type: other

text:
Legea 105/1997 | Legislatie gratuita
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 modifica articolul 13 din actul Ordonanţa 26 1995
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 modifica articolul 28 din actul Ordonanţa 70 1994
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 5 din actul Hotărârea 555 1994
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 modifica articolul 16 din actul Legea 34 1994
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 17 din actul Legea 34 1994
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 12 din actul Legea 32 1994
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 13 din actul Legea 32 1994
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 modifica articolul 63 din actul Legea 27 1994
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 64 din actul Legea 27 1994
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 modifica Ordonanţa 18 1994
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 22 din actul Ordonanţa 26 1993
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 22 din actul Legea 42 1993
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 23 din actul Legea 42 1993
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 modifica articolul 7 din actul Hotărârea 206 1993
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 38 din actul Ordonanţa 3 1992
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 modifica articolul 37 din actul Ordonanţa 3 1992
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 10 din actul Hotărârea 679 1991
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 11 din actul Hotărârea 679 1991
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 14 din actul Legea 32 1991
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 15 din actul Legea 32 1991
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 13 din actul Legea 30 1991
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 3 din actul Legea 12 1990
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 25 din actul Hotărârea 911 1955
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 modifica articolul 3 din actul Decretul 199 1955
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 42 din actul Decretul 153 1954
 Articolul 12 din actul Legea 105 1997 abrogă articolul 43 din actul Decretul 153 1954
 Legea 105 1997 in legatura cu Legea 571 2003
 Legea 105 1997 in legatura cu Legea 145 2002
 Legea 105 1997 abrogat de articolul 16 din actul OUG 13 2001
 Articolul 2 din actul Legea 105 1997 abrogat de Decizia 208 2000
 Articolul 3 din actul Legea 105 1997 abrogat de Decizia 208 2000
 Articolul 4 din actul Legea 105 1997 abrogat de Decizia 208 2000
 Articolul 5 din actul Legea 105 1997 abrogat de Decizia 208 2000
 Articolul 6 din actul Legea 105 1997 abrogat de Decizia 208 2000
 Articolul 7 din actul Legea 105 1997 abrogat de Decizia 208 2000
 Legea 105 1997 in legatura cu Ordin 934 2000
 Articolul 3 din actul Legea 105 1997 modificat de Ordonanţa 13 1999
 Legea 105 1997 in legatura cu Ordin 1495 1997
 Legea 105 1997 promulgat de Decretul 269 1997
 ACT PUBLICAT IN: MONITORUL OFICIAL NR. 136 din 30 iunie 1997
 Obiectiunile, contestatiile si plangerile formulate in conditiile prezentei legi sunt cai administrative de atac prin care se solicita diminuarea sau anularea, dupa caz, a impozitelor, taxelor, a contributiilor la fondurile speciale, a majorarilor de intarziere sau a penalitatilor si amenzilor ori a altor sume constatate si aplicate de organele Ministerului Finantelor, abilitate, potrivit legii, sa efectueze acte de control sau de impunere.
 Impotriva masurilor dispuse prin procesele-verbale sau prin alte acte ale organelor cu atributii de control sau de impunere se pot face obiectiuni care se depun, in termen de 5 zile lucratoare de la comunicare, la organul care a incheiat procesul-verbal sau alt act al organului cu atributii de control sau de impunere.
 Impotriva hotararii se poate depune, in termen de 15 zile de la data primirii comunicarii acesteia de la organul care a emis hotararea, dar nu mai mult de 20 de zile de la data comunicarii, contestatie care se solutioneaza de catre directia generala a finantelor publice si controlului financiar de stat judeteana sau a municipiului Bucuresti, dupa caz.
 Impotriva dispozitiei date de directorul general al directiei generale a finantelor publice si controlului financiar de stat judetene sau a municipiului Bucuresti, dupa caz, se poate face plangere la Ministerul Finantelor in termen de 15 zile de la data comunicarii acesteia.
 Plangerea adresata Ministerului Finantelor se depune la directia generala a finantelor publice si controlului financiar de stat judeteana sau a municipiului Bucuresti, dupa caz, care o va inainta, in termen de 5 zile, Ministerului Finantelor, impreuna cu documentul original de plata a taxei de timbru si cu dosarul contestatiei.
 Contestatiile adresate directiilor generale ale finantelor publice si controlului financiar de stat judetene sau a municipiului Bucuresti, dupa caz, sunt supuse unei taxe de timbru de 2% la suma contestata, dar nu mai putin de 10.000 lei, iar plangerile adresate Ministerului Finantelor sunt supuse unei taxe de timbru de 1% la suma contestata, dar nu mai putin de 10.000 lei.
 Sumele platite cu titlu de taxe de timbru, aferente contestatiei si plangerii, se restituie, la cerere, integral sau partial, in raport cu admiterea integrala sau partiala a acestora.
 Plangerile adresate Ministerului Finantelor nu pot avea ca obiect alte sume si alte masuri decat cele asupra carora s-au emis dispozitii prin care s-au solutionat contestatiile de catre directiile generale ale finantelor publice si controlului financiar de stat judetene sau a municipiului Bucuresti, dupa caz.
 Prin solutionarea contestatiilor si a plangerilor nu se poate crea petitionarului o situatie mai grea decat cea constatata si aplicata prin actul care face obiectul petitiei.
 Impotriva deciziei Ministerului Finantelor se poate face actiune, in termen de 15 zile de la comunicarea deciziei, la instanta judecatoreasca prevazuta in legea speciala de instituire a impozitelor si taxelor contestate.
 In situatia in care legea speciala nu precizeaza instanta judecatoreasca competenta sa solutioneze actiunea, aceasta va fi remisa spre solutionare curtii de apel in a carei raza teritoriala petentul isi are sediul sau domiciliul, dupa caz.
 Ministerul Finantelor va emite norme metodologice de aplicare unitara a procedurii de solutionare a obiectiunilor, contestatiilor si a plangerilor privind impozitele, taxele, alte venituri bugetare si fonduri speciale, in termen de 60 de zile de la intrarea in vigoare a prezentei legi, care se vor publica in Monitorul Oficial al Romaniei.
 Contestatiile depuse inainte de data intrarii in vigoare a prezentei legi se vor solutiona potrivit procedurii existente la data depunerii contestatiei.
 - pct. 25 si 25^1 din H.C.M. nr. 911/1955 privind stabilirea listei actelor si faptelor supuse taxelor de timbru, precum si a tarifului taxelor de timbru, publicata in Colectia de hotarari si dispozitii ale Consiliului de Ministri al R.P.R. nr. 30 din 5 iunie 1995;
 - art. 14 si 15 din Legea nr. 32/1991 privind impozitul pe salarii, republicata in Monitorul Oficial al Romaniei Partea I, nr. 185 din 2 august 1996, cu modificarile ulterioare;
 - art. 10 si 11 din Hotararea Guvernului nr. 679/1991 privind impozitul pe spectacole, publicata in Monitorul Oficial al Romaniei, Partea I, nr. 226 din 12 noiembrie 1991, cu modificarile ulterioare;
 - art. 7 alin. 1 si 5 din Hotararea Guvernului nr. 206/1993 privind unele masuri pentru continuarea liberalizarii preturilor si tarifelor, publicata in Monitorul Oficial al Romaniei, Partea I, nr. 136 din 28 iunie 1993, cu modificarile ulterioare;
 - art. 22 din Ordonanta Guvernului nr. 26/1993 privind Tariful vamal de import al Romaniei, publicata in Monitorul Oficial al Romaniei, Partea I, nr. 213 din 31 august 1993, aprobata si modificata prin Legea nr. 102/1994, publicata in Monitorul Oficial al Romaniei, Partea I, nr. 321 din 18 noiembrie 1994;
 - art. 28 alin. 1-4 si 6 din Ordonanta Guvernului nr. 70/1994 privind impozitul pe profit, republicata in Monitorul Oficial al Romaniei, Partea I, nr. 40 din 12 martie 1997;
 - art. 12 si 13 din Legea nr. 32/1994 privind sponsorizarea, publicata in Monitorul Oficial al Romaniei, Partea I, nr. 129 din 25 mai 1994;
 - art. 16 alin. 1-8, 10 si 11 si art. 17 din Legea nr. 34/1994 privind impozitul pe venitul agricol, publicata in Monitorul Oficial al Romaniei, Partea I, nr. 140 din 2 iunie 1994, cu modificarile ulterioare;
 - art. 5 din Hotararea Guvernului nr. 555/1994 privind stabilirea si sanctionarea contraventiilor la normele legale din domeniul preturilor si tarifelor, publicata in Monitorul Oficial al Romaniei, Partea I, nr. 266 din 21 septembrie 1994, cu modificarile ulterioare;
 COMENTARII la Legea 105/1997
 Momentan nu exista niciun comentariu la Legea 105 din 1997
 Alte acte pe aceeaşi temă cu Legea 105/1997
 privind stabilirea si sanctionarea contraventiilor la normele legale din domeniul preturilor si tarifelor
 Ordonanţa 26 1993
 privind tariful vamal de import al Romaniei
 Hotărârea 911 1955
 Decretul 153 1954
 privitor la impozitul pe veniturile populatiei
 Legea 145 2002
 privind respingerea Ordonantei Guvernului nr. 13/1999 pentru modificarea alin. 1 al art. 3 din Legea nr. 105/1997 pentru solutionarea obiectiunilor, contestatiilor si a plangerilor asupra sumelor constatate si aplicate prin actele de control sau de impunere ale organelor Ministerului Finantelor
 OUG 13 2001
 privind solutionarea contestatiilor impotriva masurilor dispuse prin actele de control sau de impunere intocmite de organele Ministerului Finantelor Publice
 Decizia 208 2000
 Ordin 1495 1997
 Decretul 269 1997
 privind promulgarea Legii pentru solutionarea obiectiunilor, contestatiilor si a plangerilor asupra sumelor constatate si aplicate prin actele de control sau de impunere ale organelor Ministerului Finantelor


text:
Kaitseväeteenistuse seaduse rakendamise seadus – Riigi Teataja
 Kaitseväeteenistuse seaduse rakendamise seadus (lühend - KVTRS)
 Kaitseväeteenistuse seaduse rakendamise seadus - sisukord
 § 1 Kaitseväeteenistuse seaduse jõustumine
 § 2 Kaitseväekohustuslase andmete kandmine kaitseväekohustuslaste registrisse
 § 3 Kaitseväelase tõotuse kehtivus
 § 4 Kaitseväekohustuslase terviseseisundi hindamine
 § 5 Arstlike komisjonide tegevuse jätkamine
 § 6 Ajateenistusse asumise tähtaegade kehtestamine 2013. ja 2014. aastaks
 § 7 Kaitseväeteenistuskohustuse ja asendusteenistuse täitmine kaitseväeteenistuse seaduse jõustumisel
 § 8 Ajapikenduse saanud kutsealuse ajateenistusse asumine
 § 9 Ajateenistusse kutsumise peatumise lõpetamine
 § 10 Välisriigis elava kutsealuse ajateenistusse asumine
 § 11 Ajateenistusse kutsumata jätmine
 § 12 Varasema haldusotsuse kehtivus
 § 13 Asendusteenistuslepingu kehtivus
 § 14 Ajateenija ja asendusteenistuja toetuse maksmine
 § 15 Õppekogunemisel osalevale reservväelasele palga maksmine
 § 16 Valmisoleku reservi lepingu kehtivus
 § 17 Tegevteenistuse lepingu lõpetamine ja isiku tegevteenistusse võtmine
 § 18 Tegevväelase arstlik läbivaatus ja tervisenõuetele vastavuse hindamine
 § 19 Ressursimahukal koolitusel ja täiendusõppel osalenud tegevväelase tegevteenistusse võtmine
 § 20 Ressursimahuka koolituse ja täiendusõppe kulu arvestamine
 § 21 Ressursimahuka koolituse ja täiendusõppe kulu arvestamise teatis
 § 22 Ressursimahuka koolituse ja täiendusõppe kulu hüvitamine
 § 221 Õppekulu hüvitamine
 § 23 Kaitseväe juhataja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema ja Kaitseliidu ülema ametikohal jätkamine
 § 24 Tegevväelase palk
 § 25 Tegevväelase lisapuhkusepäevad
 § 26 Kaadrikaitseväelaste reservi arvatud tegevväelase rahuaja ametikohale määramine või reservi arvamine
 § 27 Kaitseväeteenistuse seaduse § 95 rakendamise erand
 § 28 Tegevväelase jätkamine sõjaväelise auastmeta ameti- või töökohal
 § 29 Tegevteenistusstaaži arvestamine
 § 30 Atesteerimislehe ja teenistuslehe lõpetamine ning säilitamine
 § 31 Varasema distsiplinaarkaristuse kehtivus
 § 32 Varasema distsiplinaarsüüteo eest karistuse määramine
 § 33 Kaitseväeteenistuse komisjoni menetluses oleva vaide lahendamine
 § 34 Kaitseväeteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu haigestunud või vigastada saanud isikule arstiabi ja tervishoiuteenuste osutamine ning meditsiiniseadmete ja ravimite tagamine
 § 35 Kaitseväeteenistuses teenistusülesande täitmise tõttu haigestunud või vigastada saanud isikule sotsiaalteenuste tagamine
 § 36 Kaitseväeteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu hukkunud või töövõimetuks jäänud isikule hüvitise maksmine
 § 37 Perekonnaliikmete ja lähedaste sõidu- ning majutuskulu tagamine
 § 38 Pensioni maksmise jätkamine
 § 39 Pensioni suuruse arvutamine
 § 391 Kutseõppes õppimise erisused
 § 392 Pensioni suurendamine rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil osalemise eest
 RT I, 29.05.2018, 4
 § 38. Pensioni maksmise jätkamine
 (3) Isikul, kelle tegevteenistuse leping sõlmiti enne 2008. aasta 1. jaanuari on 13-aastase tegevteenistusstaaži täitumisel pensioni suurus 30 protsenti tema pensioni arvestamise summast, mida suurendatakse kuni 20-aastase kaitseväeteenistuse staaži täitumiseni kolme protsendi võrra iga tegevteenistusstaažile lisanduva aasta eest. Iga 20-aastasele tegevteenistusstaažile lisanduv tegevteenistusaasta suurendab pensioni arvestamise summast pensioniks arvutatavat protsenti 2,5 protsendi võrra.
 (4) Tegevväelasel, kelle teenistusaega seni kehtinud kaitseväeteenistuse seaduse alusel pikendati üle sätestatud piirvanuse enne kaitseväeteenistuse seaduse jõustumist, on 13-aastase kaitseväeteenistuse staaži korral tegevteenistuse pensioni suuruseks 50 protsenti tegevväelase pensioni arvestamise summast. Iga 13-aastasele tegevteenistusstaažile lisanduv tegevteenistusstaaži aasta suurendab pensioni arvestamise summast pensioniks arvutatavat protsenti 2,5 protsendi võrra.
 (6) Kui pensioni saaja soovib määratud pensioni lasta ümber arvutada kaitseväeteenistuse seaduse alusel, peab ta esitama taotluse Sotsiaalkindlustusametile kuue kuu jooksul kaitseväeteenistuse seaduse jõustumisest arvates ning pension arvutatakse ümber kaitseväeteenistuse seaduse jõustumisest ning edaspidi kohaldatakse määratud pensionile kaitseväeteenistuse seadust.
 § 39. Pensioni suuruse arvutamine
 (1) Pärast kaitseväeteenistuse seaduse jõustumist tegevteenistusest vabastatud isikul, kellel on õigus tegevteenistuspensionile, on õigus lisaks kaitseväeteenistuse seaduse § 206 lõikes 2 sätestatud pensioni suuruse arvutamise alustele valida tegevteenistuspensioni arvutamise aluseks seni kehtinud kaitseväeteenistuse seaduse alusel isiku lepingulises teenistuses oldud aja viimase viie aasta kõrgeima ametikoha auastmele vastava palgataseme keskmise ja pensioni määramise hetkel isikul olevale auastmele vastava auastmetasu summa.
 (5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 4 viidatud ametikoha auastmele vastava palgataseme keskmise arvestamise aluseks on seni kehtinud kaitseväeteenistuse seaduse § 153 lõike 3 alusel kehtestatud Vabariigi Valitsuse määruse viimane redaktsioon.
 (6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 4 viidatud auastmetasu arvestamise aluseks on seni kehtinud kaitseväeteenistuse seaduse § 155 lõike 1 alusel kehtestatud Vabariigi Valitsuse määruse viimane redaktsioon.
 (1) Tegevteenistuspensioni suuruse arvutamisel või ümberarvutamisel suurendatakse igal rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil osalemise eest isiku tegevteenistuspensioni suuruse arvutamise aluseks olevast ametikoha palgaastmestiku keskmisest või pensioni arvestamise summast pensioniks arvutatavat protsenti ühe protsendi võrra, kusjuures pensioni ülemmäär on 75 protsenti ametikoha palgaastmestiku keskmisest või pensioni arvutamise summast.
 (2) Kui tegevteenistusest vabastatud isikule on määratud tegevteenistuspension ja ta on osalenud rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil, arvutatakse tema tegevteenistuspension ümber alates 2014. aasta 1. oktoobrist, kui isik esitab Sotsiaalkindlustusametile avalduse koos tema rahvusvahelisele sõjalisele operatsioonile lähetamist kinnitava Kaitseväe teatisega enne 2015. aasta 1. veebruari. Dokumentide hilisema esitamise korral arvutatakse tegevteenistuspension ümber alates avalduse esitamise kuule järgneva kuu esimesest kuupäevast.


type: wikipedia

text:
Datavetenskap bygger på teorin bakom beräkningar, och innefattar även teknikerna som används för att tillämpa denna teori.
 Datavetenskap, datalogi eller informationsbehandling (finlandssvenska) är studiet av de teoretiska grunderna för information, beräkning och dess tillämpning, företrädesvis de som utförs av datorer med hjälp av programvara. En vetenskapsman som utövar datavetenskap kallas datorforskare (eller datavetare).
 Det akademiska ämnet datavetenskap överlappar i hög grad med ämnena datateknik, datorteknik, informationsteknik (IT), systemteknik, informatik och systemvetenskap.
 Bakgrund
 Datavetenskap är ett självständigt akademiskt ämne sedan 1960 och det anses som väldigt ungt i den akademiska världen. Inte förrän på 1980-talet kom datavetenskap att bli ett eget ämne vid svenska universitet och högskolor. Beskrivningen av datavetenskap varierar från den äldre "läran om nuvarande teknologi", till dagens "läran om beräkningars utförande".
 Datalogi, som ursprungligen är en dansk term, används på svenska synonymt med datavetenskap men också som ett förtydligande av den teoretiska delen av datavetenskap och då med matematisk-logisk och analytisk underton.
 Väsentliga delområden
 Matematiska fundament
 Boolesk algebra
 Logik: särskilt rekursionsteori och idéerna bakom formella språk och formella system
 Numerisk analys
 Diskret matematik
 Grafteori
 Teoretisk datavetenskap
 Algoritmteori inklusive Beräkningsteori
 Komplexitetsteori
 Informationsteori
 Automatteori
 Formella metoder (eng. Formal methods)
 Kompilatorteori och Lexikal analys
 Kryptering
 Programspecificering
 Programverifiering
 Tillämpad datavetenskap
 Antivirusprogram
 Användargränssnitt, Människa–datorinteraktion och Användbarhetsteknik
 Artificiell intelligens
 Bildbehandling
 Biometri
 Bioinformatik
 Databaser
 Datastrukturer
 Datasäkerhet
 Datoralgebra
 Datorarkitektur
 Datorgrafik
 Datornätverk
 Datorprogram
 Datorseende
 Datorvirus
 Digitalteknik
 Distribuerade system och datorkommunikation
 Informationssystem
 Installationsprogram
 Internet
 Maskinöversättning
 Mjukvaruoptimering
 Operativsystem
 Parallellprogrammering
 Programmering och Programutvecklingsmetodik
 Programspråk
 Programvarutestning
 Programvaruutveckling
 Realtidssystem
 Robotik
 Språkteknologi
 Optimering
 Specifika tekniker
 Collision Detection
 Datakompression
 Datastrukturer
 Datainsamling
 Designmönster
 Digital signalbehandling
 Filformat
 Informationssäkerhet
 Mjukvarumetrik
 Hypertext
 Relaterade ämnen
 Datateknik
 Datorteknik
 Formalvetenskap
 Informatik
 Informationsarkitektur
 Språkvetenskap: uttryckskraft, grammatik, semantik och syntax för så väl programspråk som andra formella och även naturliga enskilda språk
 Kognition
 Informationsteori, Kommunikationsteori
 Operationsanalys
 Statistik
 Systemteori
 Systemvetenskap
 Framstående datavetare
 Charles Babbage
 Edsger Dijkstra
 Donald Ervin Knuth
 Leslie Lamport
 Ada Lovelace
 John von Neumann
 Claude Shannon
 Alan Turing
 Dennis Ritchie
 Niklaus Wirth
 C. A. R. Hoare
 Referenser
 Noter
 Se även
 Datavetare


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 2.3.2018
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 60/51
 REKOMMENDATION nr 1/2017 AV SAMARBETSRÅDET EU–ARMENIEN
 av den 20 november 2017
 för prioriteringarna för partnerskapet EU–Armenien [2018/315]
 SAMARBETSRÅDET EU–ARMENIEN UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
 med beaktande av avtalet om partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Armenien, å andra sidan, särskilt artikel 78, och
 av följande skäl:
 (1)
 Avtalet om partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Armenien, å andra sidan (1) (nedan kallat avtalet) undertecknades den 22 april 1996 och trädde i kraft den 1 juli 1999.
 (2)
 I enlighet med artikel 78 i avtalet, får samarbetsrådet lämna lämpliga rekommendationer för att målen i detta avtal ska uppnås.
 (3)
 Enligt artikel 95.1 i avtalet ska parterna vidta alla allmänna eller särskilda åtgärder som krävs för att de ska kunna fullgöra sina skyldigheter enligt avtalet och ska se till att de mål som anges i avtalet uppnås.
 (4)
 Vid översynen av den europeiska grannskapspolitiken föreslogs en ny fas av samarbete med partner där båda sidor känner ett större egenansvar.
 (5)
 Unionen och Armenien har beslutat att konsolidera sitt partnerskap genom att godkänna en rad prioriteringar för perioden 2017–2020 i syfte att stödja och stärka Armeniens motståndskraft och stabilitet.
 (6)
 Parterna i avtalet enades därför om prioriteringarna för partnerskapet EU-Armenien som kommer att stödja genomförandet av avtalet mellan EU och Armenien, och inrikta samarbetet på gemensamt identifierade intressen.
 HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Samarbetsrådet rekommenderar att parterna genomför de prioriteringar för partnerskapet EU-Armenien som anges i bilagan.
 Artikel 2
 Denna rekommendation får verkan samma dag som den antas.
 Utfärdad i Bryssel den 20 november 2017.
 På samarbetsrådets vägnar
 För Europeiska unionen
 F. MOGHERINI
 För Republiken Armenien
 E. NALBANDIAN
 (1) EGT L 239, 9.9.1999, s. 3.
 BILAGA
 PRIORITERINGAR FÖR PARTNERSKAPET MELLAN EUROPEISKA UNIONEN OCH ARMENIEN
 I. BAKGRUND
 Avtalet om partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Armenien, å andra sidan (nedan kallat avtalet om partnerskap och samarbete) undertecknades den 22 april 1996 och trädde i kraft den 1 juli 1999. EU och dess medlemsstater, å ena sidan, och Armenien å andra sidan, har den 27 februari 2017 avslutat förhandlingarna om ett övergripande och utökat partnerskap, vars text håller på att utarbetas för undertecknande. Prioriteringarna för partnerskapet EU–Armenien syftar till att underlätta genomförandet av samarbete mellan parterna, bland annat inom ramen för det nya avtalet. Prioriteringarna för partnerskapet syftar till att stärka förbindelserna mellan EU och Armenien och främja universella värden och stabilitet, motståndskraft, säkerhet och välstånd som bygger på demokrati, mänskliga rättigheter, rättsstatsprincipen och en hållbar ekonomisk tillväxt och öppenhet. Dessa är i linje med de prioriteringar som fastställts av Republiken Armenien och EU, inbegripet dem som anges i översynen av den europeiska grannskapspolitiken
 (1). Partnerskapets prioriteringar följer principerna om medägarskap och differentiering och härrör från de fyra prioriteringar (2) som man enades om på det östra partnerskapets toppmöte i Riga år 2015, vilka bekräftades av båda parter vid utrikesministermötet mellan EU och det östliga partnerskapet som den vägledande ramen för det framtida arbetet. Slutligen är prioriteringarna för partnerskapet också förenliga med målen för hållbar utveckling 2030 och 2015 års Parisavtal om klimatförändringar och deras engagemang för frågor om ekonomisk, miljömässig och social hållbarhet och klimatförändringar.
 EU och Armenien har gemensamma intressen och värderingar, särskilt mot bakgrund av Armeniens engagemang i ekonomiska och politiska reformer samt regionalt samarbete, bland annat inom ramen för det östliga partnerskapet. Det nya omfattande avtalet kommer att förnya och forma den rättsliga grunden för de bilaterala förbindelserna, och dess dynamik bör utnyttjas för att stärka förbindelserna mellan EU och Armenien, också genom att komma överens om prioriteringarna för partnerskapet. Denna nya övergripande ram och de prioriterade områdena för samarbetet ska bygga på det ömsesidiga intresset att öka vårt engagemang, med beaktande av EU:s och Armeniens andra internationella åtaganden.
 Prioriteringarna för partnerskapet bygger vidare på tidigare framgångsrikt samarbete, bland annat i samband med genomförandet av den handlingsplan för den europeiska grannskapspolitiken som de ersätter. Dessa prioriteringar för partnerskapet bör forma dagordningen för regelbundna möten för politisk dialog och sektorsdialoger så som fastställs i det nya avtalet, som också ska fungera som ram för genomförande och övervakning av prioriteringarna.
 Framtida ekonomiskt samarbete mellan EU och Armenien och programplaneringen, särskilt för den kommande gemensamma stödramen för Armenien för 2017–2020, kommer att grundas på dessa prioriteringar för partnerskapet.
 II. PRIORITERINGAR
 Partnerskapsprioriteringarna återspeglar gemensamma intressen och inriktas på de områden där samarbete är till ömsesidig nytta. Armenien och EU kommer att fortsätta att eftersträva de centrala målen att stödja den regionala stabiliteten som bygger på gemensamma värderingar och starkt engagemang till förmån för demokrati och mänskliga rättigheter. Det civila samhället är en viktig aktör inom ramen för det östliga partnerskapet, och EU och Armenien kommer att ytterligare underlätta dess deltagande i genomförandet av dessa prioriteringar. Det ekonomiska samarbetet i riktning mot hållbar tillväxt är ett område där det ömsesidiga intresset är starkt och vi kommer att undersöka alla tänkbara möjligheter för att förbättra företagsklimatet. Snabbare och mer inkluderande tillväxt kommer att kräva en förstärkning av de offentliga institutionernas kompetens och humankapital och förbättrad styrning och bättre infrastrukturförbindelser. Att åtgärda dessa frågor kommer att skapa gynnsamma förutsättningar för ett starkare samarbete inom viktiga sektorer och för ökad rörlighet, till förmån för allmänheten i både EU och Armenien. Prioriteringarna är sammanlänkade och ömsesidigt förstärkande. Varje prioriterat tema omfattar flera delar i en sektorsövergripande strategi som är nödvändig för att uppnå målet. Detta inbegriper gemensamt aktivt deltagande i multilaterala forum, bland annat inom ramen för det östliga partnerskapet.
 1. Stärkande av institutioner och god samhällsstyrning
 EU och Armenien strävar efter att vidareutveckla samarbetet i syfte att främja mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen, och de grundläggande friheterna. De kommer att arbeta tillsammans för en kontinuerlig förbättring av den offentliga förvaltningen, god samhällsstyrning och gott rättsväsende i Armenien, intensifiera kampen mot korruption och stärka det civila samhället. Jämställdhet mellan könen, miljöfrågor och sociala frågor kommer att integreras i alla områden.
 Fokus kommer att ligga på genomförande och tillämpning av relevant lagstiftning, inklusive den nya konstitutionen. Valreformen, som man enades om i september 2016, på grundval av bland annat rekommendationerna från Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa och Byrån för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter, tillämpas från och med parlamentsvalet den 2 april 2017. Parterna kommer också att sträva efter att ytterligare utveckla en gynnsam miljö för det civila samhällets organisationer, bland annat arbetsmarknadens parter, och deras deltagande i beslutsfattandet. Det civila samhället har rådfrågats om fastställandet av dessa prioriteringar för partnerskapet och kommer också att spela en viktig roll genom att bidra till övervakningen av deras genomförande.
 Parterna kommer att intensifiera sina insatser för att reformera den offentliga förvaltningen, bland annat lokala myndigheter och brottsbekämpande organ. Särskild vikt kommer att fästas vid rättsstatsprincipen, främjandet av ett oberoende rättsväsende, tillgången till rättslig prövning och rätten till en rättvis rättegång. Reformen kommer att inledas med en strategisk ram för reformen av den offentliga förvaltningen. Syftet med samarbetet är att öka ansvaret och effektiviteten i den offentliga förvaltningen bland annat genom modern, jämställdhetsmedveten personalförvaltning och utbredd användning av e-förvaltning, även inom hälso- och sjukvårdssektorn. Utvecklingen och utvärderingen av strategier kommer att grunda sig på faktaunderlag, bland annat från en kompetent statistikavdelning.
 Kampen mot korruption kommer att stå i centrum för administrativa reformer och landets ansträngningar att stärka rättsstatsprincipen. Samarbetet kommer att vara inriktat på att stärka korruptionsbekämpande organ och se över lagstiftningen, särskilt när det gäller systemet för offentlig upphandling, systemet för deklaration av tillgångar (för att säkerställa dess korrekta genomförande) och på förvaltning av offentlig verksamhet där ekonomiska och andra intressen mest står på spel (upphandling, tull, tillstånd), i syfte att säkerställa höga etiska standarder och undvika intressekonflikter. Parterna ska genomföra stödet i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning och ska samarbeta för att skydda EU:s och Armeniens ekonomiska intressen i enlighet med relevanta bestämmelser i avtalet om partnerskap och samarbete.
 Samarbete på säkerhetsområdet ska stärka säkerhetsoperatörernas ansvarsskyldighet och åtgärda gemensamma problem i kampen mot organiserad brottslighet, narkotika och terrorism, inbegripet finansiering av terrorism och penningtvätt, på sätt som respekterar bestämmelserna om rättvisa, frihet och säkerhet i de olika avtal som styr förbindelserna mellan EU och Armenien. Ytterligare modernisering av gränsförvaltningen kommer att bidra både till säkerheten i landet och regionen och till ekonomisk utveckling, genom att underlätta lagliga utbyten. Parterna kommer också att samarbeta om återvinning av tillgångar som härrör från brott genom förbättring av Armeniens lagstiftning och inrättandet av ett kontor för återvinning av tillgångar.
 2. Ekonomisk utveckling och marknadens möjligheter
 Det gemensamma målet för parterna är en hållbar och inkluderande ekonomisk utveckling i Armenien. Hållbar tillväxt kräver en sund ekonomisk politik som säkerställer makroekonomisk och finansiell stabilitet. Detta bör omfatta ett fortsatt åtagande att skapa en hållbar budgetpolitik och samtidigt bevara kapitalinvesteringar och sociala utgifter och behålla en buffert mot externa chocker. Förvaltningen av de offentliga finanserna (som är en viktig faktor både för god samhällsstyrning och demokrati och för ekonomisk utveckling) kommer att följa principerna för bästa internationella praxis. Övervakning av bankerna kommer att stärkas ytterligare i enlighet med internationella normer och bästa praxis för att öka stabiliteten och den finansiella sektorns motståndskraft. Modernisering och reformer av tull- och skatteförvaltningen, inbegripet internationellt samarbete och förstärkning av kampen mot bedrägerier, kommer att öka skatteuppbörden.
 Ett förbättrat företagsklimat är ett grundläggande villkor för ekonomisk utveckling. Ytterligare förenklade förfaranden och minskade administrativa kostnader, bättre tillgång till finansiering för små och medelstora företag på en solid och diversifierad finansmarknad och förstärkt skydd och verkställighet av äganderätter kommer att vara fokus i detta avseende. Starka stödorganisationer och näringslivsorganisationer skulle hjälpa de ekonomiska aktörerna att utnyttja nya möjligheter och göra sig hörda i utformningen av den ekonomiska politiken. EU och Armenien kommer att försöka stärka de armeniska företagens förmåga att delta i internationella värdekedjor, som involverar både EU och Armeniens ekonomiska aktörer, vilket kommer att främja teknik- och kunskapsöverföring. De företagsstödjande organisationernas roll i detta avseende är av avgörande betydelse, och EU:s stöd till matchning mellan armeniska och europeiska företag kan ge de nationella ansträngningarna extra kraft. Armeniens deltagande i internationella värdekedjor kan omfatta, och förstärkas och påskyndas av, utländska direkta investeringar, som kan bidra till att bygga upp och befästa lokal kunskap och kompetens. I detta syfte är det avgörande att förbättra investeringsramen genom att öka dess öppenhet, tillförlitlighet och effektivitet. En investeringsmiljö som stödjer företagsamhet omfattar även en effektiv konkurrens på marknaderna för varor och tjänster, som garanteras genom en stark, oberoende myndighet för konkurrensfrågor med högsta etiska standarder, tillgång till en effektiv mekanism för genomdrivande av antitrustregler och effektivt skydd av immateriella rättigheter, inbegripet geografiska beteckningar. Ett enhetligt underlättande av företagande på alla områden kommer att vara avgörande för att främja tillväxt. Modern sysselsättnings- och socialpolitik kommer att behövas för att se till att den ekonomiska utvecklingen är inkluderande och bidra till den armeniska befolkningens välfärd. Detta inbegriper lämpliga institutioner för att garantera en effektiv övervakning av arbetsvillkor samt hälsa och säkerhet på arbetsplatsen.
 Det är viktigt att genomföra den övergripande armeniska utvecklingsstrategin samt sektorsspecifika strategier (strategin för små och medelstora företag och rekommendationerna i utvärderingen av ”Small Business Act”, strategin för exportfrämjande, landsbygdsutvecklingsstrategin osv.), att aktivt delta i EU:s program för små och medelstora företag (Cosme) och för forskning och innovation (Horisont 2020) och att uppgradera de rättsliga ramarna och infrastrukturen för informations- och kommunikationsteknik (IKT) för att fullt ut kunna utnyttja EU:s stöd på dessa områden.
 För att modernisera Armeniens ekonomi och samhälle är det viktigt att främja den digitala ekonomin, bland annat genom tillnärmning av Armeniens digitala miljö med EU:s digitala inre marknad.
 Övervakning av genomförandet av dessa strategier bör omfatta en offentlig-privat dialog och samråd med relevanta organisationer i det civila samhället, inklusive organisationer för arbetsmarknadens parter.
 Den gröna ekonomin erbjuder en viktig väg mot tillväxt för en hållbar utveckling. Miljöfrågor, inklusive klimatförändringarna kommer att integreras i alla relevanta politikområden.
 EU och Armenien har upprättat ett effektivt samarbete inom jordbruk, regional utveckling och landsbygdsutveckling för att främja utvecklingen av sammanslutningar för jordbrukare och värdeskapande kedjor i hela Armenien. Även om jordbruk och självhushållning erbjuder möjligheter för tryggad livsmedelsförsörjning och informell sysselsättning är det viktigt att ytterligare utveckla sektorns konkurrenskraft bland annat genom kapacitetsuppbyggnad och tillgång till finansiering. Tack vare tidigare framgångar och i samordning med reformen av den offentliga förvaltningen på alla nivåer, kommer parterna att fortsätta att stärka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen mellan regionerna.
 3. Anslutningsmöjligheter, energieffektivitet, miljö och klimatförändring
 I egenskap av ett land utan kuster måste Armenien övervinna hindren för sina anslutningsmöjligheter. Även inom landet lider vissa områden av isolering och begränsade förbindelser till centrumen för ekonomisk, politisk och social verksamhet. Samarbete med EU och andra länder i det östliga partnerskapet i de ovannämnda områdena, särskilt Georgien, kan bidra till att lindra konsekvenserna av landets geografiska läge.
 Armeniens tillväxtpotential skulle kunna ökas genom en förbättring av dess affärsmöjligheter, transport, logistik och värdekedjans länkar, genom förbättrade interna och gränsöverskridande förbindelser. De huvudsakliga transportsätten i Armenien är väg-, järnvägs- och flygförbindelser. Eftersom Armeniens viktigaste handelspartner är EU, Ryssland och Kina, transiteras frakt vanligtvis genom järnvägsfärjeförbindelser från georgiska hamnar. Parterna kommer att samarbeta för att ta fram snabba förfaranden vid gränserna, eftersom detta är en förutsättning för att undvika kostsamma fördröjningar för alla transportsätt.
 Parterna kommer också att samarbeta inom ramen för det utvidgade centrala transeuropeiska transportnätet (TEN-T), på grundval av tydliga prioriteringar, för att förbättra Armeniens tillträde till internationella marknader. Samarbete om trafiksäkerhet, som omfattar både infrastruktur och politiska aspekter, kommer också att främjas. Investeringar i infrastruktur bör vara miljövänliga och klimatsäkrade.
 För att säkerställa effektiva förbindelser och marknadens utveckling utanför det omedelbara grannskapet, är det viktigt att fullfölja reformen av den civila luftfarten, vilket så småningom ska leda till ingåendet av ett luftfartsavtal med EU.
 God miljöstyrning (särskilt användning av miljökonsekvensbedömning och strategisk miljöbedömning, tillgång till miljöinformation och tillgång till rättslig prövning i miljöärenden) och inkluderande av miljö- och klimatåtgärder på relevanta politikområden kommer att skapa en fast grund för hållbar utveckling. Åtaganden när det gäller miljön som ingår i det nya avtalet kommer att ligga till grund för nödvändiga reformer. Ökad energieffektivitet kommer att ge snabba, betydande och varaktiga besparingar, och främja övergången till en koldioxidsnål och klimattålig ekonomi; i bostadssektorn kan sådana åtgärder kopplas till verksamheten inom ramen för borgmästaravtalet. Så länge kärnenergi används för att upprätthålla erforderlig energiförsörjning i landet måste en hög nivå av kärnsäkerhet garanteras. Härvid ska internationella kärnenergistandarder (IAEA) och EU-standarder och EU-praxis, enligt det heltäckande ekonomiska partnerskapsavtalet, tjäna som underlag.
 Tillförlitlig energiförsörjning till rimligt pris är en nödvändig förutsättning för ett modernt samhälle, och begränsning av dess miljö- och klimateffekter är en förutsättning för dess hållbarhet. Förbättrad energi- och resurseffektivitet, inte minst inom bostadssektorn, och den ökade användningen av förnybara energikällor kommer att bidra till detta mål, i och med att den aktuella lagstiftningen om energieffektivitet, förnybar energi och elmarknaden genomförs. Dessa mål kan även läggas till grund för offentlig upphandling av tjänster och infrastruktur.
 Energitryggheten kan även stärkas genom att förbättra och öka förbindelserna till grannländerna. Armeniens aktiva deltagande i det multilaterala samarbetet inom det östliga partnerskapet kommer att vara av avgörande betydelse för att identifiera projekt av gemensamt intresse som kan få ekonomiskt stöd från EU. För att säkerställa energisäkerheten och energitryggheten i Armenien är det av avgörande betydelse att energieffektiviteten förbättras och att förnybar energi främjas genom kapacitetsbyggande och en tydlig prioritering av investeringar.
 Slutligen ska stängningen och avvecklingen av kärnkraftsanläggningen i Medzamor och ett snabbt antagande av en färdplan eller en handlingsplan i detta syfte förbli ett nyckelmål. Därvid ska man beakta behovet att ersätta anläggningen med ny kapacitet för att garantera Armeniens energitrygghet, och förutsättningarna för en hållbar utveckling.
 4. Rörlighet och direkta personkontakter
 Parterna kommer att samarbeta i syfte att underlätta rörligheten för sina medborgare, och bredda tillämpningsområdet för kontakter mellan människor genom riktade åtgärder, bl.a. för ungdomar, studerande, forskare, konstnärer, kulturarbetare och affärsmän, och bekräftar därigenom på nytt att ökad rörlighet för medborgare i partnerländerna inom välhanterade och säkra ramar förblir ett centralt mål samt att man i sinom tid kommer att överväga att inleda en dialog om visering med Armenien förutsatt att villkoren för en välhanterad och säker rörlighet är uppfyllda, inbegripet ett effektivt genomförande av avtal om förenklade viseringsförfaranden och återtagandeavtal mellan parterna. De kommer att samarbeta med bekämpningen av irreguljär migration, bland annat genom att genomföra återtagandeavtalet, främja gränsförvaltningspolitiken samt rättsliga och operativa ramar.
 Förvaltning av migrationsströmmarna kommer att grunda sig på avtalet om förenklade viseringsförfaranden/återtagandeavtalet. EU uttrycker sitt erkännande för Armeniens roll i mottagandet av flyktingar från Syrien, vilket motiverar att Armenien får stöd från EU:s regionala förvaltningsfond för insatser med anledning av krisen i Syrien (3).
 Med tanke på den globala marknadens utmaningar krävs omfattande kompetens på alla nivåer, oavsett om det är fråga om företag eller den offentliga förvaltningen. Förskola, grundskola, gymnasieskola, högre utbildning och yrkesutbildning, liksom samarbete mellan utbildnings- och yrkesutbildningssystem och företag behöver stärkas för att fullt ut bidra till att utveckla dessa färdigheter. Särskild uppmärksamhet kommer att fästas vid forskning och innovation efter Armeniens associering till Horisont 2020-programmet.
 (1) 18.11.2015 JOIN(2015) 50 final
 (2) Se de fyra avdelningarna i del II. Prioriteringar.
 (3) Kommissionens beslut C(2014) 9615 av den 10 december 2014 om inrättandet av EU:s regionala förvaltningsfond för insatser med anledning av krisen i Syrien, ”Madad-fonden”.


text:
 Avis juridique important
 |
 41978A0824
 ACCORDO CHE MODIFICA L' ACCORDO INTERNO RELATIVO AL FINANZIAMENTO E ALLA GESTIONE DEGLI AIUTI DELLA COMUNITA FIRMATO L' 11 LUGLIO 1975 ( 78/824/CEE )
 Gazzetta ufficiale n. L 287 del 13/10/1978 pag. 0022 - 0026
 ++++ACCORDO che modifica l ' accordo interno relativo al finanziamento e alla gestione degli aiuti della Comunità firmato l ' 11 luglio 1975 ( 78/824/CEE ) I RAPPRESENTANTI DEI GOVERNI DEGLI STATI MEMBRI , RIUNITI IN SEDE DI CONSIGLIO , visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea , considerando che la convenzione ACP-CEE di Lomé , in appresso denominata " convenzione " , ha fissato nell ' articolo 42 l ' importo globale degli aiuti della Comunità a favore degli Stati ACP firmatari originari ; che , in virtù sia dell ' articolo 89 sia dell ' articolo 90 della convenzione , l ' accessione di uno Stato non puo pregiudicare i vantaggi derivanti agli Stati ACP firmatari della suddetta convenzione dalle disposizioni relative alla cooperazione finanziaria e tecnica e alla stabilizzazione dei proventi d ' esportazione ; considerando che , in vista della decisione che il Consiglio avrebbe preso il 29 giugno 1976 per quanto riguarda l ' associazione dei paesi e territori d ' oltremare alla Comunità economica europea , l ' accordo interno relativo al finanziamento e alla gestione degli aiuti della Comunità , firmato l ' 11 luglio 1975 , in appresso denominato " accordo interno " , ha fissato l ' importo globale degli aiuti della Comunità destinati ai paesi e territori d ' oltremare nonché ai dipartimenti francesi d ' oltremare ; che lo stesso accordo ha conferito al Consiglio il potere di adeguare gli importi ivi previsti per gli ACP e i PTOM-DOM qualora un paese o territorio d ' oltremare , divenuto indipendente , acceda all convenzione ; considerando che , poiché la Repubblica del Suriname , la Repubblica delle Seicelle e lo Stato delle Comore hanno acceduto alla convenzione rispettivamente il 16 luglio , il 27 agosto e il 13 settembre 1976 , il Consiglio ha adeguato , con decisione del 14 febbraio 1977 , gli importi messi a disposizione del Fondo europeo di sviluppo ( 1975 ) per quanto riguarda gli Stati ACP , da un lato , e i paesi e territori nonché i dipartimenti francesi d ' oltremare , dall ' altro ; considerando che gli accordi tra la Comunità economica europea e rispettivamente la Repubblica democratica di Sao Tomé e Principe , la Repubblica del Capo Verde e Papuasia-Nuova Guinea , in appresso denominati " accordi di accessione " , prevedono l ' accessione di questi tre Stati alla convenzione ; considerando che è quindi necessario aumentare l ' importo degli aiuti destinati agli Stati ACP ; che a tale scopo occorre destinare alla dotazione globale ACP l ' importo di 13 milioni di unità di conto europee di cui alla decisione del Consiglio relativa all ' associazione dei paesi e territori d ' oltremare , rimasto bloccato ; che occorre integrare tale importo con un contributo degli Stati membri ripartito secondo il criterio di ripartizione previsto dall ' accordo interno ; considerando che , in applicazione dell ' articolo 10 , paragrafo 1 , dell ' accordo interno e onde facilitare il rispetto degli obblighi cos assunti dagli Stati membri , il Consiglio ha conferito alla Banca europea per gli investimenti , in appresso denominata " Banca " , il mandato di versare a favore del Fondo europeo di sviluppo , in appresso denominato " Fondo " , i pagamenti effettuati alla Banca a titolo delle operazioni previste da tale articolo , fino a concorrenza dei contributi che il Belgio , la Germania , la Francia , l ' Italia , il Lussemburgo e i Paesi Bassi devono mettere a disposizione del Fondo a decorrere dall ' entrata in vigore dei tre accordi di accessione ; che la Danimarca , l ' Irlanda e il Regno Unito , non avendo partecipato al finanziamento dei precedenti fondi di sviluppo , verseranno direttamente i loro contributi al Fondo ; considerando che occorre di conseguenza modificare l ' accordo interno ; considerando che il presente accordo dovrà essere applicato non appena le procedure di ratifica e di notifica di uno dei tre accordi di accessione saranno state espletate ; che tuttavia , qualora uno o più Stati accedenti alla convenzione non espletino entro un periodo ragionevole le procedure di ratifica dell ' accordo di accessione firmato , occorre autorizzare il Consiglio a procedere al corrispondente adeguamento dell ' importo degli aiuti destinati agli Stati ACP ; previa consultazione della Commissione delle Comunità europee , HANNO CONVENUTO LE SEGUENTI DISPOSIZIONI : Articolo 1 Il seguente paragrafo viene inserito dopo il paragrafo 2 dell ' articolo 1 dell ' accordo interno : " 2 bis . A decorrere dall ' entrata in vigore del nuovo accordo , il Fondo è dotato di un importo di 3 159,50 milioni di unità di conto europee . Questo importo comprende , oltre ai 3 150 milioni di unità di conto europee di aiuti previsti dal paragrafo 2 , un importo di 9,50 milioni di unità di conto europee costituito dai contributi supplementari degli Stati membri , secondo la seguente ripartizione : Belgio 593 750 unità di conto europee , Danimarca 228 000 unità di conto europee , Germania 2 465 250 unità di conto europee , Francia 2 465 250 unità di conto europee , Irlanda 57 000 unità di conto europee , Italia 1 140 000 unità di conto europee , Lussemburgo 19 000 unità di conto europee , Paesi Bassi 755 250 unità di conto europee , Regno Unito 1 776 500 unità di conto europee " . Articolo 2 I seguenti paragrafi vengono aggiunti dopo il paragrafo 3 dell ' articolo 1 dell ' accordo interno : " 3 bis . A decorrere dall ' entrata in vigore del nuovo accordo , l ' importo di 3 159,50 milioni di unità di conto europee di cui al paragrafo 2 bis è ripartito come segue : a ) 3 054,10 milioni di unità di conto europee destinati agli ACP , provenienti dalle seguenti fonti : _ 3 000 milioni di unità di conto europee dalla dotazione inizialmente prevista al paragrafo 3 , lettera a ) , per gli Stati ACP originari , _ 9,50 milioni di unità di conto europee dall ' importo previsto al paragrafo 2 bis , _ 13 milioni di unità di conto europee dall ' importo di cui all ' articolo 30 , paragrafo 4 , lettera a ) , primo trattino , introdotto dalla decisione del Consiglio , del 14 febbraio 1977 , che adegua la decisione 76/568/CEE relativa all ' associazione dei paesi e territori d ' oltremare alla Comunità economica europea , _ 31,60 milioni di unità di conto europee dall ' importo trasferito dalla dotazione PTOM alla dotazione ACP , in seguito all ' accessione alla convenzione da parte della Repubblica del Suriname , della Repubblica delle Seicelle e dello Stato delle Comore , in virtù della decisione del Consiglio , del 14 febbraio 1977 , che adegua gli importi messi a disposizione del Fondo europeo di sviluppo ( 1975 ) per quanto riguarda gli Stati ACP , da un lato , e i paesi e territori nonché i dipartimenti francesi d ' oltremare , dall ' altro ; b ) 105,40 milioni di unità di conto europee destinati ai paesi e territori d ' oltremare nonché ai dipartimenti francesi d ' oltremare , provenienti dagli importi inizialmente previsti , al paragrafo 3 , lettere b ) e c ) , tenuto conto della riduzione operata in virtù della decisione di cui al quarto trattino della precedente lettera a ) . 3 ter a ) L ' importo destinato agli Stati ACP , indicato nel paragrafo 3 bis , lettera a ) , è ripartito come segue : 2 137,00 milioni di unità di conto europee sotto forma di sovvenzioni , 440,10 milioni di unità di conto europee sotto forma di prestiti speciali , 97,00 milioni di unità di conto europee sotto forma di capitali di rischio , 380,00 milioni di unità di conto europee sotto forma di trasferimenti , a norma del titolo II della convenzione . b ) L ' importo destinato ai paesi e territori e ai dipartimenti d ' oltremare , indicato nel paragrafo 3 bis , lettera b ) , è ripartito come segue : 37,00 milioni di unità di conto europee sotto forma di sovvenzioni 29,40 milioni di unità di conto europee sotto forma di prestiti speciali 4,00 milioni di unità di conto europee sotto forma di capitali di rischio 15,00 milioni di unità di conto europee sotto forma di riserva 20,00 milioni di unità di conto europee sotto forma di trasferimenti per i paesi e territori , a norma delle disposizioni della decisione relative al sistema di stabilizzazione dei proventi d ' esportazione " . Articolo 3 Il presente accordo , che modifica l ' accordo interno , viene approvato da ciascuno Stato membro conformemente alle norme costituzionali che gli sono proprie . Il governo di ciascuno Stato membro notifica al segretariato generale del Consiglio delle Comunità europee l ' espletamento delle procedure richieste per la sua entrata in vigore . Purché siano rispettate le disposizioni del primo comma , il presente accordo entra in vigore alla data in cui la Comunità avrà depositato presso il segretariato degli Stati ACP il primo dei tre atti di notifica della conclusione di uno degli accordi di accessione alla convenzione . Qualora uno o più Stati che hanno firmato un accordo di accessione con la Comunità non abbiano depositato lo strumento di ratifica entro il termine previsto dalla dichiarazione della Comunità allegata a ciascuno degli accordi di accessione , il Consiglio , deliberando all ' unanimità , procederà al corrispondente adeguamento dell ' aiuto destinato agli Stati ACP . Articolo 4 Il presente accordo , redatto in unico esemplare in lingua danese , francese , inglese , italiana , olandese e tedesca , i sei testi facenti tutti ugualmente fede , verrà depositato negli archivi del segretariato del Consiglio delle Comunità europee che ne trasmetterà copia certificata conforme a ciascuno dei governi degli Stati firmatari . Fatto a Bruxelles , add ventotto marzo millenovecentosettantasette . Per il governo della Repubblica italiana Entrata in vigore dell ' accordo , firmato a Bruxelles il 28 marzo 1977 , che modifica l ' accordo interno relativo al finanziamento e alla gestione degli aiuti della Comunità , firmato l ' 11 luglio 1975 Essendo state espletate le procedure richieste dall ' articolo 3 dell ' accordo , firmato a Bruxelles il 28 marzo 1977 , che modifica l ' accordo interno relativo al finanziamento e alla gestione degli aiuti della Comunità , firmato l ' 11 luglio 1975 , il suddetto accordo è entrato in vigore il 27 settembre 1978 .


type: legislation

text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2020 02 26
 COM(2020) 71 final
 2020/0031(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinės organizacijos Pavojingų krovinių vežimo ekspertų komiteto 56-ojoje sesijoje, dėl tam tikrų Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties C priedėlio pakeitimų
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.Pasiūlymo dalykas
 Šis pasiūlymas yra susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu Tarptautinio vežimo geležinkeliais organizacijos (OTIF) Pavojingų krovinių vežimo ekspertų komitete (toliau – RID ekspertų komitetas) dėl numatomo Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties (COTIF) C priedėlio priede išdėstytų tam tikrų techninių ir administracinių nuostatų pakeitimų, dėl kurių tas komitetas turi priimti sprendimą, priėmimo.
 2.Pasiūlymo aplinkybės
 2.1.Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutartis (COTIF)
 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutartis (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu, yra tarptautinis susitarimas, kurio susitariančiosios šalys yra Sąjunga ir 26 valstybės narės (išskyrus Kiprą ir Maltą).
 Europos Sąjunga prie COTIF prisijungė 2011 m. birželio 16 d. Tarybos sprendimu 2013/103/ES
 1
 . To sprendimo III priede nustatyta Tarybos, valstybių narių ir Komisijos dalyvavimo OTIF procedūrose vidaus tvarka. Pagal Tarybos sprendimo 2013/103/ES III priedo 3.1 punktą, jei darbotvarkės punktas yra susijęs su išimtinei Sąjungos kompetencijai priklausančiais klausimais, Sąjungos vardu balsuos Komisija.
 2.2.Pavojingų krovinių tarptautinio vežimo geležinkeliais taisyklės (RID)
 Pagal COTIF 7 straipsnį COTIF taip pat aprėpia, inter alia, jos 6 straipsnyje nurodytus priedėlius. Tarp tų priedėlių – sutarties C priedėlis „Pavojingų krovinių tarptautinio vežimo geležinkeliais taisyklės (RID)“. RID taikomos, jei pareiškimai pateikiami nesilaikant atitinkamų COTIF nuostatų
 2
 .
 Pavojingų krovinių tarptautinio vežimo geležinkeliais taisyklių tikslas – reglamentuoti tarptautinį pavojingų krovinių vežimą geležinkeliais tarp RID taikančių OTIF valstybių narių (toliau – RID susitariančiosios valstybės)
 3
 .
 2.3.RID ekspertų komitetas
 RID ekspertų komitetas yra pagal COTIF 13 straipsnio 1 dalies d punktą įsteigtas organas. Pagal COTIF 18 straipsnį RID ekspertų komitetas priima sprendimus dėl pasiūlymų, kuriais siekiama iš dalies pakeisti sutartį. Jį sudaro RID taikančių OTIF valstybių narių ir Europos Sąjungos atstovai.
 2.4.Numatomas RID ekspertų komiteto aktas
 2020 m. gegužės 27 d. rengiamoje 56-ojoje sesijoje RID ekspertų komitetas turėtų priimti RID pakeitimus, kuriais RID priedas bus atnaujintas atsižvelgiant į technikos ir mokslo pažangą (toliau – numatomas aktas);
 Numatomo akto tikslas – užtikrinti saugų ir patikimą pavojingų krovinių vežimą geležinkeliais, atnaujinant, be kita ko, pavojingų krovinių, kuriuos leidžiama vežti, sąrašą, pakavimo instrukcijas, taikomų standartų sąrašą ir kitus įvairioms talpykloms taikomus techninius reikalavimus.
 Pavojingų krovinių vežimą reglamentuojančias tarptautines nuostatas yra nustačiusios įvairios tarptautinės organizacijos, pavyzdžiui, OTIF, tačiau taip pat Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisija (JT EEK) ir įvairios specializuotos Jungtinių Tautų įstaigos, pavyzdžiui, Jungtinių Tautų Ekonominės ir Socialinės Tarybos (ECOSOC) Pavojingų krovinių vežimo ekspertų pakomitetis. Kadangi taisyklės turi derėti tarpusavyje, šį darbą atliekančios organizacijos sukūrė sudėtingą tarptautinę koordinavimo ir derinimo sistemą. Nuostatos priderinamos po dvejus metus trukusio darbo.
 Rengiantis priimti šiuos pakeitimus konsultuotasi su įvairiais viešojo ir privačiojo sektorių ekspertais. Rengiant pakeitimus įvyko šie techninio pobūdžio posėdžiai:
 –Jungtinių Tautų Ekonominės ir Socialinės Tarybos Pavojingų krovinių vežimo ekspertų pakomitečio posėdžiai, surengti per:
 (1)51-ąją sesiją, vykusią 2017 m. liepos 3–7 d. Ženevoje;
 (2)52-ąją sesiją, vykusią 2017 m. lapkričio 27–gruodžio 6 d. Ženevoje;
 (3)53-ąją sesiją, vykusią 2018 m. birželio 25–liepos 4 d. Ženevoje;
 (4)54-ąją sesiją, vykusią 2018 m. lapkričio 26–gruodžio 4 d. Ženevoje;
 –JT EEK ir OTIF bendri RID ekspertų komiteto ir Pavojingų krovinių vežimo darbo grupės posėdžiai, surengti per:
 (1)2018 m. rudens sesiją, vykusią 2018 m. rugsėjo 17–21 d. Ženevoje;
 (2)2019 m. pavasario sesiją, vykusią 2019 m. kovo 18–22 d. Berne;
 (3)2019 m. rudens sesiją, vykusią 2019 m. rugsėjo 17–26 d. Ženevoje;
 (4)kitas bendras posėdis įvyks 2020 m. kovo 16–20 d. Berne;
 –RID ekspertų komiteto nuolatinės darbo grupės posėdžiai, surengti per:
 (1)10-ąją sesiją, vykusią 2018 m. lapkričio 21–23 d Krokuvoje;
 (2)11-ąją sesiją, vykusią 2019 m. lapkričio 25–29 d. Vienoje.
 Per šiuos posėdžius minėtųjų komitetų ekspertai išnagrinėjo ir apsvarstė atskirus pasiūlymus dėl pakeitimų. Daugumai rekomenduotų veiksmų pritarta vieningai. Kai kurie pasiūlymai rekomenduoti atsižvelgiant į daugumos ekspertų nuomonę.
 COTIF 38 straipsnyje nustatyta, kad naudodamasi teise balsuoti ir teise prieštarauti, numatytomis 35 straipsnio 2 ir 4 dalyse, ekonominės integracijos regioninė organizacija (tokia organizacija yra Europos Sąjunga) turi tiek balsų, kiek ji turi narių, kurie kartu yra ir organizacijai priklausančios valstybės narės.
 Pagal COTIF 35 straipsnį RID ekspertų komiteto priimti pakeitimai visoms susitariančiosioms šalims įsigalioja pirmąją šešto mėnesio, einančio po to mėnesio, per kurį generalinis sekretorius apie juos pranešė susitariančiosioms šalims, dieną. Per keturis mėnesius nuo šio pranešimo dienos bet kuri susitariančioji šalis gali pateikti prieštaravimą. Pakeitimas neįsigalioja, jei prieštaravimą pateikia ketvirtadalis susitariančiųjų šalių.
 Jei prieštaravimų nepareikš pakankamas skaičius šalių, tikimasi, kad su šiuo pasiūlymu susiję pakeitimai įsigalios 2021 m. sausio 1 d., taps privalomi Sąjungai bei valstybėms narėms ir bus neatskiriama Sąjungos acquis dalis.
 3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu
 3.1.Išimtinė Sąjungos kompetencija
 2011 m. birželio 16 d. Tarybos sprendimo 2013/103/ES I priedo priedėlyje pateiktas Sąjungos dokumentų, kuriais remdamasi Sąjunga pasinaudojo savo kompetencija ir kurie galiojo ES ir OTIF susitarimo sudarymo metu, sąrašas. Į sąrašą įtraukta Direktyva 2008/68/EB dėl pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais
 4
 .
 Direktyvos 2008/68/EB 1 straipsnyje nustatyta, kad RID priedas taikomas pavojingų krovinių vežimui geležinkeliais valstybėse narėse (išskyrus valstybes nares, kuriose nėra geležinkelių sistemos) ar iš vienos į kitą. Direktyvos 2008/68/EB 4 straipsnyje dėl trečiųjų šalių nurodyta, kad „pavojingų krovinių vežimas tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių leidžiamas laikantis ADR
 5
 , RID arba ADN
 6
 reikalavimų, jei prieduose nenurodyta kitaip“.
 Šiuo tikslu Komisijai suteikti įgaliojimai padaryti Direktyvos 2008/68/EB II priedo II.1 skirsnio pataisas, pagal direktyvos 8 straipsnį priimant deleguotąjį aktą.
 3.2.Pozicija, kurios turi būti laikomasi
 RID pakeitimai visiškai priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai ir būtina nustatyti Sąjungos poziciją.
 Tarybos sprendimo projekto 1a straipsnyje pateikiamas numatomų pakeitimų sąrašas.
 Kaip minėta pirmiau, rengiantis priimti šiuos pakeitimus konsultuotasi su įvairiais viešojo ir privačiojo sektorių ekspertais. Dėl daugumos rekomenduotų veiksmų susitarta vieningai.
 Pagal Tarybos sprendimo 2013/103/ES III priedo 2.4 punktą 2019 m. gruodžio 16 d. posėdyje Pavojingų krovinių vežimo komitetas, įsteigtas pagal Direktyvą 2008/68/EB, surengė preliminarias diskusijas dėl numatomų pakeitimų, o visi dalyviai pasiūlymą įvertino teigiamai.
 Be to, Komisija surengė ES koordinavimo posėdžius visais derybų dėl šių pakeitimų proceso etapais.
 Atsižvelgiant į technologinę pažangą, numatomi pakeitimai laikomi tinkamais siekiant užtikrinti saugų ir ekonomiškai efektyvų pavojingų krovinių vežimą, todėl jiems gali būti pritarta.
 4.Teisinis pagrindas
 4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas
 4.1.1.Principai
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.
 Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
 7
 .
 4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju
 Aktas, kurį turi priimti RID ekspertų komitetas, yra teisinę galią turintis aktas. Numatomas aktas Sąjungai bus privalomas pagal tarptautinę teisę, laikantis RID 6 straipsnio, pagal kurį priedas, kurį reikia iš dalies pakeisti, yra RID sudedamoji dalis.
 Be to, pagal Direktyvos 2008/68/EB 1 straipsnį RID priedas taikomas pavojingų krovinių vežimui geležinkeliais valstybėse narėse (išskyrus valstybes nares, kuriose nėra geležinkelių sistemos) ar iš vienos į kitą. Direktyvos 2008/68/EB 4 straipsnyje dėl trečiųjų šalių nurodyta, kad „pavojingų krovinių vežimas tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių leidžiamas laikantis ADR, RID arba ADN reikalavimų, jei prieduose nenurodyta kitaip“.
 Numatomu aktu susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.
 Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.
 4.2.Materialinis teisinis pagrindas
 4.2.1.Principai
 Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio.
 4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju
 Pagrindinis sprendimo tikslas ir turinys yra susiję su pavojingų krovinių vežimu geležinkeliais.
 Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 91 straipsnis.
 4.3.Išvada
 Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 91 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.
 5.Numatomo akto skelbimas
 RID ekspertų komiteto sprendimu bus padaryta RID priedo pakeitimų, todėl tikslinga priėmus sprendimą informaciją apie posėdžio rezultatus paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 2020/0031 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinės organizacijos Pavojingų krovinių vežimo ekspertų komiteto 56-ojoje sesijoje, dėl tam tikrų Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties C priedėlio pakeitimų
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1)Tarybos sprendimu 2013/103/ES
 8
 1 Sąjunga prisijungė prie 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties (toliau – COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu;
 (2)COTIF šalys yra visos valstybės narės, išskyrus Kiprą ir Maltą;
 (3)pagal COTIF 6 straipsnį tarptautinis geležinkelių susisiekimas ir leidimas naudoti geležinkelių priemones tarptautiniam susisiekimui reglamentuojami tame straipsnyje išvardytomis taisyklėmis, visų pirma sutarties C priedėliu „Pavojingų krovinių tarptautinio vežimo geležinkeliais taisyklės (RID)“;
 (4)Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2008/68/EB
 9
 2 nustatyti pavojingų krovinių vežimo keliais, geležinkeliais ar vidaus vandenų keliais valstybėse narėse ar iš vienos į kitą reikalavimai, darant nuorodą į RID;
 (5)pagal COTIF 13 straipsnio 1 dalies d punktą Tarptautinio vežimo geležinkeliais organizacijos (OTIF) Pavojingų krovinių vežimo ekspertų komitetas (toliau – RID ekspertų komitetas) gali priimti RID priedo pakeitimus;
 (6)2020 m. gegužės 27 d. 56-ojoje sesijoje RID ekspertų komitetas turi priimti pakeitimus, kad RID priedas būtų priderintas prie mokslo ir technikos pažangos;
 (7)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi RID ekspertų komitete, nes RID pakeitimai bus privalomi Sąjungai;
 (8)numatomi pakeitimai susiję su techniniais standartais ir jais siekiama užtikrinti saugų ir veiksmingą pavojingų krovinių vežimą, kartu atsižvelgiant į sektoriaus mokslo ir technikos pažangą ir į kuriamas naujas medžiagas bei produktus, kurie vežami galėtų kelti pavojų;
 (9)numatomi pakeitimai laikomi tinkamais saugiam ir ekonomiškai efektyviam pavojingų krovinių vežimui užtikrinti, todėl jiems gali būti pritarta,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Pozicija, kurios pagal 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutartį su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu, Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinio vežimo geležinkeliais organizacijos (OTIF) Pavojingų krovinių vežimo ekspertų komiteto (RID ekspertų komiteto) 56-ojoje sesijoje, išdėstyta šio sprendimo priede.
 Neesminiams priede nurodytų dokumentų pakeitimams Sąjungos atstovai RID ekspertų komitete gali pritarti be papildomo Tarybos sprendimo.
 2 straipsnis
 Priimti RID ekspertų komiteto sprendimai skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, nurodant jų įsigaliojimo dieną.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas skirtas Komisijai.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 2011 m. birželio 16 d. Tarybos sprendimas 2013/103 dėl Europos Sąjungos ir Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinės organizacijos susitarimo dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu, pasirašymo ir sudarymo (OL L 51, 2013 2 23, p. 1).
 (2)
 COTIF 42 straipsnio 1 dalis.
 (3)
 Šiuo metu yra 50 OTIF valstybių narių ir 45 RID susitariančiosios valstybės.
 (4)
 2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/68/EB dėl pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais (OL L 260, 2008 9 30, p. 13).
 (5)
 1957 m. rugsėjo 30 d. Ženevoje sudaryta Europos sutartis dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais.
 (6)
 2000 m. gegužės 26 d. Ženevoje sudaryta Europos sutartis dėl tarptautinio pavojingų krovinių vežimo vidaus vandenų keliais.
 (7)
 2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.
 (8)
 1
 2011 m. birželio 16 d. Tarybos sprendimas 2013/103 dėl Europos Sąjungos ir Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinės organizacijos susitarimo dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu, pasirašymo ir sudarymo (OL L 51, 2013 2 23, p. 1).
 (9)
 2
 2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/68/EB dėl pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais (OL L 260, 2008 9 30, p. 13).
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2020 02 26
 COM(2020) 71 final
 PRIEDAS
 prie
 Tarybos sprendimo
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinės organizacijos Pavojingų krovinių vežimo ekspertų komiteto 56-ojoje sesijoje, dėl tam tikrų Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties C priedėlio pakeitimų
 PRIEDAS
 Pasiūlymas
 Informacinis dokumentas
 Dalykas
 Pastabos
 ES pozicija
 1.
 OTIF/RID/CE/GTP/2019/6
 2018 ir 2019 m. bendrame posėdyje ir 2018 m. lapkričio mėn. RID ekspertų komiteto nuolatinėje darbo grupėje priimtos konsoliduotos redakcijos
 OTIF nuolatinės darbo grupės techninis susitarimas priimti iš dalies pakeistą tekstą
 Pritaria nuolatinės darbo grupės patikslintiems pakeitimams
 2.
 Idem
 Pakeitimai, kuriuos nuolatinė darbo grupė turi išnagrinėti išsamiau
 -
 -
 3.
 Idem
 Pakeitimai, dėl kurių reikalinga bendra nuomonė, kuri turi būti pasiekta bendrame JT EEK ir OTIF posėdyje
 Reikia sudaryti palankesnes sąlygas veiksmingam daugiarūšiam vežimui
 Pritaria bendrame posėdyje rekomenduotiems pakeitimams
 4.
 OTIF/RID/CE/GTP/2019/8
 Pereinamojo laikotarpio nuostatų atnaujinimas
 OTIF nuolatinės darbo grupės techninis susitarimas priimti iš dalies pakeistą tekstą
 Pritaria nuolatinės darbo grupės patikslintiems pakeitimams
 5.
 OTIF/RID/CE/GTP/2019/10
 Pavojingų krovinių vežimo darbo grupės (WP.15) 107-oji sesija (Ženeva, 2019 m. lapkričio 11–15 d.)
 OTIF nuolatinės darbo grupės techninis susitarimas priimti iš dalies pakeistą tekstą
 Pritaria nuolatinės darbo grupės patikslintiems pakeitimams
 6.
 OTIF/RID/CE/GTP/2019/ INF.4 + INF.10 + INF.12
 Cisterninių vagonų gebėjimas atlaikyti apkrovą pagal RID 6.8.2.1.2 punktą
 OTIF nuolatinės darbo grupės techninis susitarimas priimti iš dalies pakeistą tekstą
 Pritaria nuolatinės darbo grupės patikslintiems pakeitimams


text:
Niedersprockhövel ist eine ehemalige Gemeinde und ein heutiger Ortsteil von Sprockhövel. Der Ortsteil hatte am 31. Dezember 2018 9484 Einwohner.
 Geographie
 Niedersprockhövel liegt am Sprockhöveler Bach.
 Geschichte
 Die Evangelische Kirche wurde 1785 auf den Fundamenten der Kirche St. Januarius errichtet.
 Im 19. Jahrhundert zählte Niedersprockhövel zum Amt Sprockhövel.
 Durch Zusammenlegung der Gemeinden Niedersprockhövel und Obersprockhövel des Amts Blankenstein entstand am 1. September 1960 die Gemeinde Sprockhövel.
 Verkehr
 Dieser Ortsteil ist auch mit einer zentralen Haltestelle mit dem Namen Niedersprockhövel Kirche am ÖPNV angebunden.
 Einzelnachweise
 Ehemalige Gemeinde (Ennepe-Ruhr-Kreis)
 Ortsteil von Sprockhövel
 Gemeindeauflösung 1960


text:
Muuseumikogu täiendamise ja kultuuriväärtusega asja muuseumisse hoiule võtmise kord – Riigi Teataja
 Muuseumikogu täiendamise ja kultuuriväärtusega asja muuseumisse hoiule võtmise kord - sisukord
 2 Muuseumikogu täiendamise kriteeriumid
 § 2 Muuseumikogu täiendamise otsuse tegemisel arvesse võetavad kriteeriumid
 3 Museaali ja muuseumisse hoiule võetud asjaga seotud toimingud ja riiklik järelevalve
 § 3 Toimingute vormistamine
 § 4 Asja esmane dokumenteerimine
 § 5 Muuseumikogu täiendamise ja asja muuseumisse hoiule võtmise komisjon
 § 6 Asja museaalina arvele võtmine
 § 7 Museaali muuseumikogust väljaarvamine
 § 8 Asja muuseumisse hoiule võtmine ja tagastamine
 § 9 Museaali ja muuseumisse hoiule võetud asja kasutamiseks saamise taotlemine ja kasutamiseks andmine
 § 10 Museaali ja muuseumisse hoiule võetud asja muuseumisisene kasutamine
 § 13 Komisjoni otsuse erisus
 RT I, 10.07.2013, 68
 Vastu võetud 08.07.2013 nr 30
 Määrus kehtestatakse muuseumiseaduse § 5 lõike 5 alusel.
 1) kultuuriväärtusega asja (edaspidi asi) museaalina arvele võtmise otsustamisel ja muuseumiseaduse § 5 lõigetes 3 ja 4 nimetatud põhimõtete arvestamisel rakendatavad nõuded;
 2) asja museaalina arvele võtmisel ja muuseumisse hoiule võtmisel läbiviidavate toimingute vormistamise nõuded;
 3) museaali ja muuseumisse hoiule võetud asja kasutamiseks andmisel, muuseumikogust väljaarvamisel ja õigustatud isikule tagastamisel läbiviidavate toimingute vormistamise nõuded.
 2. peatükk Muuseumikogu täiendamise kriteeriumid
 § 2. Muuseumikogu täiendamise otsuse tegemisel arvesse võetavad kriteeriumid
 (1) Muuseumikogu täiendamise otsus peab:
 1) olema kaalutletud ja põhjendatud;
 2) vastama kogumispõhimõtetele;
 3) vastama vähemalt ühele käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud põhikriteeriumile asja või asjade kogumi väärtuse hindamisel ja vähemalt kahele käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud lisakriteeriumile väärtuse astme määramisel.
 (2) Muuseumikogu täiendamisel arvesse võetavad põhikriteeriumid ja nende arvesse võtmisel hinnatavad asjaolud on järgmised:
 (3) Muuseumikogu täiendamisel arvesse võetavad lisakriteeriumid ja nende arvesse võtmisel hinnatavad asjaolud on järgmised:
 3. peatükk Museaali ja muuseumisse hoiule võetud asjaga seotud toimingud ja riiklik järelevalve
 § 3. Toimingute vormistamine
 (1) Käesolevas peatükis sätestatud toimingute vormistamisel koostatakse dokumendid infosüsteemis sellesse eelnevalt kantud andmete põhjal.
 (2) Toimingu vormistamiseks koostatud dokument allkirjastatakse võimaluse korral digitaalselt, võimaluse puudumisel paberkandjal.
 (3) Toimingu vormistamiseks koostatud dokument või selle skaneeritud ja PDF-formaadis salvestatud koopia säilitatakse infosüsteemis.
 (4) Toimingu vormistamiseks koostab dokumendi muuseumi juhi või avalik-õigusliku isiku muuseumi asutaja määratud isiku või otsustuskogu (edaspidi muuseumi juht) määratud isik.
 § 4. Asja esmane dokumenteerimine
 (1) Muuseumikogu täiendamise eesmärgil muuseumile kultuuriväärtuse hindamiseks hoiule või üle antud asja esmasel dokumenteerimisel koostab muuseum muuseumiseaduse § 15 lõike 1 alusel kehtestatud kultuuriministri määruse „Muuseumide andmekogu asutamine ja põhimäärus” (edaspidi infosüsteemi põhimäärus) § 14 lõikes 1 nimetatud andmete põhjal vastavalt asja kultuuriväärtuse hindamiseks hoiule võtmise akti või asja üleandmise akti.
 (2) Asja kultuuriväärtuse hindamiseks hoiule võtmise akti või selle väljatrüki allkirjastavad asja hoiuleandja või tema esindaja ja infosüsteemi kande tegija.
 (3) Asja üleandmise akti või selle väljatrüki allkirjastavad asja üleandja või tema esindaja ja infosüsteemi kande tegija.
 (4) Asja üleandmise akti allkirjastamisega annab üleandja asja omandi muuseumile üle sõltumata asjaolust, kas muuseumikogu täiendamise ja asja muuseumisse hoiule võtmise komisjon otsustab asja museaalina arvele võtta või mitte.
 (5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud akte ei looda järgmistel juhtudel:
 1) asja kuni üheks aastaks muuseumisse hoiule võtmisel, eesmärgita seda museaalina arvele võtta;
 2) teise muuseumi muuseumikogust väljaarvatud museaali vastuvõtmisel;
 3) riigimuuseumi muuseumikogu vastuvõtmisel muuseumiseaduse §-s 10 sätestatud juhul;
 4) juhul kui asja üleandmisel ei ole tehnilistel põhjustel võimalik koostada asja üleandmise akti ning asja üleandja allkirjastab infosüsteemi põhimääruse § 14 lõikes 1 nimetatud andmeid sisaldava kirjaliku nõusoleku asja omandi muuseumile üleandmise kohta.
 § 5. Muuseumikogu täiendamise ja asja muuseumisse hoiule võtmise komisjon
 (1) Muuseumi juht moodustab asja museaalina arvele võtmise ning muuseumisse kauemaks kui üheks aastaks hoiule võtmise otsustamiseks käskkirjaga vähemalt kolmeliikmelise muuseumikogu täiendamise ja asja muuseumisse hoiule võtmise komisjoni (edaspidi komisjon), kuhu võivad kuuluda muuseumi töötajad ning muud eksperdid.
 (2) Komisjon teeb muuseumikogu täiendamise eesmärgil muuseumile kultuuriväärtuse hindamiseks hoiule või üle antud asja kohta museaalina arvele võtmise, abikogusse arvamise, muuseumisse hoiule võtmise või omandamata jätmise otsuse kolme kuu jooksul alates asja kultuuriväärtuse hindamiseks hoiule võtmise akti või asja üleandmise akti allkirjastamisest.
 (3) Asja kultuuriväärtuse hindamiseks hoiule võtmise akti või asja üleandmise akti puudumisel hindab komisjon asja kultuuriväärtust infosüsteemi põhimääruse § 14 lõike 1 alusel infosüsteemi kantud andmete põhjal.
 (4) Komisjon teeb otsuse käesoleva määruse §-s 2 sätestatud kriteeriumidest lähtudes.
 (5) Muuseum koostab infosüsteemi põhimääruse §-s 15 nimetatud andmete põhjal komisjoni koosoleku protokolli.
 (6) Kui komisjon otsustab jätta kultuuriväärtuse hindamiseks hoiule antud asja muuseumile omandamata, rakendatakse käesoleva määruse § 8 lõigetes 4 ja 5 sätestatud korda.
 § 6. Asja museaalina arvele võtmine
 (1) Kolme kuu jooksul alates komisjoni otsusest asi museaalina arvele võtta koostab muuseum infosüsteemi põhimääruse § 16 lõikes 1 nimetatud andmete põhjal vastuvõtuakti.
 (2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud tähtaega võib erandjuhul pikendada muuseumi juhi otsusega ühekordselt kuni ühe aastani.
 (3) Teise muuseumi muuseumikogust väljaarvatud museaali arvele võtmisel võib koostada vastuvõtuakti komisjoni otsuseta, võttes aluseks käesoleva määruse § 7 lõikes 2 nimetatud sõltumatu eksperdi arvamuse.
 (4) Riigimuuseumi muuseumikogu vastuvõtmisel muuseumiseaduse §-s 10 sätestatud juhul võib koostada vastuvõtuakti komisjoni otsuseta.
 (5) Vastuvõtuakti või selle väljatrüki allkirjastavad asja üleandja või tema esindaja ja infosüsteemi kande tegija.
 (6) Kui asja üleandja on eelnevalt allkirjastanud asja üleandmise akti või esitanud kirjaliku nõusoleku asja omandi muuseumile üleandmise kohta, allkirjastab vastuvõtuakti üksnes infosüsteemi kande tegija.
 (7) Allkirjastatud vastuvõtuakti kinnitab muuseumi juht oma allkirjaga ning sellega loetakse asi museaalina arvele võetuks.
 § 7. Museaali muuseumikogust väljaarvamine
 (1) Museaali väljaarvamine muuseumikogust ja museaali võõrandamise viisi valik toimub muuseumi asutaja või moodustaja otsusel, arvestades muuseumi juhi põhjendatud ettepanekut.
 (2) Ettepanek koosneb väljaarvamisakti eelnõust ja sõltumatu eksperdi arvamusest.
 (3) Museaali muuseumikogust väljaarvamisel koostab muuseum infosüsteemi põhimääruse § 17 lõikes 1 nimetatud andmete põhjal väljaarvamisakti.
 (4) Väljaarvamisakti või selle väljatrüki allkirjastab infosüsteemi kande tegija.
 (5) Kui asi antakse pärast väljaarvamist üle teisele juriidilisele või füüsilisele isikule, allkirjastab väljaarvamisakti või selle väljatrüki ka vastav isik või tema esindaja.
 (6) Kui eksperdi arvamuse koostamise käigus ei ole suudetud tuvastada museaali muuseumile annetanud isikut, peab väljaarvamise otsuse ja asjaga seotud edasiste toimingute vahele jääma vähemalt kuus kuud, mille jooksul muuseum teavitab museaali muuseumikogust väljaarvamisest oma veebilehe kaudu ning museaali muuseumile annetanud isikul on võimalik taotleda selle endale tagastamist.
 § 8. Asja muuseumisse hoiule võtmine ja tagastamine
 (1) Asja muuseumisse kauemaks kui üheks aastaks hoiule võtmisel koostab muuseum infosüsteemi põhimääruse § 18 lõikes 1 nimetatud andmete põhjal kultuuriväärtusega asja muuseumisse hoiule võtmise akti (edaspidi hoiulevõtmisakt).
 (2) Hoiulevõtmisakti või selle väljatrüki allkirjastavad asja hoiuleandja või tema esindaja ja infosüsteemi kande tegija ning kinnitab muuseumi juht oma allkirjaga.
 (3) Asja kuni üheks aastaks muuseumisse hoiule võtmisel koostab muuseum hoiulevõtmisakti või sõlmib asja hoiuleandjaga lepingu.
 (4) Asja õigustatud isikule tagastamisel koostab muuseum infosüsteemi põhimääruse § 18 lõikes 2 nimetatud andmete põhjal tagastamisakti ning tagastab asja õigustatud isikule.
 (5) Tagastamisakti või selle väljatrüki allkirjastavad õigustatud isik või tema esindaja ja infosüsteemi kande tegija.
 § 9. Museaali ja muuseumisse hoiule võetud asja kasutamiseks saamise taotlemine ja kasutamiseks andmine
 (1) Teise muuseumi muuseumikogusse arvatud museaali ja muuseumisse hoiule võetud asja kasutamiseks saamise taotlemisel koostab muuseum infosüsteemi põhimääruse § 22 lõikes 1 nimetatud andmete põhjal taotluse.
 (2) Taotluse või selle väljatrüki allkirjastab kande tegija ning kinnitab muuseumi juht oma allkirjaga.
 (3) Museaali ja muuseumisse hoiule võetud asja teisele juriidilisele või füüsilisele isikule kasutamiseks andmisel koostab muuseum infosüsteemi põhimääruse § 22 lõikes 2 nimetatud andmete põhjal väljaandeakti.
 (4) Väljaandeakti või selle väljatrüki allkirjastavad museaali või muuseumisse hoiule võetud asja kasutamiseks saanud isik (edaspidi asja kasutaja) või tema esindaja ja infosüsteemi kande tegija ning kinnitab muuseumi juht oma allkirjaga.
 (5) Kokkulepitavate tingimuste suure mahu korral sõlmitakse asja kasutajaga täiendavalt museaali või muuseumisse hoiule võetud asja kasutamise leping.
 (6) Museaali ja muuseumisse hoiule võetud asja kasutamise lõpetamisel koostab muuseum infosüsteemi põhimääruse § 22 lõikes 4 nimetatud andmete põhjal tagastamisakti.
 (7) Tagastamisakti või selle väljatrüki allkirjastavad asja kasutaja või tema esindaja ja infosüsteemi kande tegija.
 § 10. Museaali ja muuseumisse hoiule võetud asja muuseumisisene kasutamine
 (1) Museaali ja muuseumisse hoiule võetud asja muuseumisiseseks kasutamiseks andmisel koostab muuseum infosüsteemi põhimääruse § 23 lõikes 1 nimetatud andmete põhjal muuseumisisese kasutamise akti.
 (2) Muuseumisisese kasutamise akti või selle väljatrüki allkirjastavad museaali või muuseumisse hoiule võetud asja muuseumisiseseks kasutamiseks saaja ja infosüsteemi kande tegija.
 (3) Museaali ja muuseumisse hoiule võetud asja muuseumisisese kasutamise lõpetamisel koostab muuseum infosüsteemi põhimääruse § 23 lõikes 2 nimetatud andmete põhjal tagastamisakti.
 (4) Tagastamisakti või selle väljatrüki allkirjastavad museaali või muuseumisse hoiule võetud asja tagastaja ja infosüsteemi kande tegija.
 Asja museaalina arvele võtmist ja hoiule võtmist korraldab ning museaalide ja muuseumisse hoiule võetud asjadega tehtavate toimingute elektroonilise registreerimise eest vastutab peavarahoidja või peavarahoidja ametikoha puudumisel muuseumi juhi määratud töötaja.
 Riiklikku järelevalvet käesoleva määruse rakendamise üle teostab Kultuuriministeerium.
 § 13. Komisjoni otsuse erisus
 Asjade kohta, mis on enne käesoleva määruse jõustumist muuseumikogu täiendamise eesmärgil hoiule või üle antud, kuid mille kohta ei ole tehtud käesoleva määruse § 5 lõikes 2 sätestatud otsust, teeb komisjon arvele võtmise, abikogusse arvamise, muuseumisse hoiule võtmise või omandamata jätmise otsuse hiljemalt 31. detsembril 2015. a.


text:
La stazione di Essen Centrale (in tedesco Essen Hbf) è la principale stazione ferroviaria della città tedesca di Essen.
 Storia
 Nel 1952 si iniziarono i lavori per un nuovo fabbricato viaggiatori, in sostituzione di quello precedente distrutto durante la guerra. Il nuovo edificio, progettato da Werner Tschiesche, venne compiuto nel 1965; ulteriori lavori ai fabbricati minori si protrassero fino al 1976.
 Movimento
 Lunga percorrenza
 Trasporto regionale e S-Bahn
 La stazione è servita dalle linee RegioExpress RE 1, RE 2, RE 6, RE 11, RE 14, RE 16 e RE 42, dalla linea regionale RB 40 e dalle linee S 1, S 2, S 3, S 6 e S 9 della S-Bahn.
 Note
 Esplicative
 Bibliografiche
 Bibliografia
 Voci correlate
 S-Bahn Reno-Ruhr
 Stadtbahn di Essen
 Altri progetti
 Collegamenti esterni
 Centrale


type: caselaw

text:
 12.3.2011
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 80/19
 Talan väckt den 22 december 2010 — Aktieselskabet af 21. november 2001 mot harmoniseringsbyrån — Parfums Givenchy (only givenchy)
 (Mål T-586/10)
 2011/C 80/36
 Ansökan är avfattad på engelska
 Parter
 Sökande: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Danmark) (ombud: advokaten C. Christiansen)
 Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)
 Motpart vid överklagandenämnden: Parfums Givenchy SA (Levallois Perret, Frankrike)
 Sökandens yrkanden
 Sökanden yrkar att tribunalen ska
 —
 ogiltigförklara det beslut som fattats av andra överklagandenämnden vid byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 7 oktober 2010 i ärende R 1556/2009-2, och
 —
 förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.
 Grunder och huvudargument
 Sökande av gemenskapsvarumärke: Motparten vid överklagandenämnden
 Sökt gemenskapsvarumärke: Figurmärket i färg ”only givenchy” för varor i klass 3 — Ansökan om gemenskapsvarumärke nr 3980241
 Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Sökanden
 Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: Den danska varumärkesregistreringen nr VR 2001 03359 av ordmärket ”ONLY”, bland annat för varor i klasserna 3 och 9, den danska varumärkesregistreringen nr VR 2000 02183 av ordmärket ”ONLY” för varor i klass 25 och gemenskapsregistreringen nr 638833 av ordmärket ”ONLY” för varor i klasserna 14, 18 och 25
 Invändningsenhetens beslut: Avslag på invändningen i dess helhet
 Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet
 Grunder: Åsidosättande av artikel 8.1 b och 8.5 i rådets förordning nr 207/2009, eftersom överklagandenämnden felaktigt fann att det inte finns någon risk för förväxling och att omsättningskretsen inte skulle anse att det finns någon koppling eller samband mellan de äldre varumärkena och det ifrågasatta varumärket.