text:
 4.9.2013
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 235/1
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 850/2013 DELLA COMMISSIONE
 del 23 agosto 2013
 recante iscrizione di una denominazione nel registro delle denominazioni di origine protette e delle indicazioni geografiche protette [Pastel de Tentúgal (IGP)]
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
 visto il regolamento (UE) n. 1151/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 21 novembre 2012, sui regimi di qualità dei prodotti agricoli e alimentari (1), in particolare l’articolo 52, paragrafo 2,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Il regolamento (UE) n. 1151/2012 ha abrogato e sostituito il regolamento (CE) n. 510/2006 del Consiglio, del 20 marzo 2006, relativo alla protezione delle indicazioni geografiche e delle denominazioni d’origine dei prodotti agricoli e alimentari (2).
 (2)
 A norma dell’articolo 6, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 510/2006, la domanda di registrazione della denominazione «Pastel de Tentúgal», presentata dal Portogallo, è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 (3).
 (3)
 Poiché alla Commissione non è stata notificata alcuna dichiarazione di opposizione ai sensi dell’articolo 7 del regolamento (CE) n. 510/2006, la denominazione «Pastel de Tentúgal» deve essere registrata,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 La denominazione che figura nell’allegato del presente regolamento è registrata.
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 23 agosto 2013
 Per la Commissione, a nome del presidente
 Connie HEDEGAARD
 Membro della Commissione
 (1) GU L 343 del 14.12.2012, pag. 1.
 (2) GU L 93 del 31.3.2006, pag. 12.
 (3) GU C 302 del 6.10.2012, pag. 31.
 ALLEGATO
 Prodotti alimentari di cui all’allegato I del regolamento (UE) n. 1151/2012:
 Classe 2.4. Prodotti di panetteria, pasticceria, confetteria o biscotteria
 PORTOGALLO
 Pastel de Tentúgal (IGP)


type: wikipedia

text:
Ярджиловци е село в Западна България. То се намира в община Перник, област Перник.
 География
 Намира се на 10 километра западно от Перник по пътя през Батановци за Брезник. Селото е разделено на две части – основната на западния бряг на Конска (Граовската) река и по-малката наименована Кръстина махала, която е най-старата част и в нея е черквата и гробището. Основната част на селото е в североизточното подножие на планината Черна гора (Църна гора) висока 1129 метра, с най-висок връх Тумба.
 От селото се вижда добре находящият се на около 500 метра от Тумба връх Китка – 1118 метра, до който се стига с ходене за 2 часа. На този връх има останки от средновековно крепостно съоръжение. От него се спускат радиално поне десетина дола, водата в които обикновено през лятото пресъхва. През останалото време на годината те пълнят два язовира находящи се над селото. Наречени са съответно от местните „стар“ и „нов“. По-новият е по-голям и се нарича „Осломе“, на името на селце, върху което е бил построен. Осломе е едно от трите съставните селища, от които преди повече от 300 години е било създадено днешното Ярджиловци. Населяващите околните села селяни му викат още „Китай“ поради многолюдността му в миналото.
 Сравнително ниската, обширна и полегата планина Църна гора в чието подножие е разположено селото предоставя почти неограничени възможности за развъждане на дребен и едър добитък. Равнината около река Конска и заравнените била на хълмовете около селото дават добра възможност за земеделие, включително и поливно. Вдясно от пътя между селото и язовир Осломе има тракийска могила с диаметър около 70 метра и висока около 5 – 7 метра, което говори за добро благосъстояние на населяващите местността Граово още преди Христа. Ярджиловци е в центъра на областта Граово и може би е най-типично село от този регион.
 История
 За най-старата история няма данни, но се предполага, че датира от Xll-XIII в., а може би и много по-отдавна. Открити са две надгробни могили (вероятно тракийски) и женска глинена фигура – идол, намерена при една от могилите, а също и останки от римски водопровод.
 В средата на XV век (според турски документи) Ярджиловци е било хас (владение на бейлербей) с 25 домакинства и 4 ергени. Доканджии (соколари) на пашата били 10 души. Още в началото на XVII в. в селото имало 4 войника. Не били малко и джелепкешаните, които отглеждали овци за султанския двор.
 В турско време, близо до пътя бил направен хан с яхъри за коне и турски обози спирали да пренущуват. Хората били яхърджии, ярджии, от където по всяка вероятност произлиза и името на селото. Легенда разказва, че някога през този път преминали керванджии, сред тях били Кръстан, Витан, Богдан и Пауна. Харесало им мястото. Най-възрастният брат – Кръстан останал тук и основал Кръстановота селище, наречено по-късно Кръстина махала. Сестра му Пауна се заселила в сегашната Паункова махала, близо до реката. Богдан продължил по поречието на реката и се заселил в селище наречено по-късно Богданов дол. Най-малкият бил добър зидар. Той тръгнал в друга посокаи се заселил в днишното село Зидарци. Витон основал село Витановци.
 Писмени данни за селото има от 1721 и 1798 г. В картата на Хохщетер то е отбелязано с името Yerdilovci. А в турски извори за българската история стр.58 се среща записано името Yardurootche (ярджиловче), както и наименованието Арджеловци-XXI в.
 Още през 1849 г. в с. Ярджиловци се създава килийното училище. Това потвърждават данните от Регистъра на Княжество България от 1885 – 1886 г. училището се намирало в сегашната Кръстина махала, където по това време имало около 70 къщи.
 Основната част на селото е в североизточното подножие на планината Черна гора (Църна гора) висока 1129 метра – връх Тумба. От селото се вижда добре находящия се на около 500 метра от тумба връх Китка – 1118 метра, до който се стига с ходене за 2 часа. На този връх има останки от средновековно крепостно съоръжение. От него се спускат радиално поне десетина дола, водата в които обикновено през лятото пресъхва.
 Днес селото наброява около 1200 постоянно живущи жители, през летния сезон достигат 2000. в центъра на селото се намират трите административни сгради на селото. Най-голямата и в бяло оцветена е тази на училището. В съседство са кметството и читалището. На около километър от селото в две различни посоки се намират язовирите „Раец“ и „Осломе“. Наречени съответно на местностите „стар“ и „нов“. По-новият е по-голям и се нарича „Осломе“, на името на селце върху, което е бил построен. Осломе е едно от трите съставни селища, от които преди повече от 400 години е било създадено днешното Ярджиловци. В близост до язовира през 2001 г. е направена първата копка за изграждането на параклис „Св. Николай Летни“. Параклисът е изграден по инициатива на младежи, кмета на селото Григор Христов, доброволният труд на жителите на Ярджиловци и дарения. Причина за построяването му е голямата смъртност на млади хора от селото. И оттогава насам всяка година на 9 май се прави курбан за здраве. Двата язовира се използват за напояване, разходки, пикници, палаткови лагери, водни спортове и най-вече риболов. В селото има изградена добра транспортна мрежа.
 Селото е било основано преди повече от 300 години на сегашното му място, като за целта турците събрали пръснатото на три паланки население от околностите му. Едни от най-старите фамилии основатели на селото са Карини а също така и Боцини, чийто родоначалник се е казвал „Боце“. Друга известна фамилия, която е живяла на мястото при създаването на селото е Чакрини. Малко преди създаването на селото родоначалника на последната със звучното име Чакра се е преселил заедно с челядта си от село Църна трава намиращо се около 20 – 30 км навътре от сегашната граница в територията на Сърбия.
 По турско време в селото не е успял да се засели нито един турчин или циганин. Имало опит да бъде установен, като постоянен жител в това чисто българско село, назначен за поляк турчин. Легендата говори, че ярджиловчани го удавили в реката, като представили смъртта му пред властта за нещастен случай. Опитите на това място да се заселят цигани е бил осуетяван с обикновен пердах, за който все още носят спомен някои по-стари представители на малцинството дошли да търгуват на ярджиловския събор. В землището на селото в края на владичеството е било създадено черкезко селище, но обитателите му са били изгонени през времето на така нареченото „шопско въстание“ по време на Освободителната война и повече никога не са се върнали.
 Население
 Ярджиловци е в центъра на областта Граово.
 Религии
 Източно православие
 Обществени институции
 Кметство, училище, читалище
 Културни и природни забележителности
 Селото е сравнително голямо (около 800 жилищни имота) и все още пълнокръвно. Има действащо училище, което се намира в основната му част. От него са излезли през април 1944 година 17 души партизани наведнъж. 11 от тях не са се върнали след 9 септември. В тяхна чест е построен паметник костница в „Кръстината махала“ на кръстопътя между шосето Перник-Брезник и идващото от основната част на селото шосе, което продължава за село Витановци. Насреща е църквата „Свети Николай Мирликийски“.
 Вдясно от пътя между селото и язовир Осломе има тракийска могила с диаметър около 70 метра и висока около 5 – 7 метра, което говори за добро благосъстояние на населяващите местността Граово още преди Христа.
 Редовни събития
 На 28 август всяка година („Успение Богородично“ по Юлианския календар) в селото се провежда събор. Официалното тържество по повод на събора, незнайно защо се провежда обаче вечерта на 27 август.
 Старите хора от селото свидетелстват, че дълги години съборът се е празнувал в Кръстина махала. Това е мястото, на което селището е възникнало – там са били сградите на кметството, училището, черквата. Там е кипял усиленият обществен живот. Тъй като този бряг на река Конска, където е бил центърът на селото, е по-нисък, хората са търсели начин да се спасят от разливите ѝ. Едно от предположенията е, че именно затова жителите са се заселили на другия – по-високия бряг на реката. Ярджиловчани са изключително трудолюбиви и техният труд им е дал богатства, чрез които те са се чувствали сигурни и затова са отглеждали много деца. Селото се разраствало, за да бъде и до днес едно от най-големите села в Пернишка община.
 През 70-те години на ХХ век в Долната махала са изградени новите административни и обществени сгради. Едно до друго са училището, читалището, кметството. Това обособява и новия център на с. Ярджиловци. Традиционният събор започва да се чества пред сградата на читалище „Христо Ботев“.
 Според отколешната традиция на 28 август в селото се събират роднини и близки около богати, специално приготвени за този празник трапези. В задължителното меню присъстват супа и готвени ястия с агнешко месо, зелен боб и картофи. Една седмица преди този ден се прави голямо почистване на къщите и дворовете, кипи усилена подготовка за събора и посрещането на неговите гости. Старите хора помнят още от детството си, че преди празника всяко домакинство купувало с чували дини. Вероятно в миналото дините са били неизменна част от трапезите.
 Сурвакарски празници 13 – 14 януари
 Външни препратки
 сайт на село Ярджиловци – регистрирайте се и напишете за селото, хората, историята, впечатленията Ви!
 Бележки
 Села в област Перник
 Населени места в община Перник


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 7.3.2009
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 55/35
 Talan väckt den 16 december 2008 – iPublish Ganske Interactive Publishing mot harmoniseringsbyrån (återgivning av en navigationsapparat)
 (Mål T-555/08)
 (2009/C 55/63)
 Rättegångsspråk: tyska
 Parter
 Sökande: iPublish Ganske Interactive Publishing GmbH (Hamburg, Tyskland) (ombud: advokaten V. Knies)
 Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)
 Sökandens yrkanden
 Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska
 —
 ogiltigförklara det beslut som fattats av fjärde överklagandenämnden den 3 oktober 2008 i ärende R 709/2004-4, och
 —
 förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.
 Grunder och huvudargument
 Sökt gemenskapsvarumärke: Ett tredimensionellt varumärke som återger en navigationsapparat i färgerna blått och svart som bland annat kännetecknas av en blå rand på sidan, för varor och tjänster i klasserna 9, 39 och 42 (ansökan 6 092 693).
 Granskarens beslut: Avslag på ansökan.
 Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet.
 Grunder: Åsidosättande av artikel 7.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (1), eftersom det sökta varumärket har erforderlig särskiljningsförmåga.
 (1) Rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3).


type: other

text:
Empresas Estatales de Bolivia: November 2019
 Denuncia Publica Empresa Estatal QUIPUS
 DECRETO SUPREMO N° 3981 - Establecer la formación obligatoria en prevención de la violencia en el Estado Plurinacional de Bolivia para las servidoras y servidores públicos, y personal de las empresas públicas.
 DECRETO SUPREMO N° 3981
 Que el Parágrafo II del Artículo 8 de la Constitución Política del Estado, determina que el Estado se sustenta en los valores de unidad, igualdad, inclusión, dignidad, libertad, solidaridad, reciprocidad, respeto, complementariedad, armonía, transparencia, equilibrio, igualdad de oportunidades, equidad social y de género en la participación, bienestar común, responsabilidad, justicia social, distribución y redistribución de los productos y bienes sociales, para vivir bien.
 Que el numeral 2 del Artículo 9 del Texto Constitucional, establece entre los fines y funciones esenciales del Estado, los de garantizar el bienestar, el desarrollo, la seguridad y la protección e igual dignidad de las personas, las naciones, los pueblos y las comunidades, y fomentar el respeto mutuo y el diálogo intracultural, intercultural y plurilingüe.
 Que los Parágrafos II y III del Artículo 15 de la Constitución Política del Estado, señalan que todas las personas, en particular las mujeres, tienen derecho a no sufrir violencia física, sexual o psicológica, tanto en la familia como en la sociedad; y que el Estado adoptará las medidas necesarias para prevenir, eliminar y sancionar la violencia de género y generacional, así como toda acción u omisión que tenga por objeto degradar la condición humana, causar muerte, dolor y sufrimiento físico, sexual o psicológico, tanto en el ámbito público como privado.
 Que el numeral 12 del Parágrafo I del Artículo 298 del Texto Constitucional, dispone como una competencia privativa del nivel central del Estado, la creación, control y administración de las empresas públicas estratégicas del nivel central del Estado.
 Que el numeral 31 del Parágrafo II del Artículo 298 de la Constitución Política del Estado, determina como una competencia exclusiva del nivel central del Estado, las políticas y régimen laborales.
 Que el Artículo 62 de la Ley No 264, de 31 de julio de 2012, del Sistema Nacional de Seguridad Ciudadana “Para Una Vida Segura”, establece que el Ministerio de Gobierno a través del Viceministerio de Seguridad Ciudadana, las entidades territoriales autónomas y la Policía Boliviana, en coordinación con los Ministerios de Educación y de Comunicación, deberán planificar, diseñar y ejecutar programas, proyectos, estrategias y campañas de comunicación social educativas en materia de: seguridad ciudadana, prevención del delito, factores de riesgo y todo tipo de violencia.
 Que el Artículo 4 del Decreto Supremo No 0212, de 15 de julio de 2009, señala que la Escuela de Gestión Pública Plurinacional tiene como objetivo contribuir a la construcción y consolidación de la nueva gestión pública del Estado, mediante la formación y capacitación de servidoras y servidores públicos, para los diferentes niveles de gobierno (central, departamental, municipal y entidades territoriales indígena originaria campesinas), que sirvan al pueblo boliviano.
 Que el Estado Plurinacional de Bolivia promueve y genera una cultura de prevención de violencia y seguridad ciudadana, por lo que es necesario emitir el presente Decreto Supremo.
 ARTÍCULO 1.- (OBJETO). El presente Decreto Supremo tiene por objeto establecer la formación obligatoria en prevención de la violencia en el Estado Plurinacional de Bolivia para las servidoras y servidores públicos, y personal de las empresas públicas.
 ARTÍCULO 2.- (ÁMBITO DE APLICACIÓN). El presente Decreto Supremo se aplicará a:
 Las servidoras y servidores públicos de las instituciones y entidades de los diferentes niveles del Estado Plurinacional de Bolivia; y
 El personal de las empresas públicas y sociedades comerciales donde el Estado tenga participación mayoritaria.
 ARTÍCULO 3.- (FORMACIÓN EN PREVENCIÓN DE LA VIOLENCIA).
 I. Las servidoras y servidores públicos de las instituciones y entidades de los diferentes niveles del Estado Plurinacional de Bolivia y el personal de las empresas públicas, deberán contar con un curso de formación en prevención de la violencia.
 II. Las instituciones, entidades y empresas públicas del nivel central del Estado, así como las sociedades comerciales donde el Estado tenga participación mayoritaria deberán gestionar el acceso a los cursos de formación en prevención de la violencia para el personal a su cargo, así como controlar el cumplimiento de los plazos previstos en el presente Decreto Supremo.
 ARTÍCULO 4.- (CONTENIDO Y METODOLOGÍA). La Escuela de Gestión Pública Plurinacional elaborará los contenidos y metodología de los cursos de formación en prevención de violencia con enfoque de derechos, género, despatriarcalización y masculinidades, en coordinación con el Viceministerio de Seguridad Ciudadana del Ministerio de Gobierno, Viceministerio de Igualdad de Oportunidades del Ministerio de Justicia y Transparencia Institucional, y el Servicio Plurinacional de la Mujer y Despatriarcalización “Ana María Romero”.
 ARTÍCULO 5.- (ENTIDADES DE FORMACIÓN).
 I. Las entidades públicas de formación y capacitación, en el marco de sus atribuciones y competencias, podrán implementar los cursos de formación en prevención de violencia de acuerdo a los contenidos y metodología señalados en el Artículo 4 del presente Decreto Supremo, y emitir la certificación correspondiente.
 II. Los cursos de formación en prevención de violencia podrá desarrollarse bajo modalidad presencial, semi presencial y/o virtual.
 III. Las entidades públicas de formación y capacitación deberán reportar en los meses de abril, agosto y diciembre de cada gestión a la Escuela de Gestión Pública Plurinacional la información académica de la población participante con la finalidad de centralizar y hacer seguimiento de los resultados de los cursos de formación.
 ARTÍCULO 6.- (CARGA HORARIA).
 I. Las servidoras y servidores públicos y personal de las empresas públicas, deberán cumplir un mínimo de veinticinco (25) horas de formación en prevención de violencia.
 II. Los servidores públicos de la Policía Boliviana y de las Fuerzas Armadas deberán cumplir un mínimo de cincuenta (50) horas de formación en prevención de violencia.
 I. El personal de entidades, instituciones y empresas públicas que actualmente se encuentre prestando funciones, deberá cumplir lo dispuesto en el Parágrafo I del Artículo 3 del presente Decreto Supremo en el plazo máximo de dos (2) años, contabilizados a partir de su publicación.
 II. El personal que se incorpore a entidades, instituciones y empresas públicas que no cuente con certificado de formación en prevención de violencia, deberá cumplir lo dispuesto en el Parágrafo I del Artículo 3 del presente Decreto Supremo en el plazo máximo de dos (2) años, contabilizados a partir de la fecha de su incorporación.
 DISPOSICIÓN FINAL PRIMERA.- La implementación del presente Decreto Supremo no representará asignación de recursos adicionales del Tesoro General de la Nación – TGN.
 DISPOSICIÓN FINAL SEGUNDA.- Las instituciones y entidades públicas, empresas públicas y sociedades comerciales donde el Estado tenga participación mayoritaria, adicionalmente podrán desarrollar otros programas de prevención contra la violencia tomando en cuenta las características institucionales, regionales, culturales, dinámica institucional, recursos y particularidades de su personal.
 Los señores Ministros de Estado en los Despachos de Gobierno; de Defensa; de Justicia y Transparencia Institucional; y de Educación, quedan encargados de la ejecución y cumplimiento del presente Decreto Supremo.
 Es dado en la Casa Grande del Pueblo de la ciudad de La Paz, a los quince días del mes de julio de dos mil diecinueve.
 FDO. EVO MORALES AYMA, Diego Pary Rodríguez, Juan Ramón Quintana Taborga, Carlos Gustavo Romero Bonifaz, Javier Eduardo Zavaleta López, Mariana Prado Noya, Luis Alberto Sánchez Fernández, Rafael Alarcón Orihuela, Nélida Sifuentes Cueto, Oscar Coca Antezana, Félix Cesar Navarro Miranda, Héctor Enrique Arce Zaconeta, Milton Gómez Mamani, Lilly Gabriela Montaño Viaña, Carlos Rene Ortuño Yañez, Roberto Iván Aguilar Gómez, Cesar Hugo Cocarico Yana MINISTRO DE DESARROLLO RURAL Y TIERRAS E INTERINO DE ECONOMÍA Y FINANZAS PÚBLICAS, Wilma Alanoca Mamani, José Manuel Canelas Jaime, Tito Rolando Montaño Rivera.
 DECRETO SUPREMO N° 3981 - Establecer la formación ...


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0103(48)
 Acordo sobre o Espaço Económico Europeu - Protocolo no 47 relativo à supressão dos entraves técnicos ao comércio vinícola
 Jornal Oficial no L 001 de 03/01/1994 p. 0210 - 0217
 PROTOCOLO No 47relativo à supressão dos entraves técnicos ao comércio vinícolaAs Partes Contratantes autorizam a importação e a comercialização de produtos vinícolas originários dos seus territórios, que estejam em conformidade com a legislação comunitária, devidamente adaptada para efeitos do presente Acordo, como previsto no Apêndice deste Protocolo relativo à definição do produto, práticas enológicas, composição dos produtos e normas de circulação e comercialização. Para efeitos do presente Protocolo, consideram-se «produtos vinícolas originários» os «produtos vinícolas em que todas as uvas ou materiais derivados de uvas neles utilizados foram inteiramente obtidos nos territórios das Partes Contratantes». Excepto para efeitos de trocas comerciais com a Comunidade, os Estados da EFTA podem continuar a aplicar as suas legislações nacionais. O disposto no Protocolo no 1 relativo às adaptações horizontais é aplicável aos actos referidos no Apêndice do presente Protocolo. O Comité Permanente dos Estados da EFTA desempenhará as funções referidas na alínea d) do ponto 4 e no ponto 5 do Protocolo no 1.APÊNDICE 1. 373 R 2805: Regulamento no 2805/73 da Comissão, de 12 de Outubro de 1973, que estabelece a lista de vinhos brancos de qualidade produzidos em regiões determinadas e dos vinhos brancos de qualidade importados com um teor em anidrido sulfuroso especial e que contêm certas disposições transitórias que dizem respeito ao teor em anidrido sulfuroso dos vinhos produzidos antes de 1 de Outubro de 1973 (JO no L 289 de 16.10.1973, p. 21), com as alterações que lhe foram introduzidas por: -373 R 3548: Regulamento (CEE) no 3548/73 da Comissão, de 21 de Dezembro de 1973 (JO no L 361 de 29.12.1973, p. 35)-375 R 2160: Regulamento (CEE) no 2160/75 da Comissão, de 19 de Agosto de 1975 (JO no L 220 de 20.8.1975, p. 7)-377 R 0966: Regulamento (CEE) no 966/77 da Comissão, de 4 de Maio de 1977 (JO no L 115 de 6.5.1977, p. 77)Para efeitos do presente Acordo, as disposições do regulamento são adaptadas da seguinte forma: Os vinhos originários dos Estados da EFTA a que se aplicam as disposições do presente regulamento continuam a ser abrangidos pela secção B do artigo 1o2. 374 R 2319: Regulamento (CEE) no 2319/74 da Comissão, de 10 de Setembro de 1974, que determina certas superfícies vitícolas cujos vinhos de mesa podem ter um teor alcoólico natural total máximo de 17° (JO no L 248 de 11.9.1974, p. 7). 3. 378 R 1972: Regulamento (CEE) no 1972/78 da Comissão, de 16 de Agosto de 1978, que fixa as modalidades de aplicação para as práticas enológicas (JO no L 226 de 17.8.1978, p. 11), com as alterações que lhe foram introduzidas por: -380 R 0045: Regulamento (CEE) no 45/80 da Comissão, de 10 de Janeiro de 1980 (JO no L 7 de 11.1.1980, p. 12). 4. 379 R 0358: Regulamento (CEE) no 358/79 do Conselho, de 5 de Fevereiro de 1979, relativo aos vinhos espumantes produzidos na Comunidade, definidos no ponto 13 do Anexo II do Regulamento (CEE) no 337/79 (JO no L 54 de 5.3.1979, p. 130), com as alterações que lhe foram introduzidas por: -379 R 2383: Regulamento (CEE) no 2383/79 do Conselho, de 29 de Outubro de 1979 (JO no L 274 de 31.10.1979, p. 8)-179 H: Acto relativo às condições de adesão e às adaptações dos Tratados - Adesão da República Helénica (JO no L 291 de 19.11.1979, p. 83)-380 R 3456: Regulamento (CEE) no 3456/80 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1980 (JO no L 360 de 31.12.1980, p. 18)-384 R 3686: Regulamento (CEE) no 3686/84 do Conselho, de 19 de Dezembro de 1984 (JO no L 341 de 29.12.1984, p. 3)-385 R 3310: Regulamento (CEE) no 3310/85 do Conselho, de 18 de Novembro de 1985 (JO no L 320 de 29.11.1985, p. 19)-385 R 3805: Regulamento (CEE) no 3805/85 do Conselho, de 20 de Dezembro de 1985 (JO no L 367 de 31.12.1985, p. 39)-389 R 2044: Regulamento (CEE) no 2044/89 do Conselho, de 19 de Junho de 1989 (JO no L 202 de 14.7.1989, p. 8)-390 R 1328: Regulamento (CEE) no 1328/90 do Conselho, de 14 de Maio de 1990 (JO no L 132 de 23.5.1990, p. 24)-391 R 1735: Regulamento (CEE) no1735/91 do Conselho, de 13 de Junho de 1991 (JO no L 163 de 26.6.1991, p. 9). 5. 383 R 2510: Regulamento (CEE) no 2510/83 da Comissão, de 7 de Setembro de 1983, que derroga certas disposições em matéria de teor de acidez volátil de certos vinhos (JO no L 248 de 8.9.1983, p. 16), rectificado no JO no L 265 de 28.9.1983, p. 22. 6. 384 R 2394: Regulamento (CEE) no 2394/84 da Comissão, de 20 de Agosto de 1984, que determina, para as campanhas vitivinícolas 1984/1985 e 1985/1986, as condições de utilização das resinas permutadoras de iões e fixa as regras de aplicação para a preparação de mosto concentrado rectificado (JO no L 224 de 21.8.1984, p. 8), com as alterações que lhe foram introduzidas por: -385 R 0888: Regulamento (CEE) no 888/85 da Comissão, de 2 de Abril de 1985 (JO no L 96 de 3.4.1985, p. 14)-386 R 2751: Regulamento (CEE) no 2751/86 da Comissão, de 4 de Setembro de 1986 (JO no L 253 de 5.9.1986, p. 11). 7. 385 R 3309: Regulamento (CEE) no 3309/85 do Conselho, de 18 de Novembro de 1985, que estabelece as regras gerais para a designação e a apresentação dos vinhos espumantes e dos vinhos espumantes gaseificados (JO no L 320 de 29.11.1985, p. 9), rectificado nos JO no L 72 de 15.3.1986, p. 47, JO no L 347 de 28.11.1989, p. 37, JO no L 286 de 4.10.1989, p. 27 e JO no L 367 de 16.12.1989, p. 71, com as alterações que lhe foram introduzidas por: -385 R 3805: Regulamento (CEE) no 3805/85 do Conselho, de 20 de Dezembro de 1985 (JO no L 367 de 31.12.1985, p. 39)-386 R 1626: Regulamento (CEE) no 1626/86 do Conselho, de 6 de Maio de 1986 (JO no L 144 de 29.5.1986, p. 3)-387 R 0538: Regulamento (CEE) no 538/87 do Conselho, de 23 de Fevereiro de 1987 (JO no L 55 de 25.2.1987, p. 4)-389 R 2045: Regulamento (CEE) no 2045/89 do Conselho, de 19 de Junho 1989 (JO no L 202 de 14.7.1989, p. 12). Para efeitos do presente Acordo, as disposições do regulamento são adaptadas da seguinte forma: a) Não é aplicável o no 4, primeiro travessão, do artigo 3o; b) Ao no 2 do artigo 5o é aditada a seguinte alínea h): «h) Para um vinho espumante de qualidade referido no Título III do Regulamento (CEE) no 358/79 originário da: -Áustria, por "Qualitaetsschaumwein", "Qualitaetssekt.";» c) Ao no 5 do artigo 6o é aditada a seguinte alínea b): «b) A menção "Hauersekt" só pode ser utilizada para vinhos espumantes de qualidade equivalente aos vinhos espumantes de qualidade produzidos numa região determinada em conformidade com o Título III do Regulamento (CEE) no 358/79 e com o no 4 do artigo 6o do Regulamento (CEE) no 3309/85, desde que sejam: -produzidos na Áustria, -produzidos a partir de uvas colhidas na mesma vinha em que o produtor produz vinho a partir de uvas destinadas à preparação de vinhos espumantes de qualidade, -comercializados pelo produtor e apresentados com rótulos que indiquem a vinha, a casta de videira e o ano, -regulamentados pelas normas austríacas.» 8. 385 R 3803: Regulamento (CEE) no 3803/85 do Conselho, de 20 de Dezembro de 1985, que fixa as disposições que permitem determinar a origem e seguir os movimentos comerciais dos vinhos tintos de mesa espanhóis (JO no L 367 de 31.12.1985, p. 36). 9. 385 R 3804: Regulamento (CEE) no 3804/85 do Conselho, de 20 de Dezembro de 1985, que estabelece a lista das superficies plantadas com videiras em determinadas regiões espanholas em que os vinhos de mesa podem ter um teor alcoólico adquirido inferior às exigências comunitárias (JO no L 367 de 31.12.1985, p. 37). 10. 386 R 0305: Regulamento (CEE) no 305/86 da Comissão, de 12 de Fevereiro de 1986, relativo ao teor máximo de dióxido de enxofre total dos vinhos originários da Comunidade produzidos antes de 1 de Setembro de 1986 e, durante um período de transição, de vinhos importados (JO no L 38 de 13.2.1986, p. 13). 11. 386 R 1627: Regulamento (CEE) no 1627/86 do Conselho, de 6 de Maio de 1986, que estabelece as regras para a designação de vinhos especiais no que diz respeito à indicação de teor alcoométrico (JO no L 144 de 29.5.1986, p. 4). 12. 386 R 1888: Regulamento (CEE) no 1888/86 da Comissão, de 18 de Junho de 1986, relativo ao teor máximo em anidrido sulfuroso total de determinados vinhos espumantes originários da Comunidade elaborados antes de 1 de Setembro de 1986 e, durante um período transitório, dos vinhos importados (JO no L 163 de 19.6.1986, p. 19). 13. 386 R 2094: Regulamento (CEE) no 2094/86 da Comissão, de 3 de Julho de 1986, que estabelece as regras de execução no que respeita à utilização de ácido tartárico para a desacidificação dos produtos vitícolas determinados em certas regiões da zona A (JO no L 180 de 4.7.1986, p. 17), com as alterações que lhe foram introduzidas por: -386 R 2736: Regulamento (CEE) no 2736/86 da Comissão, (JO no L 252 de 4.9.1986, p. 15). 14. 386 R 2707: Regulamento (CEE) no 2707/86 da Comissão, de 28 de Agosto de 1986, que estabelece as regras de execução para a designação e a apresentação dos vinhos espumantes e dos vinhos espumantes gaseificados (JO no L 246 30.8.1986, p. 71), com as alterações que lhe foram introduzidas por: -386 R 3378: Regulamento (CEE) no 3378/86 da Comissão, de 4 de Novembro de 1986 (JO no L 310 de 5.11.1986, p. 5)-387R 2249: Regulamento (CEE) no 2249/87 da Comissão, de 28 de Julho de 1987 (JO no L 207 de 29.7.1987, p. 26)-388 R 0575: Regulamento (CEE) no 575/88 da Comissão, de 1 de Março de 1988 (JO no L 56 de 2.3.1988, p. 22)-388 R 2657: Regulamento (CEE) no 2657/88 da Comissão, de 25 de Agosto de 1988 (JO no L 237 de 27.8.1988, p. 17)-389 R 0596: Regulamento (CEE) no 596/89 da Comissão, de 8 de Março de 1989 (JO no L 65 de 9.3.1989, p. 9)-390 R 2776: Regulamento (CEE) no 2776/90 da Comissão, de 27 de Setembro de 1990 (JO no L 267 de 29.9.1990, p. 30)-390 R 3826: Regulamento (CEE) no 3826/90 da Comissão, de 19 de Dezembro de 1990 (JO no L 366 de 29.12.1990, p. 58). Para efeitos do presente Acordo, as disposições do regulamento são adaptadas da seguinte forma: Não é aplicável o ponto 1 do Anexo II. 15. 387 R 0822: Regulamento (CEE) no 822/87 do Conselho, de 16 de Março de 1987, que estabelece a organização comum do mercado vitivinícola (JO no L 84 de 27.3.1987, p. 1), rectificado no JO no L 284 19.10.1988, p. 65, com as alterações que lhe foram introduzidas por: -387 R 1390: Regulamento (CEE) no 1390/87 do Conselho, de 18 de Maio de 1987 (JO no L 133 de 22.5.1987, p. 3)-387 R 1972: Regulamento (CEE) no 1972/87 do Conselho, de 2 de Julho de 1987 (JO no L 184 de 3.7.1987, p. 26)-387 R 3146: Regulamento (CEE) no 3146/87 do Conselho, de 19 de Outubro de 1987 (JO no L 300 de 23.10.1987, p. 4)-387 R 3992: Regulamento (CEE) no 3992/87 da Comissão, de 23 de Dezembro de 1987 (JO no L 377 de 31.12.1987, p. 20)-388 R 1441: Regulamento (CEE) no 1441/88 do Conselho, de 24 de Maio de 1988 (JO no L 132 de 28.5.1988, p. 1)-388 R 2253: Regulamento (CEE) no 2253/88 do Conselho, de 19 de Julho de 1988 (JO no L 198 de 26.7.1988, p. 35)-388 R 2964: Regulamento (CEE) no 2964/88 do Conselho, de 26 de Setembro de 1988 (JO no L 269 de29.9.1988, p. 5)-388 R 4250: Regulamento (CEE) no 4250/88 do Conselho, de 21 de Dezembro de 1988 (JO no L 373 de 31.12.1988, p. 55)-389 R 1236: Regulamento (CEE) no 1236/89 do Conselho, de 3 de Maio de 1989 (JO no L 128 de 11.5.1989, p. 31)-390 R 0388: Regulamento (CEE) no 388/90 do Conselho, de 12 de Fevereiro de 1990 (JO no L 42 de 16.2.1990, p. 9)-390 R 1325: Regulamento (CEE) no 1325/90 do Conselho, de 14 de Maio de 1990 (JO no L 132 de 23.5.1990, p. 19)-390 R 3577: Regulamento (CEE) no 3577/90 do Conselho, de 4 de Dezembro de 1990 (JO no L 353 de 17.12.1990, p. 23). Para efeitos do presente Acordo, as disposições do regulamento são objecto das seguintes adaptações: a) Do artigo 1o não são aplicáveis o no 1, o no 4, alíneas c), e) e g) do primeiro parágrafo, e o no 4, segundo parágrafo; b) Em derrogação do no 6 do artigo 1o, para a Suíça, a campanha vinícola tem início em 1 de Julho de cada ano e termo em 30 de Junho do ano seguinte; c) Não são aplicáveis os Títulos I, com excepção do artigo 13o, III e IV; d) A Áustria, a Suíça e o Liechtenstein definirão um regime de classificação de castas em conformidade com os princípios previstos no artigo 13o; e) No no 7 do artigo 16o, à expressão «lote de um vinho originário de um país terceiro» são aditados os termos «ou de um Estado da EFTA»; f) Relativamente aos produtos obtidos nos respectivos territórios, a Áustria, a Suíça e o Liechtenstein podem aplicar as suas legislações nacionais relativas às práticas referidas nos artigos 18o, 19o, 21o, 22o, 23o e 24o; g) Não é aplicável o artigo 20o; h) Em derrogação do no 1 do artigo 66o, os vinhos de qualidade que se seguem, produzidos na Áustria em conformidade com métodos especiais, podem ter um teor de acidez volátil superior a 18 miliequivalentes por litro mas não superior a 22 miliequivalentes por litro: «Ausbruch», «Beerenauslese», «Trockenbeerenauslese», «Eiswein» e «Strohwein»; i) Não são aplicáveis os artigos 70o, 75o, 76o, 80o e 85o; j) O artigo 78o é abrangido pelo ponto 3 do Protocolo no 1; k) Ao Anexo I, é aditado o seguinte: «a) "Strohwein", o produto originário da Áustria e produzido em conformidade com o disposto no no 3, ponto 1, do artigo 17o da lei dos vinhos austríaca ("OEsterreichisches Weingesetz", 1985); b) O mosto de uvas parcialmente fermentado produzido em conformidade com o disposto no ponto 3 do Anexo I pode ser designado por: -"Sturm", se for originário da Áustria, -"Federweiss" ou "Federweisser", se for originário da Suíça ou do Liechtenstein. Porém, por razões de ordem técnica, o teor alcoólico em volume adquirido pode, excepcionalmente, exceder três quintos do teor alcoólico em volume total; c) O termo "Tafelwein" e seus equivalentes, a que se refere o ponto 13, não podem ser utilizados para vinhos originários da Áustria.»; l) Não são aplicáveis os Anexos III, V e VII; m) Para efeitos do Anexo IV, considera-se que a Áustria, o Liechtenstein e a Suíça pertencem à zona vitícola B; n) Em derrogação do Anexo VI: -a Áustria pode manter a proibição geral do ácido sórbico, -a Noruega e Suécia podem manter a proibição geral do ácido metatartárico, -os vinhos originários da Áustria, Liechtenstein e Suíça podem ser tratados com cloreto de prata, em conformidade com a respectiva legislação vinícola. 16. 387 R 0823: Regulamento (CEE) no 823/87 do Conselho, de 16 de Março de 1987, que estabelece disposições especiais relativas aos vinhos de qualidade produzidos em regiões determinadas (JO no L 84 de 27.3.1987, p. 59), com as alterações que lhe foram introduzidas por: -389 R 2043: Regulamento (CEE) no 2043/89 do Conselho, de 19 de Junho de 1989 (JO no L 202 de 14.7.1989, p. 1)-390 R 3577: Regulamento (CEE) no 3577/90 do Conselho, de 4 de Dezembro de 1990 (JO no L 353 de 17.12.1990, p. 23). Para efeitos do presente Acordo, as disposições do regulamento são objecto das seguintes adaptações: Os produtos vinícolas originários dos Estados da EFTA são considerados equivalentes aos vinhos de qualidade produzidos em regiões determinadas (vqprd), desde que satisfaçam a legislação nacional que, para efeitos do presente protocolo, deve estar em conformidade com os princípios previstos no artigo 2o do regulamento. Porém, a designação «vqprd», bem como as outras designações referidas no no 2, segundo parágrafo, do artigo 1o daquele regulamento, não podem ser utilizadas para estes vinhos. Serão publicadas no Jornal Oficial das Comunidades Europeias as listas de vinhos de qualidade estabelecidas pelos Estados da EFTA produtores de vinho. 17. 387 R 1069: Regulamento (CEE) no 1069/87 da Comissão, de 15 de Abril de 1987, que estabelece regras de execução para a indicação do teor alcoólico na rotulagem de vinhos especiais (JO no L 104 de 16.4.1987, p. 14). 18. 388 R 3377: Regulamento (CEE) no 3377/88 da Comissão, de 28 de Outubro de 1988, que autoriza o Reino Unido a permitir, em determinadas condições, um aumento suplementar do título alcoométrico de determinados vinhos de mesa (JO no L 296 de 29.10.1988, p. 69). 19. 388 R 4252: Regulamento (CEE) no 4252/88 do Conselho, de 21 de Dezembro de 1988, relativo à elaboração e à comercialização dos vinhos licorosos produzidos na Comunidade (JO no L 373 de 31.12.1988, p. 59), com as alterações que lhe foram introduzidas por: -390 R 1328: Regulamento (CEE) no 1328/90 do Conselho, de 14 de Maio de 1990 (JO no L 132 de 23.5.1990, p. 24). 20. 389 R 0986: Regulamento (CEE) no 986/89 da Comissão, de 10 de Abril de 1989, relativo aos documentos que acompanham o transporte dos produtos vitivinícolas e aos registos a manter no sector vitivinícola (JO no L 106 de 18.4.1989, p. 1), com as alterações que lhe foram introduzidas por: -389 R 2600: Regulamento (CEE) no 2600/89 da Comissão, de 25 de Agosto de 1989 (JO no L 251 de 29.8.1989, p. 5)-390 R 2246: Regulamento (CEE) no 2246/90 da Comissão, de 31 de Julho de 1990 (JO no L 203 1.8.1990, p. 50)-390 R 2776: Regulamento (CEE) no 2776/90 da Comissão, de 27 de Setembro de 1990 (JO no L 267 de 29.9.1990, p. 30)-391 R 0592: Regulamento (CEE) no 592/90 do Conselho, de 12 de Março de 1991 (JO no L 66 de 13.3.1991, p. 13). Para efeitos do presente Acordo, as disposições do regulamento são adaptadas da seguinte forma: Não são aplicáveis o no 4 do artigo 10o e o Título II. 21. 389 R 2202: Regulamento (CEE) no 2202/89 da Comissão, de 20 de Julho de 1989, que define lotação, vinificação, engarrafador e engarrafamento (JO no L 209 de 21.7.1989, p. 31). 22. 389 R 2392: Regulamento (CEE) no 2392/89 do Conselho, de 24 de Julho de 1989, que estabelece as regras gerais para a designação e a apresentação dos vinhos e dos mostos de uvas (JO no L 232 de 9.8.1989, p. 13), com as alterações que lhe foram introduzidas por: -389 R 3886: Regulamento (CEE) no 3886/89 do Conselho, de 11 de Dezembro de 1989 (JO no L 378 de 27.12.1989, p. 12). Para efeitos do presente Acordo, as disposições do regulamento são objecto das seguintes adaptações: a) Aos produtos vinícolas originários da Áustria, Suíça e Liechtenstein, são aplicáveis as exigências relativas à designação constantes do Capítulo II, em vez das exigências constantes do Capítulo I; b) Em conformidade com as exigências do no 1, alínea d), do artigo 25o, a designação «vinho de mesa» ou «Landwein» e seus equivalentes serão utilizados em combinação com a indicação do país de origem; c) Para os vinhos de mesa originários, respectivamente, da Suíça e do Liechtenstein, podem ser utilizadas as expressões «Landwein», «Vin de pays» e «Vino tipico», desde que os países produtores em questão tenham estabelecido regras para a sua utilização em conformidade com, pelo menos, as seguintes condições: -referência geográfica específica, -certas exigências de produção, nomeadamente quanto às castas, ao teor alcoólico mínimo, em volume, natural e às características organolépticas. 23. 389 R 3677: Regulamento (CEE) no 3677/89 do Conselho, de 7 de Dezembro de 1989, relativo ao título alcoométrico volúmico total e ao teor de acidez total de certos vinhos de qualidade importados e que revoga o Regulamento (CEE) no 2931/80 (JO no L 360 de 9.12.1989, p. 1), com as alterações que lhe foram introduzidas por: -390 R 2178: Regulamento (CEE) no 2178/90 do Conselho, de 24 de Julho de 1990 (JO no L 198 de 28.7.1990, p. 9). Para efeitos do presente Acordo, as disposições do regulamento são adaptadas da seguinte forma: Não são aplicáveis o no 1, alíneas a) e c), do artigo 1o24. 390 R 0743: Regulamento (CEE) no 743/90 da Comissão, de 28 de Março de 1990, que derroga determinadas disposições em matéria de teor de acidez volátil de certos vinhos (JO no L 82 de 29.3.1990, p. 20). 25. 390 R 2676: Regulamento (CEE) no 2676/90 da Comissão, de 17 de Setembro de 1990, que determina os métodos de análise comunitários aplicáveis no sector do vinho (JO no L 272 de 3.10.1990, p. 1). 26. 390 R 3201: Regulamento (CEE) no 3201/90 da Comissão, de 16 de Outubro de 1990, que contém normas de execução relativas à designação e à apresentação dos vinhos e dos mostos (JO no L 309 de 8.11.1990, p. 1), rectificado no JO no L 28 de 2.2.1991, p. 47. Para efeitos do presente Acordo, as disposições do regulamento são objecto das seguintes adaptações: a) Ao no 3, segundo travessão do primeiro parágrafo, do artigo 5o são aditados os seguintes termos: «Weinhauer» e «Hauer»; b) Ao ponto 4 do Anexo I, relativo à Áustria, são aditados os seguintes termos: -«Strohwein», -«Qualitaetswein»; c) Ao ponto 12 do Anexo I, relativo à Suíça, são aditadas as seguintes expressões: -«La Gerle», -«appellation d'origine controlée», -«appellation d'origine»; d) Ao ponto 17.A do Anexo II, relativo à Suíça, é aditado o seguinte subponto 19: «19. Cantão do JuraNome da área administrativa local: -Buix.»; e) Ao Anexo II é aditado o seguinte ponto 23: «23. LIECHTENSTEINOs vinhos com uma das seguintes designações da região vitícola de que sejam originários: -Balzers, -Bendern, -Eschen, -Mauren, -Schaan, -Triesen, -Vaduz.»; f) O ponto 17 do Anexo IV, relativo à Suíça, é alterado do seguinte modo: 1) À coluna da esquerda são aditadas as seguintes variedades: «-Rèze, -Kerner, -Charmont, -Bacchus, -Gamay, -Humagne rouge, -Cornalin, -Cabernet franc, -Diolinoir, -Gamaret, -Granoir»; 2) À coluna da direita é aditada a designação «Humagne blanche», sinónima de «Humagne»; g) Ao ponto 2 do Anexo V é aditado o seguinte subponto 4: «4. Na Áustria, os seguintes vinhos produzidos nas regiões vinícolas de Burgenland, Niederoesterreich, Steiermark e Wien: -vinhos de qualidade produzidos a partir de "Gewuerztraminer" e "Muskat-Ottonel", -Beerenauslese, Trockenbeerenauslese, Eiswein, Strohwein, Ausbruch.» 27. 390 R 3220: Regulamento (CEE) no 3220/90 da Comissão, de 7 de Novembro de 1990, que determina as condições de utilização de determinadas práticas enológicas previstas pelo Regulamento (CEE) no 822/87 do Conselho (JO no L 308 de 8.11.1990, p. 22). 28. 390 R 3825: Regulamento (CEE) no 3825/90 da Comissão, de 19 de Dezembro de 1990, relativo às medidas transitórias aplicáveis em Portugal entre 1 de Janeiro e 1 de Setembro de 1991 no sector vitivinícola (JO no L 366 de 29.12.1990, p. 56). Para efeitos do presente acordo, as disposições do regulamento são objecto das seguintes adaptações: Não se aplicam os artigos 2o, 4o e 5o


text:
Svätá rodina so svätou Annou (tal. Sant'Anna, la Vergine e il Bambino con l'agnellino, slov. Svätá Anna, Panna Mária a Dieťa s baránkom) je olejomaľba renesančného umelca Leonarda da Vinciho zobrazujúca svätú Annu, jej dcéru Pannu Máriu a dieťa Ježiša.
 Skupinku postáv umelec umiestnil do skalného údolia, otvárajúceho sa do ľudoprázdnej krajiny. Panna Mária sedí na kolenách svojej matky a zúčastňuje sa na hre svojho syna. Ten s detskou hravosťou ťahá za uši baránka.
 Dielo, známe aj pod názvami Svätá Anna samotretia, Panna Mária a Dieťa so svätou Annou, možno chápať aj s genealogického pohľadu, kedy Leonardo zachytil na obraze dávnu tému Kristovho rodokmeňa. Baránok tu symbolicky predstavuje budúcu obeť, cez ktorú Ježiš zachráni ľudstvo.
 Obraz bol pôvodne určený pre hlavný oltár kostola Santissima Annunziata vo Florencii.
 Práce na tomto diele Leonardo začal v roku 1500, no často ho prepracovával v množstve výkresov a skíc (jeden kartón so skicou sa nachádza v zbierkach londýnskej Národnej galérie). Napokon, ako i iné ďalšie jeho diela, ostalo nedokončené. Podľa všetkého ho mal pri sebe na sklonku života v čase svojho pôsobenia pri dvore kráľa Františka I. Príčina nedokončenia obrazu mohla tkvieť i v tom, že v tomto období nad jeho záujmom o umenie víťazil záujem o matematiku a vedy. Za vlády Ľudovíta XIII. sa dostalo do kráľovských zbierok.
 Zdroje
 G. Bartz, E. König, Louvre, Slovart, Praha, 2007, ISBN 978-80-7209-876-7
 M. Cinnotiová, Louvre Paríž, Tatran, Bratislava, 1989, ISBN 80-222-0030-1
 Leonardo da Vinci
 Renesančné výtvarné umenie
 Musée du Louvre


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/38
 Иск, предявен на 15 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
 (Дело C-322/08)
 (2008/C 223/63)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-н M. Condou-Durande и г-н J. Enegren)
 Ответник: Кралство Швеция
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. (1), и във всички случаи като не е съобщило тези разпоредби, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 —
 да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 10 октомври 2006 г.
 (1) Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52).


type: legislation

text:
 22.5.2019
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 134/13
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2019/822 AL COMISIEI
 din 17 mai 2019
 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (1), în special articolul 57 alineatul (4) și articolul 58 alineatul (2),
 întrucât:
 (1)
 Pentru a se asigura aplicarea uniformă a Nomenclaturii combinate anexate la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului (2), este necesar să se adopte măsuri privind clasificarea mărfurilor menționate în anexa la prezentul regulament.
 (2)
 Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 stabilește regulile generale pentru interpretarea Nomenclaturii combinate. Aceste reguli se aplică, de asemenea, oricăror alte nomenclaturi bazate integral sau parțial pe aceasta sau care îi adaugă acesteia subdiviziuni suplimentare și care sunt stabilite prin dispoziții specifice ale Uniunii, în vederea aplicării de măsuri tarifare sau de altă natură privind comerțul cu mărfuri.
 (3)
 În temeiul acestor reguli generale, mărfurile descrise în coloana (1) a tabelului din anexă ar trebui clasificate la codul NC indicat în coloana (2), pe baza motivelor care figurează în coloana (3) a tabelului menționat.
 (4)
 Este necesar să se prevadă posibilitatea invocării în continuare de către titular, pentru o anumită perioadă de timp, în conformitate cu articolul 34 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013, a informațiilor tarifare obligatorii care sunt emise în legătură cu mărfurile vizate de prezentul regulament, dar care nu sunt conforme cu acesta. Perioada respectivă ar trebui să fie de trei luni.
 (5)
 Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului vamal,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Mărfurile descrise în coloana (1) a tabelului din anexă se clasifică în Nomenclatura combinată la codul NC indicat în coloana (2) a tabelului menționat.
 Articolul 2
 Informațiile tarifare obligatorii care nu sunt conforme cu prezentul regulament pot fi în continuare invocate, în conformitate cu articolul 34 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013, timp de trei luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
 Articolul 3
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 17 mai 2019.
 Pentru Comisie,
 Pentru Președinte,
 Stephen QUEST
 Director general
 Direcția Generală Impozitare și Uniune Vamală
 (1) JO L 269, 10.10.2013, p. 1.
 (2) Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 256, 7.9.1987, p. 1).
 ANEXĂ
 Descrierea mărfurilor
 Clasificare
 (Cod NC)
 Motive
 (1)
 (2)
 (3)
 Un articol (așa-numit „pilon înșurubat”) cu secțiune transversală circulară, cu o lungime de aproximativ 55 cm și cu diametru extern de 6 cm, fabricat din foi de oțel galvanizate la cald.
 Unul dintre capetele pilonului este conic și filetat, iar celălalt capăt are un element în formă de U cu găuri pentru șuruburi.
 Articolul este proiectat pentru a fi înfipt prin înșurubare în pământ sau pe o bază din alt material și pentru a fixa apoi în mod permanent stâlpi de rezistență din lemn (care odată fixați într-o anumită poziție rămân nemișcați) prin introducere în elementul în formă de U și fixare prin șuruburi.
 Pilonii înșurubați sunt folosiți în construcții din lemn, sisteme de energie solară, construcții pentru grădină și evenimente, garduri, panouri și bannere etc.
 A se vedea imaginea (1).
 7308 90 59
 Clasificarea se stabilește pe baza regulilor generale 1 și 6 de interpretare a Nomenclaturii combinate, a notei 3 la secțiunea XV, precum și pe baza textului codurilor NC 7308 , 7308 90 și 7308 90 59 .
 Articolul are caracteristicile obiective ale „părților de construcții” de la poziția 7308 . Este proiectat special pentru asamblarea unor elemente de construcții; odată fixată într-o anumită poziție, structura rămâne nemișcată. Structura are găuri în care sunt introduse șuruburi, în momentul asamblării, pentru fixarea elementelor de construcții (a se vedea și Notele explicative la Sistemul armonizat aferente poziției 7308 punctul 1).
 Clasificarea la poziția 7326 ca „alte articole din fier sau din oțel” este exclusă, întrucât articolele destinate utilizării în construcții se încadrează la poziția 7308 (a se vedea de asemenea Notele explicative la Sistemul armonizat aferente poziției 7326 punctul 1).
 Prin urmare, articolul trebuie clasificat la codul NC 7308 90 59 ca părți de construcții din oțel.
 (1) Imaginea are caracter pur informativ.


text:
 17.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 185/56
 Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulativ nr. 93 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af:
 I.
 Anordninger til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD)
 II.
 Køretøjer for så vidt angår påmontering af en godkendt type anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD)
 III.
 Køretøjer for så vidt angår deres afskærmning fortil mod underkøring (FUP)
 Ikrafttrædelsesdato: 27. februar 1994
 INDHOLDSFORTEGNELSE
 REGULATIV
 1.
 Anvendelsesområde
 2.
 Formål
 3.
 Definitioner
 4.
 Ansøgning om godkendelse
 Del I — Godkendelse af anordninger til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD)
 5.
 Godkendelse af en anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD)
 6.
 Forskrifter for anordninger til askærmning fortil mod underkøring (FUPD)
 Del II — Godkendelse af et køretøj for så vidt angår montering af en godkendt type anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD)
 7.
 Godkendelse af monteringen af en godkendt anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD)
 8.
 Forskrifter for montering af en godkendt anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD)
 Del III — Godkendelse af et køretøj for så vidt angår dets afskærmning fortil mod underkøring (FUP)
 9.
 Godkendelse af et køretøj med afskærmning fortil mod underkøring (FUP)
 10.
 Forskrifter for et køretøj med afskærmning fortil mod underkøring (FUP)
 BILAG
 Bilag 1 —
 Meddelelse vedrørende meddelelse af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en type anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) i henhold til regulativ nr. 93 (Del I)
 Bilag 2 —
 Meddelelse vedrørende meddelelse af godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en type køretøj for så vidt angår påmontering af en typegodkendt anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) i henhold til regulativ nr. 93 (Del II)
 Bilag 3 —
 Meddelelse vedrørende meddelelse af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af et køretøj for så vidt angår dets afskærmning fortil mod underkøring (FUP) i henhold til regulativ nr. 93 (Del III)
 Bilag 4 —
 Udformning af godkendelsesmærkerne
 Bilag 5 —
 Prøvningsbetingelser og -procedurer
 Bilag 6 —
 Produktionens overensstemmelse og andre administrative procedurer
 1. ANVENDELSESOMRÅDE
 1.1.
 Denne forordning finder anvendelse på:
 1.1.1.
 Del I: anordninger til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) beregnet til montering på køretøjer i klasse N2 og N3
 (1)
 1.1.2.
 DEL II: montering på køretøjer i klasse N2 og N3
 (1) af anordninger til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD), som er typegodkendt i henhold til dette regulativs del I.
 1.1.3.
 DEL III: køretøjer i klasse N2 og N3 for så vidt angår afskærmning fortil mod underkøring (FUP), der er udstyret med en anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD), som ikke er godkendt separat i henhold til dette regulativs del I, eller hvis køretøjet er konstrueret og/eller udstyret på en sådan måde, at dets dele kan anses for at yde afskærmning fortil mod underkøring.
 1.2.
 Køretøjer i klasse N2 med en masse på højst 7,5 tons skal kun opfylde kravet om frihøjde på 400 mm som fastsat i dette regulativ.
 1.3.
 Forskrifterne i dette regulativ finder ikke anvendelse på:
 1.3.1.
 terrængående køretøjer i klasse N2G og N3G (1)
 1.3.2.
 køretøjer, hvis anvendelse er uforenelig med forskrifterne for afskærmning fortil mod underkøring.
 2. FORMÅL
 Formålet med dette regulativ er effektivt at beskytte køretøjer i klasse M1og N1
 (1) mod underkøring af de køretøjer, der er omtalt under punkt 1, i tilfælde af et frontalt sammenstød.
 3. DEFINITIONER
 3.1.
 I dette regulativ forstås ved:
 3.1.1. »totalmasse«: den af fabrikanten angivne teknisk tilladte totalmasse (denne kan være højere end den af de nationale myndigheder fastsatte »tilladte totalmasse«)
 3.1.2. »totalvægt«: den lodrette kraft (i newton), som skal til for at understøtte samme køretøj læsset til dens totalmasse
 3.1.3. »ulastet køretøj«: køretøjet i køreklar stand, uden personer eller last, men med brændstof, kølemidler, smøremidler, samt med værktøjssæt og reservehjul (såfremt sådanne leveres som standardudstyr af køretøjsfabrikanten).
 3.1.4. »godkendelse af en anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD)«: godkendelse af en type anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD), der opfylder forskrifterne i punkt 7 nedenfor.
 3.1.5. »type anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD)«: en anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD), der ikke afviger væsentligt med hensyn til de vigtigste karakteristika såsom form, mål, fastgørelse, materialer og de identitetsmærker, der er nævnt i punkt 4.2 nedenfor.
 3.1.6. »afskærmning fortil mod underkøring (FUP)«: at der foran på køretøjet findes enten:3.1.6.1.en særlig anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) eller3.1.6.2.karrosseri, chassisdele eller andre komponenter, som i kraft af deres form og egenskaber kan anses for at opfylde de samme funktioner som en anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD).3.1.7. »godkendelse af et køretøj«: godkendelse af en køretøjstype:
 for så vidt angår dette regulativs del II - montering af en anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD), som er typegodkendt i henhold til dette regulativs del I, eller
 for så vidt angår dette regulativs del III - køretøjets afskærmning fortil mod underkøring (FUP).
 3.1.8. »køretøjstype«: køretøjer, der indbyrdes ikke er væsentligt forskellige med hensyn til følgende:
 bredde af forreste aksel målt ved dækkenes yderste kant, eksklusive en eventuel udbuling af dækkene ved vejbanen
 konstruktion, dimensioner, form og materialer af køretøjets forparti i det omfang, disse har betydning for forskrifterne i de relevante dele af dette regulativ
 de godkendte anordninger til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD), der er monteret på køretøjet i overensstemmelse med dette regulativs del II
 køretøjstypens totalmasse.
 4. ANSØGNING OM GODKENDELSE
 4.1.
 Ansøgningen om godkendelse i henhold til en del af dette regulativ indgives af fabrikanten af en type køretøj/anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) eller dennes bemyndigede repræsentant.
 4.2.
 Ansøgningen ledsages for hver type af:
 4.2.1.
 dokumentation i tre kopier, der beskriver typens (køretøj/anordning til afskærmning fortil mod underkørsel (FUPD)) tekniske specifikationer: dimensioner, form og materiale i det omfang, der er påkrævet i henhold til dette regulativ.
 4.2.2.
 hvis der er tale om en anordning til afskærmning fortil mod underkørsel (FUPD), et prøveeksemplar af typen: alle prøveeksemplarets vigtigste dele, der har relevans med hensyn til underkørsel, skal være mærket tydeligt og ikke-sletbart med fabrikantens handelsnavn eller varemærke samt typebetegnelsen.
 4.2.3.
 Til hver prøve indleveres et repræsentativt eksemplar af den type anordning eller køretøj, der søges godkendt, til den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af godkendelsesprøvningerne.
 4.2.4.
 I forbindelse med ansøgninger i henhold til dette regulativs del II eller III, kan et køretøj, som ikke omfatter alle komponenter, der hører til typen, godkendes som prøveeksemplar, forudsat at dette ikke har en negativ virkning på afskærmningen fortil mod underkøring.
 4.2.5.
 Identifikation af anbringelsesstederne for punkterne P1, P2 og P3, som fastsat i bilag 5. Ansøgninger i henhold til dette regulativs del I bør tage hensyn til forskrifterne i del II.
 4.3.
 Ansøgninger i henhold til dette regulativs del II skal være ledsaget af:
 4.3.1.
 en liste over de anordninger til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD), der tænkes monteret på denne køretøjstype
 4.3.2.
 efter anmodning fra den godkendende myndighed skal meddelelse om typegodkendelse i overensstemmelse med dette regulativs bilag I også forelægges for hver type anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD).
 4.4.
 Ansøgninger i henhold til dette regulativs del II og III skal være ledsaget af oplysninger om køretøjstypen som fastsat i punkt 3.1.8.
 4.5.
 Den kompetente myndighed anvender følgende administrative procedurer i henhold til bilag 6 for at dække følgende situationer:
 4.5.1.
 verifikation af, at der findes tilstrækkelige ordninger til sikring af en effektiv kontrol af produktionens overensstemmelse, før typegodkendelse meddeles
 4.5.2.
 sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse
 4.5.3.
 ændring eller udvidelse af en typegodkendelse
 4.5.4.
 endeligt ophør af produktionen.
 DEL I
 GODKENDELSE AF ANORDNINGER TIL AFSKÆRMNING FORTIL MOD UNDERKØRING (FUPD)
 5. GODKENDELSE AF EN ANORDNING TIL AFSKÆRMNING FORTIL MOD UNDERKØRING (FUPD)
 5.1.
 Hvis den anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUDP), der søges godkendt i henhold til dette regulativ, opfylder forskrifterne i punkt 6 nedenfor, godkendes denne type anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) i henhold til fremgangsmåden i bilag 4.
 5.2.
 Meddelelse om typegodkendelse eller udvidelse eller nægtelse af godkendelse af en type anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) i henhold til dette regulativ meddeles parterne i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.
 6. FORSKRIFTER FOR ANORDNINGER TIL AFSKÆRMNING FORTIL MOD UNDERKØRING (FUPD)
 6.1.
 Anordningen til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) skal være tilstrækkelig modstandsdygtig mod kræfter i køretøjets længderetning og skal tillige opfylde visse dimensionskrav. Dette skal godtgøres ved hjælp af de i bilag 5 til dette regulativ anførte prøvningsforskrifter.
 6.2.
 Tværsnitshøjden på anordningens (FUPD) travers skal være mindst 100 mm for køretøjer i klasse N2 og 120 mm for køretøjer i klasse N3. Enderne af traversen i siderne må ikke være fremadbøjet og må ikke have skarpe yderkanter; dette krav anses for opfyldt, når endernes udadvendende kanter er afrundet med rundingsradius mindst 2,5 mm.
 6.3.
 Afskærmningen kan være udformet således, at dens position på køretøjets forende kan ændres. I så tilfælde skal den kunne fastgøres sikkert i brugsstilling, således at utilsigtet ændring af dens position er udelukket. Afskærmningens position skal kunne ændres ved brug af en kraft på højst 40 daN.
 6.4.
 Anordningens udvendige flade skal være overvejende glat eller vandret bølget, dog kan afrundede hoveder på bolte og nitter rage ud over overfladen med højst 10 mm.
 DEL II
 GODKENDELSE AF ET KØRETØJ FOR SÅ VIDT ANGÅR MONTERING AF EN GODKENDT ANORDNING TIL AFSKÆRMNING FORTIL MOD UNDERKØRING (FUPD)
 7. GODKENDELSE AF MONTERINGEN AF EN GODKENDT ANORDNING TIL AFSKÆRMNING FORTIL MOD UNDERKØRING (FUPD)
 7.1.
 Hvis det køretøj, der søges godkendt i henhold til denne del af regulativet, er forsynet med en godkendt anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) og opfylder forskrifterne i punkt 8, godkendes denne køretøjstype i henhold til fremgangsmåden i bilag 4.
 7.2.
 Meddelelse om godkendelse eller udvidelse eller nægtelse af godkendelse af køretøjstypen i henhold til dette regulativ meddeles parterne i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 2 til dette regulativ.
 8. FORSKRIFTER FOR MONTERING AF EN GODKENDT ANORDNING TIL AFSKÆRMNING FORTIL MOD UNDERKØRING (FUPD)
 8.1.
 Totalmassen af en køretøjstype, for hvilken der søges godkendelse, må ikke overstige den værdi, der er angivet i typegodkendelsesattesten for hver af de godkendte anordninger til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD), der agtes monteret på det pågældende køretøj.
 8.2.
 Køretøjet med anordningen til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) monteret skal opfylde visse dimensionskrav, som er fastsat i bilag 5, under hensyntagen til prøvningsbetingelserne og oplysningerne i meddelelsen i bilag 1, som er udstedt for den pågældende anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD).
 8.3.
 Anordningen til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) skal monteres således på køretøjet, at den vandrette afstand målt bagud fra køretøjets forreste del til forsiden af afskærmningen ikke overstiger 400 mm mindsket med den målte deformation (bilag 1, punkt 9) målt i et hvilket som helst af de punkter, hvor prøvningskræfterne har påvirket anordningen til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) ved typegodkendelsen i overensstemmelse med bestemmelserne i dette regulativs del I og angivet på meddelelsen om typegodkendelse (jf. figur 1 og 2).
 8.4.
 Ved måling af disse afstande ses der bort fra alle køretøjsdele mere end 2 m over vejbanen.
 8.5.
 Når anordningen er monteret, må den største frihøjde regnet fra anordningens (FUPD) underside højst være 400 mm, jf. bilag 5, punkt 3, mellem de to P1-punkter. Fra hvert punkt P1 ud mod køretøjssiden må denne højde være større end 400 mm, dog må undersiden ikke være over et plan, der går gennem anordningens (FUPD) underside direkte under P1 og danner en vinkel på 15° opad med vandret (jf. figur 3).
 8.6.
 Højden over vejbanen af de punkter, hvor prøvningskræfterne påvirker anordningen (FUPD) i henhold til dette regulativs del I og angivet på meddelelsen om typegodkendelse (bilag 1, punkt 8), må ikke overstige 445 mm, som fastsat i punkt 3 i bilag 5.
 8.7.
 Den største frihøjde regnet fra anordningens (FUPD) underside må højst være 450 mm mellem de to P1-punkter, når der tages hensyn til punkternes bevægelse under påvirkningen med prøvningskraften, jf. del I.
 8.8.
 Anordningen (FUPD) må ikke i noget punkt overstige bredden af skærmene over hjulene på den forreste aksel eller være mere end 100 mm smallere i hver side end den forreste aksel, målt ved dækkenes yderste kant fraregnet en eventuel udbuling ved vejbanen (jf. figur 1), eller være mere end 200 mm smallere i hver side i forhold til det yderste punkt af trinnene op til førerhuset.
 DEL III
 GODKENDELSE AF ET KØRETØJ FOR SÅ VIDT ANGÅR DETS AFSKÆRMNING FORTIL MOD UNDERKØRING (FUP)
 9. GODKENDELSE AF ET KØRETØJ MED AFSKÆRMNING FORTIL MOD UNDERKØRING (FUP)
 9.1.
 Hvis det køretøj, der søges godkendt i henhold til dette regulativ, er forsynet med en afskærmning (FUP), der opfylder kravene i punkt 10, godkendes denne køretøjstype i henhold til fremgangsmåden i bilag 4.
 9.2.
 Meddelelse om godkendelse eller udvidelse eller nægtelse af godkendelse af køretøjstypen i henhold til dette regulativ meddeles parterne i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 3 til dette regulativ.
 10. FORSKRIFTER FOR ET KØRETØJ MED AFSKÆRMNING FORTIL MOD UNDERKØRING (FUP)
 10.1.
 Køretøjer i klasse N2 og N3 anses for at opfylde kravet i punkt 2, hvis køretøjet er udstyret med en anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD), der ikke er særskilt godkendt i henhold til dette regulativs del I, eller hvis køretøjet fortil er således konstrueret og/eller udstyret, at dets dele ved deres form og egenskaber kan anses for at erstatte anordningen til afskærmning fortil mod underkøring. Dele, der funktionsmæssigt tilsammen opfylder nedenstående krav, anses for at udgøre en afskærmning fortil mod underkøring.
 10.2.
 Afskærmningen (FUP) skal være tilstrækkelig modstandsdygtig mod kræfter parallelt med køretøjets længdeakse. Afskærmningen (FUP) skal også opfylde visse dimensionskrav. Dette skal godtgøres ved hjælp af de i bilag 5 til dette regulativ anførte prøvningsforskrifter.
 10.3.
 I forbindelse med ansøgning i henhold til del III, skal tværsnitshøjden på anordningens (FUPD) travers (ikke godkendt separat i henhold til del I) være mindst 100 mm for køretøjer i klasse N2 og 120 mm for køretøjer i klasse N3.
 10.4.
 Anordningen kan være udformet således, at dens position på køretøjets forende kan ændres. I så tilfælde skal den kunne fastgøres sikkert i brugsstilling, således at utilsigtet ændring af dens position er udelukket. Afskærmningens position skal kunne ændres ved brug af en kraft på højst 40 daN.
 10.5.
 Afskærmningen (FUP) skal være så modstandsdygtig, at den vandrette afstand mellem køretøjets forreste kant efter påvirkning med prøvningskræfterne (jf. nærværende bilag) og prøvestemplets berøringsflade er højst 400 mm.
 10.6.
 Ved måling af disse afstande ses der bort fra alle køretøjsdele mere end 2 m over vejbanen.
 10.7.
 Den største frihøjde regnet fra afskærmningens (FUP) underside må højst være 400 mm, jf. bilag 5, punkt 2, mellem de to P1-punkter. Fra hvert punkt P1 ud mod køretøjssiden må denne højde være større end 400 mm, dog må undersiden ikke være over et plan, der går gennem afskærmningens (FUP) underside direkte under P1 og danner en vinkel på 15° opad med vandret (jf. figur 3).
 10.8.
 Den største frihøjde regnet fra afskærmningens (FUP) underside må højst være 450 mm mellem de to P1-punkter, når der tages hensyn til punkternes bevægelse under påvirkningen med prøvningskraften.
 10.9.
 Afskærmningen (FUP) må ikke i noget punkt i tværretningen rage længere ud end skærmene over hjulene på den forreste aksel eller være mere end 100 mm smallere i hver side end den forreste aksel, målt ved dækkenes yderste kant fraregnet en eventuel udbuling ved vejbanen (jf. figur 1), eller være mere end 200 mm smallere i hver side i forhold til det yderste punkt af trinnene op til førerhuset.
 Figur 1
 Figur 2
 Figur 3
 (1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3, bilag 7) (TRANS/SC1/WP29/78/Amend.3).
 BILAG 1
 MEDDELELSE
 (Største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 2
 MEDDELELSE
 (Største format: A4 (210 × 297 mm)
 BILAG 3
 MEDDELELSE
 (Største format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAG 4
 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKERNE
 1. GODKENDELSESNUMMER
 1.1.
 Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. De første to cifre (på nuværende tidspunkt 00) angiver den ændringsserie, som indeholder de seneste væsentlige tekniske ændringer af regulativet på tidspunktet for udstedelse af godkendelsen. En kontraherende part må ikke tildele en anden type det samme nummer.
 1.2.
 Meddelelse om typegodkendelse eller udvidelse eller nægtelse af godkendelse af en type i henhold til dette regulativ meddeles parterne i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til en af modellerne i bilag 1, 2 eller 3 til dette regulativ.
 1.3.
 På hver teknisk enhed i en serie af en type, der er typegodkendt i henhold til dette regulativ, skal der anbringes et internationalt typegodkendelsesmærke, som anbringes på et synligt sted, og som, når enheden er monteret, er nemt tilgængeligt samt anført på meddelelsen om typegodkendelse. Mærket skal bestå af:
 1.3.1.
 en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (1)
 1.3.2.
 nummeret på dette regulativ efterfulgt af bogstavet »R«, en bindestreg og godkendelsesnummeret til højre for den cirkel, der er foreskrevet i punkt 1.3.1
 1.3.3.
 et yderligere tegn, som adskilles fra dette regulativs nummer med en lodret linje, og som består af romertallet for den af regulativets dele (dvs. I, II eller III), i henhold til hvilken anordningen eller køretøjet er godkendt.
 1.4.
 Er køretøjet i overensstemmelse med en køretøjstype, som i henhold til et eller flere andre af de til overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt typegodkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 1.3.1 ovenfor foreskrevne symbol ikke gentages. I så fald anbringes regulativets nummer og typegodkendelsesnummeret samt yderligere tegn for alle regulativer i henhold til hvilke typegodkendelse er meddelt i det land, som har meddelt typegodkendelse i henhold til dette regulativ, i lodrette søjler til højre for det symbol, der er beskrevet i punkt 1.3.1 i dette bilag.
 1.5.
 Godkendelsesmærket skal være letlæseligt og må ikke kunne fjernes.
 2. UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKERNE
 2.1. Model A
 2.1.1.
 Det ovenfor viste typegodkendelsesmærke for et køretøj viser, at køretøjstypen for så vidt angår dets afskærmning fortil mod underkøring i tilfælde af sammenstød er godkendt i Det Forenede Kongerige (E11) i henhold til regulativ nr. 93, del II (montering af en godkendt type anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD)) med godkendelsesnummer 002439. Godkendelsesnummerets første to cifre viser, at godkendelsen er meddelt i henhold til bestemmelserne i regulativ nr. 93, del II, i regulativets oprindelige version.
 2.2. Model B
 2.2.1.
 Ovenstående godkendelsesmærke, der er anbragt på et køretøj, viser, at den pågældende køretøjstype er godkendt i Det Forenede Kongerige (E 11) i henhold til regulativ nr. 93 (Del II) og regulativ nr. 31 (2). Godkendelsesnumrene angiver, at regulativ nr. 93 på meddelelsesdatoerne for de respektive godkendelser var i sin oprindelige version, og at regulativ nr. 31 omfattede ændringsserien 02.
 (1) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Jugoslavien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (fri), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24, 25 (fri), 26 for Slovenien og 27 for Slovakiet. Følgende numre tildeles andre lande i den rækkefølge, de ratificerer eller tiltræder aftalen om gensidig anerkendelse af udstyr og dele til motorkøretøjer, og FN's generalsekretær meddeler de kontraherende parter de således tildelte numre.
 (2) Det sidstnævnte nummer er kun et eksempel.
 BILAG 5
 PRØVNINGSBETINGELSER OG -PROCEDURER
 1. PRØVNINGSBETINGELSER FOR ANORDNINGER TIL AFSKÆRMNING FORTIL MOD UNDERKØRING (FUPD)
 1.1.
 På fabrikantens anmodning kan prøvningen foretages enten:
 1.1.1.
 På den køretøjstype, som anordningen til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) er beregnet til; i dette tilfælde skal betingelserne i afsnit 2 være opfyldt; eller
 1.1.2.
 på en del af chassiset på den køretøjstype, som anordningen til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) er beregnet til; denne del skal være repræsentativ for den/de pågældende køretøjstype/køretøjstyper; eller
 1.1.3.
 på en stiv prøvebænk.
 1.2.
 I de i afsnit 1.1.2 og 1.1.3 omhandlede tilfælde, skal de dele, der anvendes til at forbinde anordningen til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) til dele af køretøjschassiset eller til den stive prøvebænk, svare til dem, der anvendes til at fastgøre anordningen til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) på køretøjet.
 1.3.
 Efter anmodning fra fabrikanten og med den tekniske tjenestes samtykke kan prøvningsforskrifterne i punkt 3 nedenfor erstattes af en simulering ved beregning eller en anden hermed ækvivalent metode.
 2. PRØVNINGSBETINGELSER FOR KØRETØJER
 2.1.
 Køretøjet kan, hvis det er nødvendigt for at nå de prøvningskræfter, der kræves i henhold til afsnit 3.1 nedenfor, fastgøres ved hjælp af en hvilken som helst metode, som foreskrives af køretøjsfabrikanten.
 2.2.
 Ved bestemmelse af dimensioner forudsættes køretøjet at være i følgende stand:
 2.2.1.
 ubelæsset
 2.2.2.
 holdende stille på en vandret, plan, stiv og jævn overflade
 2.2.3.
 forhjulene i stilling til kørsel lige ud
 2.2.4.
 dækkene oppumpet til det af køretøjsfabrikanten anbefalede tryk
 2.2.5.
 normal køreposition som angivet af fabrikanten for køretøjer med hydropneumatisk, hydraulisk eller pneumatisk affjedring eller anordning til automatisk niveauregulering alt efter belæsning.
 3. PRØVNINGFORSKRIFTER
 3.1.
 Der defineres to punkter P1 i en afstand af højst 200 mm fra de langsgående planer, der tangerer de udvendige kanter på dækkene på forakslen, idet der ses bort fra dækkenes udbuling lige over vejbanen; de to punkter P2 er beliggende symmetrisk om køretøjets midterplan i længderetningen og har en indbyrdes afstand på 700-1 200 mm. De nøjagtige positioner angives af fabrikanten.
 3.2.
 Højden over vejbanen af P1- og P2-punkterne fastsættes af køretøjets fabrikant inden for de linjer, der begrænser anordningens forside. Højden må dog ikke være over 445 mm på det ubelæssede køretøj. P3 er i køretøjets midterplan i længderetningen (jf. regulativets figur 1).
 3.3.
 De nedenfor anførte prøvningskræfter påføres de enkelte prøvepunkter i særskilte prøvninger på samme køretøj efter anordning eller, hvis fabrikanten/agenten ønsker det, på forskellige prøver af køretøjer eller anordninger.
 3.3.1.
 Hvis køretøjets konstruktion og komponenter, som er relevante for afskærmningen fortil mod underkøring, i det væsentlige er symmetriske om dets midterplan i længderetningen, udføres prøverne i punkt P1 og P2 kun på den ene side.
 3.3.2.
 Ved prøvningen skal kræfterne påføres så hurtigt som muligt, og køretøjet eller afskærmningen skal kunne modstå kræfterne i nedenstående punkter i mindst 0,2 sekunder.
 3.3.3.
 De to P1-punkter påvirkes, det ene efter det andet, med en vandret kraft svarende til 50 % af køretøjets eller den påregnede køretøjstypens teknisk tilladte totalvægt, dog højst 80 × 103 N.
 3.3.4.
 De to P1-punkter påvirkes, det ene efter det andet, med en vandret kraft svarende til 100 % af køretøjets eller den påregnede køretøjstypens teknisk tilladte totalvægt, dog højst 160 × 103 N. Hvis anordningen ikke er kontinuerlig og har et nedsat tværsnitsareal mellem de to punkter P2, fortsættes prøvningen ved at påvirke punkt P3 med en vandret kraft svarende til den, der blev påført punkt P1.
 3.4.
 Hver enkelt prøvepunkts vandrette og lodrette forskydning som følge af påvirkningen med ovennævnte kræfter optegnes, og den største værdi anføres i typegodkendelsesmeddelelsen.
 3.5.
 Ved enhver praktisk prøvning til kontrol af overensstemmelsen med ovennævnte krav skal følgende betingelser være overholdt:
 3.5.1.
 Ved påvirkning i henhold til del III af en anordning (FUPD) (som ikke er godkendt separat i henhold til del I) skal denne fastgøres til køretøjets chassislængdevanger, eller hvad der erstatter disse eller en konstruktion med godtgjorte ækvivalente egenskaber.
 3.5.2.
 De angivne kræfter påføres ved hjælp af stempler, der er passende leddelt (f.eks. ved hjælp af kardanled) og parallelt med køretøjets midterplan i længderetningen, med en overflade, hvis højde ikke er over 250 mm (den nøjagtige højde og bredde angives af fabrikanten), hvis bredde ikke er over 400 mm, og hvis lodrette kanter har en rundingsradius på 5 mm ± 1 mm; denne overflades centrum anbringes successivt ved P1, P2 og P3.
 BILAG 6
 Produktionens overensstemmelse og andre administrative procedurer
 1. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
 1.1.
 Anordninger (FUPD) og køretøjer, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal være fremstillet således, at de svarer til den godkendte type for så vidt angår opfyldelsen af de krav, der er fastlagt i dette regulativ.
 1.2.
 Til efterprøvning af, at forskrifterne i punkt 1.1 ovenfor er opfyldt, skal foretages passende kontrol af produktionen.
 1.3.
 Indehaveren af godkendelsen skal især:
 1.3.1.
 indføre procedurer til effektiv kvalitetskontrol af køretøjer og anordninger (FUPD)
 1.3.2.
 have adgang til det udstyr, som er nødvendigt for at kunne kontrollere overensstemmelsen med hver enkelt godkendt type
 1.3.3.
 sikre, at prøvningsresultater registreres, og at ledsagedokumenter er tilgængelige i en periode, der aftales med de administrative myndigheder
 1.3.4.
 analysere resultaterne af hver prøvningstype med henblik på at kontrollere og sikre, at produkternes kvalitet er konstant under hensyntagen til variationer, som kan forekomme ved industriel produktion
 1.3.5.
 sikre, at der for hver køretøjstype eller anordning udføres tilstrækkelige kontroller af dimensioner, materiale og ydeevne af komponenter, der indgår i afskærmningen fortil (FUP), samt af de komponenter, der anvendes til montering på køretøjet
 1.3.6.
 sikre, at ethvert prøveeksemplar eller prøveemne, der bærer vidnesbyrd om manglende overholdelse af den pågældende type prøvning, medfører endnu en prøveudtagning og endnu en prøvning. Der træffes alle nødvendige foranstaltninger til genetablering af produktionens overensstemmelse.
 1.4.
 Den kompetente myndighed, der har meddelt typegodkendelse, kan til enhver tid kontrollere de overensstemmelseskontrolmetoder, der anvendes i hver produktionsenhed.
 1.4.1.
 Ved hver inspektion skal prøvningsoptegnelser og produktionsjournaler forelægges den besøgende inspektør.
 1.4.2.
 Inspektøren kan udtage stikprøver til prøvning i fabrikantens laboratorium. Det minimale antal prøver kan være afhængigt af resultatet af fabrikantens egen kontrol.
 1.4.3.
 Forekommer kvalitetsniveauet utilfredsstillende, eller er det nødvendigt at kontrollere gyldigheden af prøvninger, der er udført i henhold til punkt 1.4.2 ovenfor, udtager inspektøren prøver, som sendes til den tekniske tjeneste, der har forestået typegodkendelsesprøvningerne.
 1.4.4.
 Den kompetente myndighed kan udføre enhver prøvning, som foreskrives i dette regulativ.
 1.4.5.
 Den normale inspektionshyppighed, der fastsættes af de kompetente myndigheder, er en gang hvert andet år. Hvis der i løbet af en af disse inspektioner konstateres utilfredsstillende resultater, træffer den kompetente myndighed alle nødvendige foranstaltninger for hurtigst muligt at genetablere produktionens overensstemmelse.
 2. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE
 2.1.
 En typegodkendelse for en type anordning (FUPD) eller køretøj i henhold til dette regulativ kan inddrages, hvis ovennævnte krav ikke opfyldes, eller hvis anordningen ikke godkendes efter prøvning i henhold til dette regulativ.
 2.2.
 Hvis en kontraherende part, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som han tidligere har meddelt, skal han straks underrette de øvrige kontraherende parter, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1, 2 eller 3 til dette regulativ.
 3. ÆNDRING OG UDVIDELSE AF EN TYPEGODKENDELSE
 3.1.
 Alle ændringer af en type anordning (FUPD) eller køretøj meddeles den myndighed, der har meddelt typegodkendelse. Denne instans kan derefter:
 3.1.1.
 vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at anordningen (FUPD) eller køretøjet under alle omstændigheder stadig opfylder forskrifterne eller
 3.1.2.
 kræve en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for prøvningens udførelse.
 3.2.
 Meddelelse om eller inddragelse af en typegodkendelse med angivelse af ændringerne, meddeles de parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til en af modellerne i bilag 1, 2 eller 3 til dette regulativ.
 3.3.
 Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en typegodkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de øvrige parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1, 2 eller 3 til dette regulativ.
 4. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN
 Hvis indehaveren af en typegodkendelse fuldstændig ophører med at producere en type anordning til afskærmning fortil mod underkøring (FUPD) eller et køretøj med afskærmning fortil mod underkøring (FUP), der er godkendt i henhold til dette regulativ, underretter han den godkendende myndighed herom. Efter modtagelse af den pågældende meddelelse underretter den kompetente myndighed de andre parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelse i overensstemmelse med en af modellerne i bilag 1, 2 eller 3 til dette regulativ.
 5. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER
 De parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler De Forenede Nationers sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som udfører godkendelsesprøvninger, og på de administrative myndigheder, som meddeler typegodkendelser, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om typegodkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af typegodkendelse eller fuldstændig ophør af produktion skal sendes.