadiel iných, ako sú predné sedadlá, opierky hlavy môžu byť také, aby sa mohli posúvať do polohy, ktorá bude nižšia ako 750 mm, ak takáto poloha bude pre cestujúceho jasne identifikovateľná ako poloha, ktorá nie je určená na používanie opierky hlavy;
 5.6.3.4. v prípade predných sedadiel môžu byť opierky hlavy takého typu, že sa automaticky posunú, ak sedadlo nie je obsadené, do polohy s výslednou výškou nižšou ako 750 mm za predpokladu, že sa automaticky vrátia do polohy na použitie, ak je sedadlo obsadené.
 5.6.4. Rozmery uvedené v bodoch 5.6.2 a 5.6.3.1 môžu byť menšie ako 800 mm v prípade predných sedadiel a menšie ako 750 mm v prípade ostatných sedadiel, aby sa ponechal adekvátny voľný priestor medzi opierkou hlavy a vnútorným povrchom strechy, oknami alebo ľubovoľnou inou časťou konštrukcie vozidla. tento voľný priestor však nie je väčší ako 25 mm. V prípade sedadiel vybavených systémom posunu a/alebo nastavovania sa toto vzťahuje na všetky polohy sedadla. Ďalej, odchylne od bodu 5.6.3.2, nesmie existovať žiadna „poloha používania“, ktorá by mala za následok výšku menšiu ako 700 mm.
 5.6.5. Odchylne od výškových požiadaviek uvedených v bodoch 5.6.2 a 5.6.3.1 výška akejkoľvek opierky hlavy určenej na osadenie v zadných stredných sedadlách alebo miestach na sedenie nesmie byť menšia ako 700 mm.
 5.7. V prípade sedadla, na ktoré možno namontovať opierku hlavy, musia sa overiť ustanovenia bodov 5.2.3 a 5.5.2.
 5.7.1. Výška časti zariadenia, na ktorom spočíva hlava, meraná spôsobom opísaným v bode 6.5 nesmie byť v prípade výškovo nastaviteľnej opierky hlavy menšia ako 100 mm.
 5.8. V prípade zariadenia, ktoré nie je výškovo nastaviteľné, nesmie byť medzi operadlom sedadla a opierkou hlavy medzera väčšia ako 60 mm. Ak je opierka hlavy výškovo nastaviteľná, tak nesmie byť vo svojej najnižšej polohe viac ako 25 mm od vrchnej časti operadla sedadla. V prípade výškovo nastaviteľných sedadiel alebo lavicových sedadiel so samostatnými opierkami hlavy sa musí táto požiadavka overiť pre všetky polohy sedadla alebo lavicového sedadla.
 5.9. V prípade opierok hlavy tvoriacich jeden celok s operadlom sedadla sa posudzuje táto oblasť:
 nad rovinou kolmou k referenčnej čiare vo vzdialenosti 540 mm od bodu R.
 Medzi dvomi pozdĺžnymi vertikálnymi rovinami prechádzajúcimi vo vzdialenosti 85 mm po oboch stranách referenčnej čiary. V tejto oblasti je povolená jedna medzera alebo viacero medzier, ktoré bez ohľadu na tvar môžu mať vzdialenosť „a“ meranú spôsobom opísaným v bode 6.7 väčšiu ako 60 mm za predpokladu, že po ďalšej skúške v zmysle bodu 6.4.3.3.2 sú požiadavky bodu 5.12 naďalej splnené.
 5.10. V prípade výškovo nastaviteľných opierok hlavy je na strane zariadenia, ktoré slúži ako opierka hlavy, povolená jedna medzera alebo viacero medzier, ktoré bez ohľadu na tvar môžu vykazovať vzdialenosť „a“ meranú spôsobom opísaným v bode 6.7 väčšiu ako 60 mm za predpokladu, že po ďalšej skúške v zmysle bodu 6.4.3.3.2 sú požiadavky bodu 5.12 naďalej splnené.
 5.11. Šírka opierky hlavy musí byť taká, aby poskytovala vhodnú oporu hlave normálne sediacej osoby. Ako sa stanovilo podľa postupu opísaného v bode 6.6, opierka hlavy musí pokrývať oblasť presahujúcu najmenej 85 mm na každú stranu vertikálnej stredovej roviny sedadla, pre ktoré je opierka hlavy určená.
 5.12. Opierka hlavy a jej ukotvenie musia byť také, aby maximálne posunutie hlavy X smerom dozadu, ktoré umožňuje opierka hlavy, a merané v súlade so statickým postupom uvedeným v bode 6.4.3, bolo menšie ako 102 mm.
 5.13. Opierka hlavy a jej ukotvenie musia byť dostatočne pevné, aby vydržali bez zlomenia zaťaženie špecifikované v bode 6.4.3.6. V prípade opierok hlavy tvoriacich jeden celok s operadlom sedadla požiadavky tohto bodu platia pre tú časť konštrukcie operadla sedadla, ktorá sa nachádza nad rovinou kolmou na referenčnú čiaru vo vzdialenosti 540 mm od bodu R.
 5.14. Ak je opierka hlavy nastaviteľná, nie je možné ju zdvihnúť nad maximálnu prevádzkovú výšku s výnimkou zámerného konania zo strany cestujúceho zreteľne sa líšiaceho od akéhokoľvek úkonu potrebného na jej nastavenie.
 5.15. Pevnosť operadla sedadla a jeho blokovacích zariadení sa považuje za spĺňajúcu požiadavky uvedené v bode 6.2, keď po skúšaní v súlade s bodom 6.4.3.6 nenastanú žiadne zlomy v sedadle ani v operadle sedadla; inak sa musí preukázať, že sedadlo je schopné splniť požiadavky stanovené v bode 6.2.
 5.16. Osobitné požiadavky týkajúce sa ochrany cestujúcich pred posunutím batožiny
 5.16.1. Operadlá sedadiel
 Operadlá sedadiel a/alebo opierky hlavy umiestnené tak, že tvoria predný predel batožinového priestoru, pričom všetky sedadlá sú na mieste a v normálnej polohe používania, ako uvádza výrobca, musia byť dostatočne pevné na to, aby chránili cestujúcich pred posunutím batožiny v prípade čelného nárazu. Táto požiadavka sa považuje za splnenú, ak počas skúšky a po skončení skúšky opísanej v prílohe 9 zostanú operadlá sedadiel vo svojej polohe a blokovacie mechanizmy zostanú vo svojej polohe. Deformácia operadiel sedadiel a ich upevňovacích súčiastok je však počas skúšky povolená, ak predný obrys častí skúšaných operadiel sedadiel a/alebo opierok hlavy, ktorých tvrdosť je vyššia ako 50 na stupnici A podľa Shora, sa neposunú pred priečnu vertikálnu rovinu, ktorá prechádza cez:
 a)
 bod nachádzajúci sa 150 mm pred bodom R predmetného sedadla v prípade častí opierky hlavy;
 b)
 bod nachádzajúci sa 100 mm pred bodom R predmetného sedadla v prípade častí operadla sedadla
 s výnimkou odrazových fáz skúšobných blokov.
 V prípade integrovaných opierok hlavy je medzná hodnota medzi opierkou hlavy a operadlom sedadla definovaná rovinou kolmou na referenčnú čiaru vo vzdialenosti 540 mm od bodu R.
 Všetky merania sa musia vykonávať v strednej pozdĺžnej rovine príslušného sedadla alebo miesta na sedenie pre každé miesto na sedenie, ktoré predstavuje predný predel batožinového priestoru.
 Počas skúšky opísanej v prílohe 9 musia skúšobné bloky zostať za operadlom alebo operadlami predmetných sedadiel. V prípade poškodenia navíjača bezpečnostného pásu sa overí, či je navíjač v dôsledku skúšky zablokovaný, alebo ho možno zablokovať ručným vytiahnutím pásu.
 5.16.2. Oddeľovacie systémy
 Na žiadosť výrobcu vozidla sa môže skúška opísaná v prílohe č. 9 vykonať s namontovanými oddeľovacími systémami, ak sú takéto systémy montované ako štandardné vybavenie pre konkrétny typ vozidla.
 Oddeľovacie systémy, siete z drôteného pletiva nad operadlami sedadiel v ich normálnej polohe na používanie, sa skúšajú podľa bodu 2.2 prílohy 9.
 Táto požiadavka sa považuje sa splnenú, ak počas skúšky zostanú oddeľovacie systémy vo svojej polohe. Deformácie oddeľovacích systémov sú však počas skúšky povolené, ak sa predný obrys oddelenia (vrátane častí skúšaných operadiel sedadiel a/alebo opierok hlavy, ktorých tvrdosť je vyššia ako 50 na stupnici A podľa Shora,) neposunie pred priečnu vertikálnu rovinu, ktorá prechádza cez:
 a)
 bod nachádzajúci sa 150 mm pred bodom R predmetného sedadla v prípade častí opierky hlavy;
 b)
 bod vo vzdialenosti 100 mm pred bodom R predmetného sedadla v prípade častí operadla sedadla a časti oddeľovacieho systému iných, ako je opierka hlavy.
 V prípade integrovanej opierky hlavy je medznou hodnotou medzi opierkou hlavy a operadlom sedadla medzná hodnota definovaná v bode 5.16.1.
 Všetky merania sa musia vykonávať v strednej pozdĺžnej rovine príslušného sedadla alebo miesta na sedenie pre každé miesto na sedenie, ktoré predstavuje predný predel batožinového priestoru.
 Po vykonaní skúšky sa nesmú vyskytnúť žiadne ostré ani drsné okraje, ktoré zvyšujú pravdepodobnosť nebezpečenstva alebo závažnosti poranení cestujúcich. V prípade poškodenia navíjača bezpečnostného pásu sa overí, či je navíjač už zablokovaný, alebo ho možno zablokovať ručným vytiahnutím pásu.
 5.16.3. Požiadavky uvedené v bodoch 5.16.1 a 5.16.2 neplatia pre systémy zadržiavania batožiny, ktoré sa v prípade nárazu uvádzajú do činnosti automaticky. Výrobca musí k spokojnosti technickej služby preukázať, že ochrana ponúkaná týmito systémami je rovnocenná s ochranou predpísanou v bodoch 5.16.1 a 5.16.2.
 6. SKÚŠKY
 6.1. Všeobecné špecifikácie uplatniteľné na všetky skúšky
 6.1.1. Operadlo sedadla, ak je nastaviteľné, musí byť zablokované v polohe zodpovedajúcej sklonu smerom dozadu čo možno najbližšie k uhlu 25 ° od vertikály referenčnej čiary trupu figuríny opísanej v prílohe 3, pokiaľ nie je výrobcom špecifikované inak.
 6.1.2. Ak je sedadlo a jeho blokovací mechanizmus a jeho inštalácia identická alebo symetrická vzhľadom na iné sedadlo vo vozidle, technická služba môže skúšať iba jedno takéto sedadlo.
 6.1.3. V prípade sedadiel s nastaviteľnými opierkami hlavy sa skúšky vykonávajú s opierkami hlavy, ktoré sú v najnevýhodnejšej polohe, spravidla v najvyššej polohe, ktorú umožňuje ich systém nastavenia.
 6.1.4. Sklápacie sedadlá sa skúšajú v polohe, v ktorej ich majú cestujúci používať.
 6.2. Skúška pevnosti operadla sedadla a jeho systémov nastavovania
 6.2.1. Silou vytvárajúcou moment 53 daNm vzhľadom na bod R sa pôsobí pozdĺžne a smerom dozadu na hornú časť rámu operadla sedadla prostredníctvom komponentu simulujúceho chrbát figuríny zobrazenej v prílohe 3 k tomuto predpisu. V prípade lavicového sedadla, kde časť nosného rámu alebo celý nosný rám (vrátane nosného rámu opierok hlavy) sú spoločné pre viac ako jedno miesto na sedenie, skúška sa vykonáva súčasne pre všetky takéto miesta na sedenie.
 6.3. Skúška pevnosti ukotvenia sedadla a systémov nastavovania, blokovania a posunu
 6.3.1. Pozdĺžne horizontálne spomalenie alebo podľa výberu žiadateľa zrýchlenie najmenej 20 g sa nechá pôsobiť 30 milisekúnd v smere na celé teleso vozidla, pričom sa simuluje čelná zrážka v súlade s požiadavkami bodu 1 prílohy 7. Na požiadanie výrobcu sa môže alternatívne použiť skúšobný impulz opísaný v doplnku k prílohe 9.
 6.3.2. Pozdĺžne spomalenie alebo podľa výberu žiadateľa zrýchlenie v súlade s požiadavkami bodu 6.3.1 sa nechá pôsobiť s cieľom simulovať zadnú zrážku.
 6.3.3. Požiadavky bodov 6.3.1 a 6.3.2 sa musia overiť pre všetky polohy sedadla. V prípade sedadiel vybavených nastaviteľnou opierkou hlavy sa skúška vykonáva s opierkami hlavy, ktoré sú v najnevýhodnejšej polohe (spravidla v najvyššej polohe), ktorú umožňuje ich systém nastavovania. Počas skúšky musí byť sedadlo v takej polohe, aby žiaden vonkajší činiteľ nedokázal zamedziť uvoľneniu systémov blokovania.
 Tieto podmienky sa považujú za splnené vtedy, ak sa sedadlo skúšalo po nastavení do týchto polôh:
 pozdĺžne nastavenie sa zafixuje o jednu drážku alebo o 10 mm smerom dozadu od najprednejšej obvyklej jazdnej polohy alebo polohy na používanie vyznačenej výrobcom (pre sedadlá s nezávislým vertikálnym nastavením musí byť poduška umiestnená v najvyššej polohe);
 pozdĺžne nastavenie sa zafixuje o jednu drážku alebo o 10 mm smerom dopredu od najzadnejšej obvyklej jazdnej polohy alebo polohy na používanie vyznačenej výrobcom (pre sedadlá s nezávislým vertikálnym nastavením musí byť poduška umiestnená vo svojej najnižšej polohe) a prípadne v súlade s požiadavkami bodu 6.3.4.
 6.3.4. V prípadoch, keď je zostava systémov blokovania taká, že pri polohe sedadla inej, ako sú polohy definované v bode 6.3.3, rozloženie síl na blokovacie zariadenia a na ukotvenia sedadiel by bolo menej vhodné ako v prípade ktorejkoľvek z konfigurácií definovaných v bode 6.3.3, skúšky sa vykonávajú pri tejto menej vhodnej polohe sedadla.
 6.3.5. Podmienky skúšky podľa bodu 6.3.1 sú splnené, ak na základe požiadaviek výrobcu sú nahradené skúškou nárazu kompletného vozidla v pojazdnom stave proti pevnej bariére, ako je uvedené v bode 2 prílohy 7 k tomuto predpisu. V takomto prípade je sedadlo nastavené pre najmenej priaznivé podmienky rozdelenia namáhania v systéme ukotvenia, ako sa uvádza v bodoch 6.1.1, 6.3.3 a 6.3.4.
 6.4. Skúška účinnosti opierky hlavy
 6.4.1. Ak je opierka hlavy nastaviteľná, musí byť umiestnená v najnevhodnejšej polohe (spravidla najvyššia poloha), ktorú umožňuje jej systém nastavovania.
 6.4.2. V prípade lavicového sedadla, kde časť nosného rámu alebo celý nosný rám (vrátane nosného rámu opierok hlavy) sú spoločné pre viac ako jedno miesto na sedenie, skúška sa vykonáva súčasne pre všetky takéto miesta na sedenie.
 6.4.3. Skúška
 6.4.3.1. Všetky čiary vrátane priemetov referenčnej čiary sa zakreslia do vertikálnej strednej roviny sedadla alebo miesta na sedenie (pozri prílohu 5 k tomuto predpisu).
 6.4.3.2. Posunutá referenčná čiara sa určí pôsobením počiatočnej sily vytvárajúcej v smere dozadu moment 37,3 daNm okolo bodu R na časť simulujúcu chrbát figuríny uvedenej v prílohe 3 k tomuto predpisu. Ak sa lavicové sedadlá skúšajú súčasne, musí moment smerujúci do dozadu sa musí aplikovať na všetky miesta na sedenie lavice bez ohľadu na to, či je toto miesto vybavené opierkou hlavy alebo bez opierky hlavy.
 6.4.3.3. Pomocou guľovej makety hlavy s priemerom 165 mm sa pôsobí počiatočnou silou, ktorá vytvára moment 37,3 daNm okolo bodu R v pravých uhloch na posunutú referenčnú čiaru vo vzdialenosti 65 mm pod hornou časťou opierky hlavy, pričom referenčná čiara zostáva vo svojej posunutej polohe v súlade s bodom 6.4.3.2. Ak sa lavicové sedadlá skúšajú súčasne, silou sa musí pôsobiť súčasne na všetky opierky hlavy, ktoré sú prítomné na lavicových sedadlách.
 6.4.3.3.1. Ak prítomnosť medzier bráni pôsobeniu sily predpísanej v bode 6.4.3.3 vo vzdialenosti 65 mm od hornej časti opierky hlavy, táto vzdialenosť sa môže zmenšiť tak, aby os sily prechádzala cez stredovú čiaru prvku rámu najbližšieho k medzere.
 6.4.3.3.2. V prípadoch opísaných v bodoch 5.9 a 5.10 sa skúška opakuje pôsobením sily na každú medzeru pomocou gule s priemerom 165 mm:
 prechádzajúcej ťažiskom najmenšej zo sekcií medzery pozdĺž priečnych rovín rovnobežných s referenčnou čiarou a
 vytvárajúcou moment 37,3 daNm okolo bodu R.
 6.4.3.4. Určí sa dotyčnica Y ku guľovej makete hlavy rovnobežná s posunutou referenčnou čiarou.
 6.4.3.5. Odmeria sa vzdialenosť X uvedená v bode 5.11 medzi dotyčnicou Y a posunutou referenčnou čiarou.
 6.4.3.6. Na kontrolu účinnosti opierky hlavy sa počiatočné zaťaženie špecifikované v bodoch 6.4.3.3 a 6.4.3.3.2 zvyšuje na 89 daN, ak zlom sedadla alebo operadla sedadla nenastane skôr. Na žiadosť výrobcu sa zaťaženie v bode 6.4.3.2 zvyšuje súčasne na 53 daNm pre miesta na sedenie bez opierok hlavy, aby bolo možné súčasne dosiahnuť súlad s bodmi 5.15 a 6.2.
 6.5. Určenie výšky opierky hlavy
 6.5.1. Všetky čiary vrátane priemetov referenčnej čiary prebiehajú vo vertikálnej strednej rovine sedadla alebo príslušného miesta na sedenie, priesečník takejto roviny so sedadlom určuje obrys opierky hlavy a operadla sedadla (pozri obrázok 1 prílohy 4 k tomuto predpisu).
 6.5.2. Figurína opísaná v prílohe 3 k tomuto predpisu sa umiestni v normálnej polohe na sedadlo.
 6.5.3. Priemet referenčnej čiary figuríny znázornenej v prílohe 3 k tomuto predpisu v prípade príslušného sedadla prebieha v rovine špecifikovanej v bode 6.4.3.1.
 Dotyčnica S k vrcholu opierky hlavy je kolmá na referenčnú čiaru.
 6.5.4. Vzdialenosť „h“ od bodu R k dotyčnici S je výškou, ktorá sa berie do úvahy pri uplatňovaní požiadaviek bodu 5.6.
 6.6. Určenie šírky opierky hlavy (pozri obrázok 2 prílohy 4 k tomuto predpisu)
 6.6.1. Rovina S1 kolmá na referenčnú čiaru a situovaná 65 mm pod dotyčnicou S definovanou v bode 6.5.3 definuje rez opierkou hlavy ohraničený obrysom C.
 6.6.2. Šírkou opierky hlavy, ktorá sa má brať do úvahy pri uplatňovaní požiadaviek bodu 5.11, je vzdialenosť „L“ nameraná v rovine S1 medzi pozdĺžnymi vertikálnymi rovinami P a P’.
 6.6.3. Šírka opierky hlavy, ak je to potrebné, sa takisto určuje v rovine kolmej na referenčnú čiaru 635 mm nad referenčným bodom R sedadla, táto vzdialenosť sa meria pozdĺž referenčnej čiary.
 6.7. Stanovenie vzdialenosti „a“ otvorov opierky hlavy (pozri prílohu 8 k tomuto predpisu)
 6.7.1. Vzdialenosť „a“ sa stanovuje pre každú medzeru a vo vzťahu k čelnej ploche opierky hlavy pomocou gule s priemerom 165 mm.
 6.7.2. Guľa sa uvedie do styku s otvorom v bode plochy otvoru, čo umožní maximálne vniknutie gule, pričom sa nevynakladá žiadne zaťaženie.
 6.7.3. Vzdialenosť medzi dvoma bodmi styku gule s medzerou predstavuje vzdialenosť „a“, ktorá sa berie do úvahy pri hodnotení ustanovení podľa bodov 5.9 a 5.10.
 6.8. Skúšky na overenie absorpcie energie na operadle sedadla a opierke hlavy
 6.8.1. Plochami zadných častí sedadiel, ktoré sa majú kontrolovať, sú tie, ktoré sú situované v oblastiach definovaných ďalej a ktorých sa môže dotknúť guľa s priemerom 165 mm, keď je sedadlo namontované vo vozidle.
 6.8.1.1. Oblasť 1
 6.8.1.1.1. V prípade samostatných sedadiel bez opierok hlavy táto oblasť zahŕňa zadnú časť operadla sedadla medzi pozdĺžnymi vertikálnymi rovinami situovanými 100 mm na obidvoch stranách strednej pozdĺžnej roviny stredovej čiary sedadla a nad rovinou kolmou na referenčnú čiaru 100 mm pod vrcholom operadla sedadla.
 6.8.1.1.2. V prípade lavicových sedadiel bez opierok hlavy sa táto oblasť rozprestiera medzi pozdĺžnymi vertikálnymi rovinami situovanými vo vzdialenosti 100 mm po obidvoch stranách strednej pozdĺžnej roviny každého určeného krajného miesta na sedenie definovaného výrobcom a nad rovinou kolmou na referenčnú čiaru 100 mm pod vrcholom operadla sedadla.
 6.8.1.1.3. V prípade sedadiel alebo lavicových sedadiel s opierkami hlavy sa táto oblasť rozprestiera medzi pozdĺžnymi vertikálnymi rovinami vo vzdialenosti 70 mm po obidvoch stranách strednej pozdĺžnej roviny sedadla alebo príslušného miesta na sedenie a je situovaná nad rovinou kolmou na referenčnú čiaru 635 mm od bodu R. Na účely skúšky sa opierka hlavy, ak je nastaviteľná, umiestňuje v najnepriaznivejšej polohe (spravidla v najvyššej polohe), ktorú umožňuje jej systém nastavovania.
 6.8.1.2. Oblasť 2
 6.8.1.2.1. V prípade sedadiel alebo lavicových sedadiel bez opierok hlavy a sedadiel alebo lavicových sedadiel s oddeliteľnými alebo samostatnými opierkami hlavy sa oblasť 2 rozprestiera nad rovinou kolmou na referenčnú čiaru vo vzdialenosti 100 mm od vrcholu operadla sedadla okrem častí oblasti 1.
 6.8.1.2.2. V prípade sedadiel alebo lavicových sedadiel s integrovanými opierkami hlavy sa oblasť 2 rozprestiera nad rovinou kolmou na referenčnú čiaru vo vzdialenosti 440 mm od bodu R sedadla alebo príslušného miesta na sedenie okrem častí oblasti 1.
 6.8.1.3. Oblasť 3
 6.8.1.3.1. Oblasť 3 je definovaná ako časť operadla sedadla alebo lavicového sedadla situovaná nad horizontálnymi rovinami definovanými v bode 5.2.4.1.3 okrem častí situovaných v oblasti 1 a oblasti 2.
 6.9. Ekvivalentné skúšobné metódy
 Ak je skúšobná metóda iná ako metódy špecifikované v bodoch 6.2, 6.3 a 6.4 a uplatňuje sa príloha 6, musí sa preukázať ekvivalentnosť takejto metódy.
 7. ZHODA VÝROBY
 Postupy zhody výroby musia byť v súlade s postupmi uvedenými v dohode, (dodatok 1, E/ECE/TRANS/505/Rev.3) a v súlade s týmito požiadavkami:
 7.1. Každé vozidlo schválené podľa tohto predpisu musí byť vyrobené tak, aby bolo v zhode so schváleným typom tak, že bude spĺňať požiadavky uvedené v bode 5. V prípade opierok hlavy definovaných v bodoch 2.12.2 a 2.12.3 však nič nesmie brániť v zhode vozidla so schváleným typom vozidla, dokonca ani vtedy, ak sa predáva so sedadlami bez opierok hlavy.
 7.2. Schvaľovací úrad, ktorý udelil typové schválenie, môže kedykoľvek overiť zhodu kontrolných postupov uplatňovaných na každú výrobnú jednotku. Tento úrad môže takisto vykonávať náhodné kontroly sériovo vyrábaných vozidiel vzhľadom na požiadavky uvedené v bode 5.
 8. SANKCIE V PRÍPADE NEZHODY VÝROBY
 8.1. Typové schválenie udelené vzhľadom na typ vozidla podľa tohto predpisu môže byť odňaté vtedy, ak sa nedodržiavajú požiadavky uvedené v bode 7.1 alebo ak vozidlá neprejdú úspešne kontrolami predpísanými v bode 7.
 8.2. Ak niektorá strana dohody uplatňujúca tento predpis odníme typové schválenie, ktoré predtým udelila, tak musí túto skutočnosť ihneď oznámiť ostatným zmluvným stranám uplatňujúcim tento predpis prostredníctvom formulára oznámenia v súlade so vzorom v prílohe 1 k tomuto predpisu.
 9. ÚPRAVY TYPU VOZIDLA A ROZŠÍRENIE TYPOVÉHO SCHVÁLENIA, POKIAĽ IDE O SEDADLÁ, ICH UKOTVENIE A/ALEBO ICH OPIERKY HLAVY
 9.1. Každá úprava typu vozidla, pokiaľ ide o sedadlá, ich ukotvenie a/alebo ich opierky hlavy, sa musí oznámiť schvaľovaciemu úradu, ktorý schválil daný typ vozidla. Úrad môže potom buď:
 9.1.1. uznať, že nie je pravdepodobné, aby vykonané zmeny mali citeľný nepriaznivý účinok, a že vozidlo v každom prípade stále spĺňa požiadavky; alebo
 9.1.2. uznať, že úpravy nie sú dostatočne dôležité pre výsledky uvedené v bodoch 6.2, 6.3 a 6.4 na to, aby sa overovali výpočtami na základe výsledkov schvaľovacej skúšky; alebo
 9.1.3. vyžadovať ďalšiu správu od technickej služby zodpovednej za vykonávanie skúšok.
 9.2. Potvrdenie alebo zamietnutie typového schválenia, v ktorom sú uvedené úpravy, sa oznámi stranám dohody uplatňujúcim tento predpis postupom uvedeným v bode 4.3.
 9.3. Príslušný schvaľovací úrad, ktorý vydáva rozšírenie typového schválenia, pridelí takémuto rozšíreniu poradové číslo a informuje o tom ostatné zmluvné strany dohody z roku 1958, ktoré uplatňujú tento predpis, prostredníctvom formulára oznámenia zodpovedajúceho vzoru uvedenému v prílohe 1 k tomuto predpisu.
 10. DEFINITÍVNE ZASTAVENIE VÝROBY
 10.1. Ak držiteľ typového schválenia úplne zastaví výrobu zariadenia schváleného v súlade s týmto predpisom, informuje o tom orgán, ktorý udelil typové schválenie. Po prijatí príslušného oznámenia uvedený orgán informuje o tejto skutočnosti ostatné zmluvné strany dohody z roku 1958, ktoré uplatňujú tento predpis, prostredníctvom formulára oznámenia zodpovedajúceho vzoru uvedenému v prílohe 1 k tomuto predpisu.
 11. NÁVOD NA POUŽITIE
 11.1. V prípade sedadiel vybavených nastaviteľnými opierkami hlavy výrobcovia musia poskytnúť návod na prevádzkovanie, nastavovanie, blokovanie, a prípadne odmontovanie opierok hlavy.
 12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH SLUŽIEB ZODPOVEDNÝCH ZA VYKONÁVANIE SKÚŠOK TYPOVÉHO SCHVAĽOVANIA A NÁZVY A ADRESY SCHVAĽOVACÍCH ÚRADOV
 Zmluvné strany dohody uplatňujúce tento predpis oznamujú sekretariátu Organizácie Spojených národov názvy a adresy technických služieb zodpovedných za vykonávanie schvaľovacích skúšok a schvaľovacích úradov, ktoré udeľujú typové schválenie a ktorým sa majú zasielať formuláre potvrdzujúce udelenie alebo rozšírenie, alebo zamietnutie alebo odňatie typového schválenia, vydané v iných krajinách.
 13. PRECHODNÉ USTANOVENIA
 13.1. Od oficiálneho dátumu nadobudnutia platnosti série zmien 06 nesmie žiadna zo zmluvných strán uplatňujúca tento predpis zamietnuť udeliť typové schválenia podľa tohto predpisu v znení série zmien 06.
 13.2. Od 1. októbra 1999 zmluvné strany uplatňujúce tento predpis udeľujú typové schválenia iba vtedy, ak sú splnené požiadavky tohto predpisu v znení série zmien 06.
 13.3. Od 1. októbra 2001 môžu zmluvné strany uplatňujúce tento predpis zamietnuť uznať typové schválenia, ktoré neboli udelené v súlade so sériou zmien 06 k tomuto predpisu.
 13.4. Od oficiálneho dátumu nadobudnutia platnosti série zmien 07 nesmie žiadna zo zmluvných strán uplatňujúca tento predpis zamietnuť udeliť typové schválenia podľa tohto predpisu v znení série zmien 07.
 13.5. Dvadsaťštyri mesiacov od dátumu nadobudnutia platnosti série zmien 07 zmluvné strany uplatňujúce tento predpis udeľujú typové schválenie iba vtedy, ak typ vozidla, ktorý sa má schváliť, spĺňa požiadavky tohto predpisu v znení série zmien 07.
 13.6. Po uplynutí 48 mesiacov od dátumu nadobudnutia platnosti série zmien 07 existujúce typové schválenia podľa tohto predpisu strácajú platnosť okrem prípadu typov vozidiel, ktoré spĺňajú požiadavky tohto predpisu v znení série zmien 07.
 13.7. Od oficiálneho dátumu nadobudnutia platnosti série zmien 08 nesmie žiadna zo zmluvných strán uplatňujúca tento predpis zamietnuť udeliť typové schválenia podľa tohto predpisu v znení série zmien 08.
 13.8. Po uplynutí 24 mesiacov od dátumu nadobudnutia platnosti série zmien 08 zmluvné strany uplatňujúce tento predpis udeľujú typové schválenia iba vtedy, keď sú splnené podmienky tohto predpisu v znení série zmien 08.
 13.9. Po uplynutí 36 mesiacov od nadobudnutia platnosti série zmien 08 môžu zmluvné strany uplatňujúce tento predpis zamietnuť uznať typové schválenia, ktoré neboli udelené v súlade so sériou zmien 08 tohto predpisu.
 13.10. Bez ohľadu na body 13.8 a 13.9 typové schválenia kategórií vozidiel, ktorých sa séria zmien 08 netýka, zostávajú v platnosti a zmluvné strany uplatňujúce tento predpis ich naďalej akceptujú.
 13.11. Pokiaľ vo vnútroštátnych požiadavkách jednotlivých zmluvných strán neexistujú žiadne požiadavky zakazujúce sedadlá smerujúce nabok v čase pristúpenia k tomuto predpisu, zmluvné strany môžu naďalej povoľovať montáž sedadiel smerujúcich nabok na účely vnútroštátneho schvaľovania a v tomto prípade nemôžu byť tieto kategórie autobusov typovo schválené podľa tohto predpisu.
 13.12. Od oficiálneho dátumu nadobudnutia platnosti série zmien 09 nesmie žiadna zmluvná strana uplatňujúca tento predpis odmietnuť udeliť alebo uznať typové schválenie podľa tohto predpisu v znení série zmien 09.
 13.12.1. Od 1. septembra 2020 nie sú zmluvné strany uplatňujúce tento predpis povinné akceptovať typové schválenia podľa predchádzajúcej série zmien, ktoré boli prvýkrát udelené 1. septembra 2020 alebo neskôr.
 13.12.2. Do 1. septembra 2022 sú zmluvné strany uplatňujúce tento predpis povinné akceptovať typové schválenia podľa predchádzajúcej série zmien, ktoré boli prvýkrát udelené pred 1. septembrom 2020.
 13.12.3. Od 1. septembra 2022 nie sú zmluvné strany uplatňujúce tento predpis povinné akceptovať typové schválenia udelené podľa predchádzajúcej série zmien tohto predpisu.
 13.12.4. Bez ohľadu na bod 13.12.3. zmluvné strany uplatňujúce tento predpis naďalej akceptujú typové schválenia podľa predchádzajúcej série zmien tohto predpisu týkajúce sa vozidiel, ktorých sa nedotkli zmeny zavedené sériou zmien 09.
 13.12.5. Zmluvné strany uplatňujúce tento predpis neodmietnu udeliť typové schválenie podľa akejkoľvek predchádzajúcej série zmien k tomuto predpisu alebo jeho rozšírení.
 (1) V zmysle vymedzenia v Konsolidovanej rezolúcii o konštrukcii vozidiel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2, – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Rozlišovacie čísla zmluvných strán dohody z roku 1958 sú uvedené v prílohe 3 ku Konsolidovanej rezolúcii o konštrukcii vozidiel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, príloha 3 – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (3) Vozidlá kategórie M2, ktoré sú schválené v zmysle tohto predpisu, ktorý je alternatívou k predpisu č. 80 (v súlade s bodom 1.2 tohto predpisu), musia takisto spĺňať požiadavky tohto bodu.
 PRÍLOHA 1
 OZNÁMENIE
 [Maximálny formát: A4 (210 × 297 mm)]
 (1)
 Vydal:
 Názov schvaľovacieho úradu:
 ...
 ...
 týkajúce sa (2):
 udelenia typového schválenia
 rozšírenia typového schválenia
 zamietnutia typového schválenia
 odňatia typového schválenia
 definitívneho zastavenia výroby
 typu vozidla, pokiaľ ide o pevnosť sedadiel a ich ukotvenia v prípade sedadiel vybavených opierkami hlavy alebo sedadiel, na ktoré možno namontovať opierky hlavy, alebo sedadiel, na ktoré nemožno namontovať takéto zariadenia, a vlastnosti opierok hlavy podľa predpisu č. 17
 Typové schválenie č. ... Rozšírenie č. ...
 1. Obchodný názov alebo značka motorového vozidla ...
 2. Typ vozidla ...
 3. Názov a adresa výrobcu ...
 4. Ak to pripadá do úvahy, názov a adresa zástupcu výrobcu ...
 5. Opis sedadiel ...
 6. Počet sedadiel vybavených opierkami hlavy alebo sedadiel, na ktoré možno namontovať opierky hlavy, nastaviteľných alebo nenastaviteľných ...
 7. Opis systémov nastavovania, posunu a blokovania sedadla alebo jeho častí a opis systému ochrany cestujúcich pred posunutím batožiny: ...
 8. Opis ukotvenia sedadla: ...
 9. Pozdĺžna poloha sedadiel počas skúšok: ...
 10. Typ zariadenia: spomalenie/zrýchlenie (2)
 11. Vozidlo predložené na typové schválenie dňa: ...
 12. Technická služba zodpovedná za vykonávanie schvaľovacích skúšok: ...
 13. Dátum správy vydanej uvedenou službou: ...
 14. Číslo správy vydanej uvedenou službou: ...
 15. Poznámky ...
 16. Typové schválenie udelené/rozšírené/zamietnuté/odňaté (2)
 17. Dôvody rozšírenia (ak to pripadá do úvahy) ...
 18. Umiestnenie značky typového schválenia na vozidle ...
 19. Miesto: ...
 20. Dátum: ...
 21. Podpis ...
 22. K tomuto oznámeniu sú priložené tieto dokumenty s týmto schvaľovacím číslom:
 výkresy, schémy a plány sedadiel, ich ukotvení vo vozidle, systémy nastavovania a posunu sedadiel a ich častí a ich blokovacie zariadenia,
 fotografie sedadiel, ich ukotvení, systémov nastavovania a posunu sedadiel a ich častí, ako aj ich blokovacích zariadení a prídavného systému ochrany cestujúcich pred posunutím batožiny.
 Poznámka: V prípade sedadiel vybavených opierkami hlavy definovanými v bodoch 2.12.2 a 2.12.3 tohto predpisu opierky hlavy musia byť znázornené na všetkých výkresoch, schémach a fotografiách.
 (1) Rozlišovacie číslo krajiny, ktorá typové schválenie udelila, rozšírila, zamietla/odňala (pozri ustanovenia o typovom schválení v predpise).
 (2) Nehodiace sa prečiarknite.
 PRÍLOHA 2
 USPORIADANIE ZNAČKY TYPOVÉHO SCHVÁLENIA
 VZOR A
 (pozri body 4.4, 4.4.1, 4.4.2 a 4.4.3 tohto predpisu)
 Vozidlo s aspoň jedným sedadlom vybaveným opierkou hlavy alebo sedadlom, na ktoré možno namontovať opierku hlavy
 a = najmenej 8 mm.
 Uvedená značka typového schválenia pripevnená na vozidlo udáva, že predmetný typ vozidla, pokiaľ ide o pevnosť sedadiel vybavených opierkami hlavy alebo sedadiel, na ktoré možno namontovať opierky hlavy, a vlastnosti opierok hlavy, bol schválený v Holandsku (E 4) podľa predpisu č. 17 pod schvaľovacím číslom 092439. Prvé dve číslice schvaľovacieho čísla udávajú, že v čase typového schválenia predpis už obsahoval sériu zmien 09. Uvedená značka typového schválenia takisto udáva, že typ vozidla bol schválený podľa predpisu č. 17, pokiaľ ide o pevnosť všetkých sedadiel vo vozidle nevybavených opierkami hlavy alebo sedadiel, na ktoré nemožno namontovať opierky hlavy.
 VZOR B
 (pozri body 4.4, 4.4.1. a 4.4.2. tohto predpisu)
 Vozidlo so sedadlami nevybavenými opierkami hlavy alebo sedadlami, na ktoré nemožno namontovať opierky hlavy
 a = najmenej 8 mm.
 Uvedená značka typového schválenia pripevnená na vozidlo udáva, že predmetný typ vozidla má sedadlá, ktoré nie sú vybavené opierkami hlavy alebo na ktoré nemožno namontovať opierky hlavy, a pokiaľ ide o pevnosť sedadiel a ich ukotvení, bol schválený v Holandsku (E 4) podľa predpisu č. 17 pod schvaľovacím číslom 092439. Prvé dve číslice schvaľovacieho čísla udávajú, že v čase typového schválenia predpis už obsahoval sériu zmien 09.
 VZOR C
 (pozri bod 4.5 tohto predpisu)
 Vozidlo s aspoň jedným sedadlom vybaveným opierkou hlavy alebo sedadlom, na ktoré možno namontovať opierku hlavy
 a = najmenej 8 mm.
 Uvedená značka typového schválenia pripevnená na vozidlo udáva, že predmetný typ vozidla má aspoň jedno sedadlo vybavené opierkou hlavy alebo také, na ktoré možno na montovať opierku hlavy, a bol schválený v Holandsku (E4) podľa predpisov č. 17 a 33 (1).
 Schvaľovacie čísla udávajú, že k dátumom udelenia typového schválenia predpis č. 17 obsahoval sériu zmien 09, ale predpis OSN č. 33 bol ešte v pôvodnom znení. Uvedená značka typového schválenia takisto udáva, že typ vozidla bol schválený podľa predpisu č. 17, pokiaľ ide o pevnosť všetkých sedadiel vo vozidle nevybavených opierkami hlavy alebo sedadiel, na ktoré nemožno namontovať opierky hlavy.
 VZOR D
 (pozri bod 4.5 tohto predpisu)
 Vozidlo so sedadlami nevybavenými opierkami hlavy alebo sedadlami, na ktoré nemožno namontovať opierky hlavy
 a = najmenej 8 mm.
 Uvedená značka typového schválenia pripevnená na vozidlo udáva, že predmetný typ vozidla má sedadlá, ktoré nie sú vybavené opierkami hlavy alebo na ktoré nemožno namontovať opierky hlavy, a bol schválený v Holandsku (E 4) podľa predpisov č. 17 a 33. (1) Schvaľovacie čísla udávajú, že k dátumom udelenia typového schválenia predpis č. 17 obsahoval sériu zmien 09, ale predpis OSN č. 33 bol ešte v pôvodnom znení.
 (1) Druhé číslo sa uvádza iba ako príklad.
 PRÍLOHA 3
 POSTUP URČOVANIA BODU „H“ A SKUTOČNÉHO UHLA TRUPU PRE MIESTA NA SEDENIE V MOTOROVÝCH VOZIDLÁCH (1)
 Doplnok 1
 –
 Opis trojrozmerného mechanizmu na určenie bodu „H“ (1)
 Doplnok 2
 –
 Trojrozmerný referenčný systém (1)
 Doplnok 3
 –
 Referenčné údaje týkajúce sa miest na sedenie (1)
 (1) Tento postup je opísaný v prílohe 1 a jej dodatkoch 1, 2 a 3 ku Konsolidovanej rezolúcii o konštrukcii vozidiel (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6 – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 PRÍLOHA 4
 STANOVENIE VÝŠKY A ŠÍRKY OPIEROK HLAVY
 Obrázok 1
 Obrázok 2
 PRÍLOHA 5
 PODROBNÉ ÚDAJE O ČIARACH A MERANIACH VYKONANÝCH POČAS SKÚŠOK
 1.
 Pôvodná nezaťažená poloha.
 2a.
 Posunutá poloha pôsobením momentu 373 Nm na chrbát figuríny okolo bodu R určujúceho polohu posunutej referenčnej čiary r1.
 2b.
 Posunutá poloha pôsobením sily F na guľu s priemerom 165 mm, ktorá vytvára moment 373 Nm okolo bodu R, udržujúci posunutú referenčnú čiaru r1 na mieste.
 3.
 Poloha po posunutí silou F zvýšenou na 890 N.
 PRÍLOHA 6
 SKÚŠOBNÝ POSTUP NA OVERENIE ABSORPCIE ENERGIE
 1. INŠTALÁCIA, SKÚŠOBNÝ PRÍSTROJ, ZÁZNAMOVÉ PRÍSTROJE A POSTUP
 1.1. Nastavenie
 Sedadlo namontované vo vozidle sa pevne uchytí na skúšobnú lavicu uchytávacími súčiastkami poskytnutými výrobcom tak, aby pri náraze zostalo nehybné.
 Operadlo sedadla, ak je nastaviteľné, sa zabezpečí v polohe špecifikovanej v bode 6.1.1 tohto predpisu.
 Ak je sedadlo vybavené opierkou hlavy, opierka hlavy sa namontuje na operadlo sedadla tak, ako vo vozidle. Ak je opierka hlavy samostatná, uchytáva sa na časť konštrukcie vozidla, ku ktorej je bežne pripevnená.
 Ak je opierka hlavy nastaviteľná, musí byť umiestnená v najnevhodnejšej polohe, ktorú umožňuje jej nastavovací systém.
 1.2. Skúšobný prístroj
 1.2.1. Tento prístroj sa skladá z kyvadla, ktorého závesný čap je nesený guľôčkovými ložiskami a ktorého znížená hmotnosť (*1) v jeho strede nárazu je 6,8 kg. Dolný koniec kyvadla tvorí tuhá maketa hlavy s priemerom 165 mm, ktorej stred sa zhoduje so stredom nárazu kyvadla.
 1.2.2. Maketa hlavy je vybavená dvoma akcelerometrami a zariadením na meranie rýchlosti, pričom všetky sú spôsobilé merať hodnoty v smere nárazu.
 1.3. Záznamové prístroje
 Používané záznamové prístroje sú také, že meranie sa môže vykonať s týmito stupňami presnosti:
 1.3.1. Akcelerácia:
 presnosť = ±5 % skutočnej hodnoty;
 frekvenčná trieda údajového kanála: trieda 600 zodpovedajúca norme ISO 6487 (1980);
 citlivosť priečnej osi =< 5 % najnižšieho bodu stupnice.
 1.3.2. Rýchlosť:
 presnosť: ±2,5 % skutočnej hodnoty;
 citlivosť: 0,5 km/h.
 1.3.3. Záznam času:
 Prístrojové vybavenie umožňuje, aby akcia bola zaznamenaná v priebehu celého jej trvania a odpočty vykonané s presnosťou jednej tisíciny sekundy.
 Začiatok nárazu v okamihu prvého styku medzi maketou hlavy a skúšaným komponentom sa zachytáva na záznamoch používaných na vyhodnotenie skúšky.
 1.4. Postup skúšky
 1.4.1. Skúšky na operadle sedadla
 Pri sedadle namontovanom podľa bodu 1.1 tejto prílohy je smer nárazu zozadu smerom dopredu situovaný v pozdĺžnej rovine v uhle 45 ° od kolmice.
 Body nárazu na plochy vykazujúce polomer zakrivenia menší ako 5 mm vyberá skúšobné laboratórium v oblasti 1 tak, ako je definovaná v bode 6.8.1.1 tohto predpisu, alebo, ak je to potrebné, v oblasti 2 tak, ako je definované v bode 6.8.1.2 tohto predpisu.
 1.4.2. Skúšky na opierke hlavy
 Opierka hlavy musí byť namontovaná a nastavená spôsobom uvedeným v bode 1.1 tejto prílohy. Nárazy na plochy vykazujúce polomer zakrivenia menší ako 5 mm sa vykonávajú v bodoch, ktoré vyberá skúšobné laboratórium v oblasti 1 tak, ako je definovaná v bode 6.8.1.1 tohto predpisu, a prípadne v oblasti 2 tak, ako je definované v bode 6.8.1.2 tohto predpisu.
 1.4.2.1. Pre zadnú plochu je smer nárazu zozadu smerom dopredu v pozdĺžnej rovine v uhle 45 ° od kolmice.
 1.4.2.2. Pre čelnú plochu je smer nárazu spredu smerom dozadu v pozdĺžnej rovine horizontálny.
 1.4.2.3. Predné a zadné zóny sú ohraničené horizontálnou rovinou dotýkajúcou sa vrcholu opierky hlavy tak, ako je stanovené v bode 6.5 tohto predpisu.
 1.4.3. Maketa hlavy narazí do testovaného predmetu rýchlosťou 24,1 km/h: táto rýchlosť sa dosiahne buď len energiou pohonu alebo použitím dodatočného hnacieho zariadenia.
 2. VÝSLEDKY
 Spomalenie je priemerom zo záznamov dvoch akcelerometrov.
 3. Rovnocenné postupy (pozri bod 6.9 tohto predpisu).
 (*1) Vzťah zníženej hmotnosti „mr“ kyvadla k celkovej hmotnosti „m“ kyvadla pri vzdialenosti „a“ medzi stredom nárazu a osou rotácie a pri vzdialenosti „l“ medzi stredom gravitácie a osou rotácie vyjadruje vzorec:
 PRÍLOHA 7
 METÓDA SKÚŠANIA PEVNOSTI UKOTVENÍ SEDADIEL A ICH SYSTÉMOV NASTAVOVANIA, BLOKOVANIA A POSUNU
 1. SKÚŠKA ODOLNOSTI VOČI ÚČINKOM ZOTRVAČNOSTI
 1.1. Sedadlá, ktoré sa majú skúšať, sa namontujú na karosériu vozidla, pre ktorú sú určené. Táto karoséria vozidla je pevne uchytená na skúšobnom vozíku tak, ako je predpísané v nasledujúcich bodoch.
 1.2. Metóda použitá na ukotvenie karosérie vozidla nesmie spôsobiť zosilnenie ukotvenia sedadla.
 1.3. Sedadlá a ich časti sa nastavia a zablokujú tak, ako je predpísané v bode 6.1.1, a to v jednej z polôh opísaných v bode 6.3.3 alebo 6.3.4 tohto predpisu.
 1.4. Ak sedadlá skupiny nevykazujú podstatné rozdiely v zmysle bodu 2.2 tohto predpisu, môžu sa skúšky predpísané v bodoch 6.3.1 a 6.3.2 tohto predpisu vykonávať s jedným sedadlom nastaveným v jeho najprednejšej polohe a iným sedadlom nastaveným v najzadnejšej polohe.
 1.5. Spomalenie alebo zrýchlenie vozíka sa meria s frekvenčnou triedou údajového kanála (CFC) 60 zodpovedajúcou charakteristikám medzinárodnej normy ISO 6487 (2002).
 2. SKÚŠKA NÁRAZU DOKONČENÉHO VOZIDLA NA PEVNÚ BARIÉRU
 2.1. Bariéra sa skladá zo železobetónového bloku so šírkou minimálne 3 m, výškou minimálne 1,5 m a hrúbkou minimálne 0,6 m. Čelo bariéry je kolmé na koncovú časť rozbehovej dráhy a je pokryté preglejkovými doskami hrubými 19 ∀ 1 mm. Za železobetónovým blokom sa musí zhutniť minimálne 90 ton zeminy. Železobetónová bariéra a zemina sa môžu nahradiť prekážkami s rovnakou čelnou plochou za predpokladu, že poskytnú rovnocenné výsledky.
 2.2. V okamihu nárazu sa vozidlo pohybuje voľne. Prekážku musí zasiahnuť v smere kolmom na nárazovú stenu prekážky. Najväčšie prípustné bočné vychýlenie medzi vertikálnou stredovou čiarou prednej časti vozidla a vertikálnou stredovou čiarou nárazovej steny je ∀ 30 cm. V okamihu nárazu nesmie byť vozidlo vystavené pôsobeniu žiadneho ďalšieho riadiaceho alebo pohonného zariadenia. Rýchlosť v okamihu nárazu je od 48,3 km/h do 53,1 km/h.
 2.3. Systém prívodu paliva musí byť naplnený aspoň na 90 % svojho objemu palivom alebo rovnocennou kvapalinou.
 PRÍLOHA 8
 STANOVENIE ROZMERU „A“ OTVOROV OPIERKY HLAVY
 Obrázok 1
 Príklad horizontálnych medzier
 Poznámka: rez A-A sa vykoná v bode plochy medzery, ktorá umožňuje maximálne vniknutie gule bez pôsobenia akéhokoľvek zaťaženia.
 Obrázok 2
 Príklad vertikálnych medzier
 Poznámka: rez A-A sa vykoná v bode plochy medzery, ktorá umožňuje maximálne vniknutie gule bez pôsobenia akéhokoľvek zaťaženia.
 PRÍLOHA 9
 SKÚŠOBNÝ POSTUP PRE ZARIADENIA URČENÉ NA OCHRANU CESTUJÚCICH PRED POSUNUTÍM BATOŽINY
 1. SKÚŠOBNÉ BLOKY
 Pevné bloky so stredom zotrvačnosti v geometrickom strede.
 Typ 1
 Rozmery
 :
 300 × 300 × 300 mm
 Všetky hrany a rohy zaoblené na polomer 20 mm.
 Hmotnosť
 :
 18 kg
 Moment zotrvačnosti 0,3 ± 0,05 kgm2 (okolo všetkých 3 hlavných osí zotrvačnosti batožinových blokov)
 Typ 2
 Rozmery
 :
 500 × 350 × 125 mm
 Všetky hrany a rohy zaoblené na polomer 20 mm.
 Hmotnosť
 :
 10 kg
 2. PRÍPRAVA SKÚŠKY
 2.1. Skúška operadiel sedadiel (pozri obrázok 1)
 2.1.1. Všeobecné požiadavky
 2.1.1.1. Na základe výberu výrobcu áut, môžu sa časti, ktorých tvrdosť je nižšia ako 50 na stupnici A podľa Shora, na účely skúšok odmontovať zo skúšaných sedadiel a opierok hlavy.
 2.1.1.2. Dva skúšobné bloky typu 1 sa položia na podlahu batožinového priestoru. S cieľom určiť polohu skúšobných blokov v pozdĺžnom smere, najskôr sa umiestnia tak, aby sa ich predná strana dotýkala tej časti vozidla, ktorá predstavuje prednú deliacu plochu batožinového priestoru a aby ich spodná strana spočívala na podlahe batožinového priestoru. Potom sa nimi pohybuje smerom dozadu a rovnobežne so strednou pozdĺžnou rovinou vozidla dovtedy, kým ich geometrický stred neprejde horizontálnu vzdialenosť 200 mm. Ak rozmery batožinového priestoru neumožňujú vzdialenosť 200 mm a ak sú zadné sedadlá horizontálne nastaviteľné, tieto sedadlá sa posunú úplne dopredu podľa rozsahu nastavenia určeného pre normálne používanie cestujúcimi alebo do polohy nachádzajúcej sa vo vzdialenosti 200 mm podľa toho, ktorá vzdialenosť bude menšia. V ostatných prípadoch sa skúšobné bloky umiestnia čo možno najďalej za zadné sedadlá. Vzdialenosť medzi strednou pozdĺžnou rovinou vozidla a vnútornou stranou každého skúšobného bloku musí byť 25 mm tak, aby sa medzi obidvoma blokmi dosiahla vzdialenosť 50 mm.
 2.1.1.3. Počas skúšky musia byť sedadlá nastavené tak, aby sa zabezpečilo, že systém blokovania sa nemôže uvoľniť v dôsledku vonkajších faktorov. Ak to pripadá do úvahy, sedadlá sa nastavia takto:
 pozdĺžne nastavenie sa zabezpečí v polohe o jednu drážku alebo 10 mm pred najzadnejšou možnou polohou používania špecifikovanou výrobcom (v prípade sedadiel s nezávislým vertikálnym nastavením sa musí sedacia časť uviesť do svojej najnižšej polohy). Skúška sa vykonáva s operadlami sedadla v ich normálnej polohe používania.
 2.1.1.4. Ak je operadlo sedadla vybavené opierkou hlavy, skúška sa vykoná s opierkou hlavy v najvyššej polohe, ak je nastaviteľná.
 2.1.1.5. Ak sa operadlá zadných sedadiel môžu sklopiť dolu, zabezpečia sa v normálnej vzpriamenej polohe štandardným blokovacím mechanizmom.
 2.1.1.6. Sedadlá, za ktoré sa bloky typu 1 nedajú nainštalovať, sú z tejto skúšky vyňaté.
 2.1.1.7. Všetky miesta na sedenie v rade sedadiel musia byť vybavené všetkými komponentmi bezpečnostného pása, ktoré sú súčasťou sedadla, zabezpečujúcimi zadržiavaciu funkciu.
 Obrázok 1
 Polohy skúšobných blokov pred skúškou operadiel zadných sedadiel
 2.1.2. Vozidlá s viac ako dvomi radmi sedadiel
 2.1.2.1. Ak je najzadnejší rad sedadiel odmontovateľný a/alebo ho používateľ môže sklopiť dolu podľa pokynov výrobcu, aby zväčšil plochu batožinového priestoru, musí sa skúšať aj rad sedadiel bezprostredne pred týmto najzadnejším radom.
 2.1.2.2. V takomto prípade sa však môže technická služba po konzultáciách s výrobcom rozhodnúť neskúšať jeden z dvoch najzadnejších radov sedadiel, ak majú sedadlá a ich upevňovacie prvky podobnú konštrukciu a pokiaľ je splnená požiadavka skúšky na 200 mm.
 2.1.3. Ak existuje medzera, ktorá umožňuje skĺznutie jedného bloku typu 1 za sedadlá, potom sa po dohode medzi technickou službou a výrobcom inštalujú za sedadlá skúšobné záťaže (dva bloky typu 1).
 2.1.4. V protokole o skúške sa musí uviesť presná konfigurácia skúšky.
 2.2. Skúška oddeľovacích systémov
 V prípade skúšky oddeľovacích systémov nad operadlami sedadiel musí byť vozidlo vybavené pevnou zvýšenou skúšobnou podlahou s plochou zaťaženia, ktorá umiestni ťažisko skúšobného bloku do stredu medzi hornú hranu susediaceho operadla (neberúc do úvahy opierky hlavy) a spodnú hranu poťahu (obloženia) strechy. Skúšobný blok typu 2 sa položí na zvýšenú skúšobnú podlahu svojou najväčšou plochou 500 × 350 mm centrálne vzhľadom na pozdĺžnu os vozidla a svojou plochou 500 × 125 mm smerujúcou dopredu. Oddeľovacie systémy, za ktoré sa skúšobný blok typu 2 nedá nainštalovať, sú od tejto skúšky oslobodené. Skúšobný blok sa umiestni tak, aby bol v priamom kontakte s oddeľovacím systémom. Okrem toho sa dva skúšobné bloky typu 1 umiestnia v súlade s bodom 2.1, aby bolo možné vykonať súbežnú skúšku na operadlách sedadiel (pozri obrázok 2).
 Obrázok 2
 Skúšanie oddeľovacieho systému nad zadnou chrbtovou opierkou
 2.2.1. Ak je operadlo sedadla vybavené opierkou hlavy, skúška sa vykoná s opierkou hlavy v najvyššej polohe, ak je nastaviteľná.
 3. Dynamické skúšanie operadiel sedadla a oddeľovacích systémov používaných ako systémy na zadržanie batožiny
 3.1. Karoséria osobného automobilu sa musí bezpečne ukotviť na skúšobný vozík a toto ukotvenie nesmie pôsobiť ako posilnenie operadiel sedadiel ani oddeľovacieho systému. Po inštalácii skúšobných blokov podľa bodu 2.1 alebo bodu 2.2 musí karoséria osobného automobilu spomaliť alebo podľa výberu žiadateľa zrýchliť tak, aby krivka zostala v rámci grafu v doplnku k prílohe 9, a celková zmena rýchlosti ΔV bola 50 + 0/– 2 km/h. So súhlasom výrobcu sa na vykonanie skúšky pevnosti sedadla podľa bodu 6.3.1 tohto predpisu môže použiť ako alternatíva opísaný skúšobný impulzný koridor.
 PRÍLOHA 9
 Doplnok
 Koridor spomalenia alebo zrýchlenia vozíka ako funkcie času
 (Simulácia čelného nárazu)