type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 12 . 10 . 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 288 /3
 KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 2717/82
 af 11 . oktober 1982
 om fastsættelse af de præmier, hvormed importafgifterne for korn, mel og malt
 skal forhøjes
 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE — en omregningskurs baseret pa den centralkurs af
 FÆLLESSKABER HAR — de valutaer, der flyder sammen inden for et
 udsving af 2,25 % ,
 under henvisning til traktaten om oprettelse af Det
 europæiske økonomiske Fællesskab, — en omregningskurs for de andre valutaer, der er
 baseret på et gennemsnit for hver valuta over for de
 under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. fællesmarkedsvalutaer, der er nævnt i forrige led ;
 2727/75 af 29 . oktober 1975 om den fælles markeds
 ordning for korn ('), senest ændret ved forordning disse kurser er de kurser, der noteres fra den 8 . oktober
 (EØF) nr. 1451 /82 (2), særlig artikel 15, stk. 6, 1982 ;
 under henvisning til Rådets forordning nr. 129 om de nuværende cif-priser, herunder cif-priserne ved
 regningsenhedens værdi og de vekselkurser, der skal terminskøb, fører til at ændre de præmier, hvormed de
 anvendes inden for den fælles landbrugspolitiks for tiden gældende importafgifter skal forhøjes, i over
 rammer (3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. ensstemmelse med bilaget til denne forordning —
 2543/73 (4), særlig artikel 3 ,
 under henvisning til udtalelse fra Det monetære UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :
 Udvalg, og
 Artikel 1
 ud fra følgende betragtninger :
 De præmier, hvormed importafgifterne for korn og De i artikel 15 i forordning (EØF) nr. 2727/75
 malt skal forhøjes, er fastsat ved forordning (EØF) nr. omhandlede præmier, hvormed de forudfastsatte
 21 19/82 (5) og de senere forordninger, der ændrer importafgifter for korn og malt skal forhøjes, fastsættes
 denne ; som angivet i bilaget.
 for at tillade en normal funktion af afgiftsordningen Artikel 2
 må det ved beregningen af disse sidste tages i betragt
 ning : Denne forordning træder i kraft den 12. oktober 1982.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
 medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11 . oktober 1982.
 Pa Kommissionens vegne
 Poul DALSAGER
 Medlem af Kommissionen
 (■) EFT nr. L 281 af 1 . 11 . 1975, s. 1 .
 O EFT nr. L 164 af 14 . 6 . 1982, s. 1 .
 O EFT nr. 106 af 30 . 10. 1962, s. 2553/62.
 O EFT nr. L 263 af 19 . 9 . 1973, s . 1 .
 O EFT nr. L 223 af 31 . 7. 1982, s. 47.
 ---pagebreak--- Nr. L 288 /4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 10 . 82
 BILAG
 til Kommissionens forordning af 11 . oktober 1982 om fastsættelse af de præmier, hvormed
 importafgifterne for korn, mel og malt skal forhøjes
 A. Korn og mel
 (ECU7 ton)
 Position Løbende
 1 , term . 2, term . 3 , term .
 i den fælles Varebeskrivelse måned
 toldtarif 10 11 12 1
 10.01 B I Blød hvede og blandsæd af hvede og rug 0 0 0 0
 10.01 Bil Hård hvede 0 0 0 0
 10.02 Rug 0 0 0 0
 10.03 Byg 0 0 0 0
 10.04 Havre 0 0 0 0
 10.05 B Majs, anden end hybridmajs til udsæd 0 0 0 0
 10.07 A Boghvede 0 0 0 0
 10.07 B Hirse 0 0 0 0
 10.07 C Sorghum 0 0 0 0
 10.07 D Andre varer 0 0 0 0
 11.01 A Hvedemel og mel af blandsæd af hvede og rug 0 0 0 0
 B. Malt
 (ECU/ ton)
 Position Løbende
 1 , term . 2, term . 3 , term . 4, term.
 i den fælles Varebeskrivelse måned
 toldtarif 10 11 12 1 2
 11.07 A I (a) Malt af hvede, ikke brændt, formalet 0 0 0 0 0
 1 1.07 A I (b) Malt af hvede, ikke brændt, ikke formalet 0 0 0 0 0
 1 1.07 A II (a) Malt af andet end hvede, ikke brændt,
 formalet 0 0 0 0 0
 1 1 .07 A II (b) Malt af andet end hvede, ikke brændt, ikke
 formalet 0 0 0 0 0
 1 1.07 B Brændt malt 0 0 0 0 0


type: other

text:
Gratis Porr Klipp Vuxenfilm Gratis M är din hubb för gratis porrvideor sexfilmer uppdaterade dagligen. Se på HD porr i 4K och VR porr Gratis! Ladda ned XXX videor eller strömma. Gratis hd porr vuxenfilm gratis. Gratis sex porr vuxenfilm gratis. Vuxenfilm gratis gratis porr klipp. Vuxenfilm gratis gratis porr bilder. Gratis fransk porr vuxenfilm. M, XXX porr sexvideor HD Mobil! Se gratis porr gratis vuxenfilm Utmärkt hemmagjord vintage, retro vuxen film - Retro Tube Utmärkt hemmagjord vintage, retro vuxen film dessa filmer är vintage sex dina föräldrar. Franska Grupp Sex Retro Trekant Vintage Amatör Hemmagjord. Gratis Porr, ameteur Hemmagjord Porr. Fantastisk hemmagjord italiensk porr klipp. Porr, film, klipp, platser. Otroligt stockings, retro vuxen film. Gratis Porr Klipp Vuxenfilm Gratis M är din hubb för gratis porrvideor sexfilmer uppdaterade dagligen. Se på HD porr i 4K och VR porr Gratis! Ladda ned XXX videor eller strömma. Gratis hd porr vuxenfilm gratis. Gratis sex porr vuxenfilm gratis. Vuxenfilm gratis gratis porr klipp. Vuxenfilm gratis gratis porr bilder. Gratis fransk porr vuxenfilm. M, XXX porr sexvideor HD Mobil! Se gratis porr gratis vuxenfilm Utmärkt hemmagjord vintage, retro vuxen film - Retro Tube Utmärkt hemmagjord vintage, retro vuxen film dessa filmer är vintage sex dina föräldrar. Franska Grupp Sex Retro Trekant Vintage Amatör Hemmagjord. Gratis Porr, ameteur Hemmagjord Porr. Fantastisk hemmagjord italiensk porr klipp. Porr, film, klipp, platser. Otroligt stockings, retro vuxen film.
 Gratis vuxenfilm gratis: Gratis porr klipp gratis vuxenfilm
 Bästa små bröst, retro kön film. Klassiska giant dildo retro porr. Privat massage göteborg sabai thai massage - sex escorter: Freesex thai massage göteborg Backböle Porne Kontaktannonser Free x videos. Eskorttjejer göteborg grtis porr, Helt gratis dejtingsidor eskort goteborg, porr Sexställningar. olika typer av massage.
 Gratis porr klipp gratis vuxenfilm - Gratis pornografi gratis
 0 thoughts on Rosa sidan escorter stockholm eskorts escorter, erotic escort stockholm, escort hemsidor, eskorter flashback, rosa sidor. Kk Sex Naken Blondin Sillebotten Malmo Eskort Tecknad Porr Film. Royal thai massage globen Spa i Stockholm.
 Svensk Knull: Gratis porr klipp gratis vuxenfilm
 Freeporn stockholms eskorter Spa karlstad sexiga underkläder göteborg - escort örebro. Svensk hårdporr gratis pornografi. Den Första Svenska Tub XxX Sajten För Porrfilm. Gratis erotisk massage linköping gratis tele sex porrfim svensk pornografi.
 0 Svar till “Gratis porr klipp gratis vuxenfilm”
 Thaimassage trelleborg thai fridhemsplan
 Oil massage se skön massage göteborg


type: wikipedia

text:
A Habsburg-család (1740-ig, illetve a magyar trónon 1780-ig Habsburg-ház; 1745-től, és 1780-tól Habsburg–Lotaringiai-ház) Európa egyik legjelentősebb uralkodócsaládja volt, amely német királyok, német-római császárok, cseh, magyar, spanyol és portugál királyok sorát adta. A család tagjai emellett különböző időszakokban számtalan itáliai és német hercegség, választófejedelemség, stb. urai voltak.
 A család eredete
 A család eredete a 10. századig nyúlik vissza. Az első név szerint ismert ős Gazdag Guntram volt, bár ő még nem viselte a Habsburg nevet (973-ban halt meg). A Habsburg név a 11. században ragadt az alemann eredetű családra, amikor II. Ottó (meghalt 1111) a mai Svájc területén, Aargau kantonban, az Aare és a Reuss folyók egybefolyásánál fekvő Habichtsburg grófja lett. Más forrás szerint Habichtsburgot Guntram unokája, Werner építtette, aki egyébként 1002-től már Strassburg püspöke volt. A vár neve magyarul Héjavárat jelent, és innen ered az ismert Habsburg családi címer is.
 Birtokaik kezdetben főleg a sváb hercegségben terültek el, amit később elzászi területekkel egészítettek ki (egyes források szerint ezzel ellentétben az elzászi birtokok jelentették a kezdeti törzsterületet). Később a svájci területekről elüldözték őket a svájciak, és ezzel nagyjából egyidejűleg a magyarok és csehek közötti ellentéteket kihasználva megszerezték maguknak első kelet-ausztriai birtokaikat.
 Német királyok és német-római császárok
 A család első uralkodója I. Rudolf (1218–1291), akit 1273-ban választottak német királlyá. 1282-ben az augsburgi birodalmi gyűlésen fiainak ajándékozta az Ottokár cseh királytól magyar segítséggel megszerzett birodalmi területeket, Felső- és Belső-Ausztriát, Stájerországot, Krajnát és Karintiát, ezzel kialakítva a család későbbi közép-európai bázisát. 1315-ben a svájci szabadságharc következtében ottani területeik nagy részét elveszítették. Ezt követően változó, de összességében folyamatosan növekvő birodalmi területek urai.
 A német királyi címet I. Rudolf fia, I. Albert (1308) halála után elveszítették (közöttük sincs folytonosság: 1292–1298 között Nassaui Adolf uralkodott), és csak II. Albert szerezte vissza 1438-ban.
 Császári címet elsőként III. Frigyes (1415–1493) viselte (német királlyá 1442-ben, német-római császárrá 1452-ben koronázták). Ettől kezdve folyamatosan a Habsburg-házból kerültek ki a német-római császárok 1742-ig amikor VII. (Wittelsbach) Károlyt, választották császárrá. 1745-ben Mária Terézia férjét, I. (Lotaringiai) Ferencet választották meg, ők alapították meg a Habsburg–Lotaringiai-házat.
 1806-ban a Német-Római Szent Birodalmat megszűntnek nyilvánították, és II. Ferenc német-római császár I. Ferenc néven még két évvel korábban, 1804-ben felvette az Ausztria császára címet, amelyet 1918-ban az (I. ) Osztrák Köztársaság kikiáltásakor és a Habsburg–Lotaringiai-ház trónfosztásakor I. Károly császár (IV. Károly néven magyar király) veszített el.
 A spanyol Habsburgok
 1496-ban I. Miksa német király (1508-tól német-római császár) fia, IV. (Szép) Fülöp, aki ekkor anyja, Burgundi Mária örököseként már Németalföld teljes jogú uralkodója volt, Johannát, I. (Katolikus) Izabella kasztíliai királynő és II. (Katolikus) Ferdinánd aragón király másodszülött lányát vette feleségül, miközben Fülöp húga, Margit, 1497-ben János kasztíliai és aragóniai trónörököshöz ment férjhez. János viszont még 1497-ben meghalt, és a kasztíliai királyi családban bekövetkezett tragédiák következtében 1500-ban Fülöp felesége, Johanna lett a trón örököse. Hivatalosan 1502-ben nevezték ki Johannát Kasztília és Aragónia trónörökösévé, mikor a férjével személyesen ellátogatott Kasztíliába és Aragóniába. A Kasztíliai Királyságban Johanna (később őt nevezték Őrült Johannának) 1504-től uralkodott, 1506-tól férjével, I. Fülöppel, az Aragóniai Királyságban már férje halála után 1516-ban lett uralkodó. A két királyság formálisan megtartotta különállását, és csak perszonálunió kötötte őket egymáshoz. Szép Fülöp 1506-ban meghalt, ezért 1516-tól a mentális betegségben szenvedő Johanna idősebbik fia, Habsburg Károly (1500–1558) főherceg lett az anyja mellett előbb régens, majd társuralkodó, aki az apai nagyapja, I. Miksa császár 1519-ben bekövetkezett halála után a német területeket is megszerezte. 1519-től öröklés útján automatikusan Ausztria főhercegévé vált, míg választás révén nyerte el előbb 1520-tól a német királyi, majd 1530-tól a császári címet. Károly, miközben – egy hétéves időszakot leszámítva – a felesége, Portugáliai Izabella, illetve a helytartói útján kormányozta a hispániai királyságokat, elsősorban német birodalmi ügyekkel (emellett pedig főleg Itáliával és Németalfölddel) foglalkozott, az ausztriai tartományokat öccsére, Ferdinándra bízta, aki 1526-ban a sógora, II. Lajos halála után a felesége, Lajos nővére, Jagelló Anna jogán megörökölte a magyar és cseh királyságokat. Károly 1556-ban visszavonult az uralkodástól, és birodalmát kétfelé osztotta: a hispániai királyságok, Kasztília és Aragónia annak ekkor már terjedelmes tengerentúli birtokaival valamint Nápollyal és Németalfölddel együtt a fiáé, II. Fülöpé lett, míg a német-római császári címet és a németországi birtokokat Ferdinánd kapta meg. A Károly alatt kialakított abszolutizmus és az erősen központosított monarchia lehetővé tette, hogy offenzív (hódító) politikát folytassanak a királyok. Ennek köszönhetően Európa legerősebb hatalmává vált a Hispániai (spanyol) terület. A spanyol hatalom a 16. században európai (politikai-katonai) hegemóniára tett szert, II. Fülöp rendelkezett a legerősebb és legmodernebb hadsereggel. II. Fülöp lelkiismeretes, buzgó hivatalnok módjára, szinte a legapróbb ügyekkel is foglalkozott. Fia, III. Fülöp (1598–1621), és unokája IV. Fülöp (1621–1665) nem törődtek a birodalommal, a kormányzást kegyenceikre bízták, akik a saját hasznukat részesítették előnyben a birodaloméval szemben. A Habsburg túlsúly megtörésére irányult a harmincéves háború amely vallási köntösbe öltöztetve tört ki. Ez hozzájárult ahhoz, hogy a már évtizedek óta recsegő-ropogó spanyol birodalom végleg elveszítse európai hegemóniáját, és azt tőle XIV. Lajos Franciaországa ragadta el. A Habsburg-család osztrák és spanyol ága között 200 év alatt megkötött 11 házasság közül kilenc első unokatestvérek vagy nagybácsi–unokahúg között jött létre. Az utolsó spanyol Habsburgot, II. Károlyt (1665–1700), akinek az anyja, Mária Anna és az apja, IV. Fülöp között kötött házasság is nagybácsi–unokahúg viszony volt, kevésbé érdekelték az államügyek, helyette 1696-ig az édesanyja Habsburg Mária Anna, majd annak halála után, 1696-tól 1700-ig kegyencei kormányozták a spanyol királyságokat.
 II. Károly gyermektelenül hunyt el, és végrendeletében a nővére, Mária Terézia és XIV. Lajos unokáját, Fülöpöt, Anjou hercegét tette meg örökösévé. Az ezt követő spanyol örökösödési háborúban a Habsburgok és szövetségeseik, például az angolok, John Churchillnek, Marlborough hercegének a vezetésével többször is győzelmet arattak a franciák felett. A katalánok és az aragóniaiak Károly főherceghez csatlakoztak, akit 1706-ban Madridban is a spanyol királyságok uralkodójává is kikiáltottak, de őt hivatalosan nem ismerték el később III. Károlynak. Őt azonban I. József császár halála után VI. Károly néven német-római császárnak is megválasztották, ekkor Anglia és a Habsburg Birodalom szövetsége felbomlott, és végül V. Fülöpöt ismerték el spanyol királynak (utrechti egyezmény), ezzel a spanyol korona véglegesen a Bourbonok kezére jutott.
 A Habsburgok és Magyarország
 A magyar történelemben elsőként a Habsburgok között I. Albert lánya, Ágnes jelent meg, aki III. András felesége volt. Az Árpád-ház kihalása (1301) után – noha a birodalmi felfogás szerint ennek alapján jogot formálhattak volna a magyar trónra – I. Albert német király Anjou Károly (Róbert) trónigényeit támogatta, akinek az édesanyja, Klemencia szintén Habsburg-házi hercegnő, és I. Rudolf lányaként Habsburg Ágnes királyné nagynénje volt, a másik két aspiránssal, a cseh III. Vencellel és Bajor Ottóval szemben.
 A magyar trónon az első Habsburg-házi uralkodó 1437 és 1439 között Albert király volt, V. Albert néven osztrák uralkodó herceg, II. Albert néven német király, I. Albert néven cseh király, aki a feleségének, Luxemburgi Erzsébetnek, Zsigmond magyar király és német-római császár leányának jogcíme révén jutott a magyar trónra. Az ő fia lett V. László, magyar és cseh király.
 V. László halála után 1459-ben egyes főurak III. Frigyes magyar királlyá választását szorgalmazták, de koronázására nem került sor (noha a korona László révén az ő birtokában volt), hanem Hunyadi Mátyás lett a király. 1463-ban a bécsújhelyi béke értelmében Frigyes használhatta a magyar királyi címet, visszaszolgáltatta a magyar koronát, Mátyást fiává fogadta, ezáltal Frigyes elismerte Mátyást, ugyanakkor Mátyás örökösének ismerte el Frigyest, vagy fiát, Miksa főherceget, amennyiben Mátyásnak nem születik fiúgyermeke. Ennek ellenére a két uralkodó között az 1470-es években újabb háborúk zajlottak, amelyek során Frigyes kénytelen volt elismerni Mátyást Csehország királyának, majd elveszítette ausztriai tartományai egy részét is, amelyeket csak Mátyás halála után sikerült visszaszereznie.
 Noha Mátyás halála után a Habsburgok több jogcímen is igényt formálhattak volna a magyar trónra, a magyar rendek Jagelló Ulászló cseh király mellett döntöttek.
 A dinasztikus kapcsolatok azonban tovább szövődtek: a I. Miksa német-római császár által szorgalmazott Habsburg–Jagelló házassági szerződés értelmében Ulászló leánya, Anna I. Ferdinándnak, V. Károly császár öccsének, Ausztria uralkodó főhercegének lett a felesége, Ulászló fia, II. Lajos pedig Károly és Ferdinánd húgát, Máriát vette el. A szerződés értelmében amelyik uralkodó utód nélkül hal meg, a másik örökli annak országait. A mohácsi csata és II. Lajos magyar király halála után V. Károly német-római császár (és spanyol király) az özvegy Máriát hazahívta és Németalföld helytartójává nevezte ki.
 Ennek alapján I. Ferdinánd (1526-tól cseh király, 1531-től német király, 1558-tól német-római császár) igényt formált a magyar trónra. 1526. december 16-án meg is választották, illetve 1527. november 3-án megkoronázták. A rendek egy része (tkp. a köznemesi párt) azonban Szapolyai János erdélyi vajda személye mellett döntött, akit szintén megkoronáztak (1526. november 11. ). Tizenkét éven át tartó belháború következett, amelynek során egyik fél sem tudott felülkerekedni a másikon. A két király végül 1538-ban a váradi békében megegyezett, hogy János halála esetén Ferdinánd örökli a trónt. Szapolyai 1540-ben bekövetkezett halála után a Habsburgok szinte egyszerre érték el két célkitűzésüket, és jutottak a cseh és a magyar korona birtokába, amelyeket 1918-ig meg is tartottak. A Habsburgok spanyol földön hozzászoktak az abszolutisztikus kormányzáshoz, számukra a közép európai országokban (Magyarország, Lengyelország, Csehország) virágkorát élő rendiség nyűgnek számított amelyet letörni igyekeztek. Ez többnyire csak az osztrák tartományokban sikerült I. Ferdinándnak, Magyarországon és Csehországban nem. Utódai (II. Miksa és Rudolf) is a központosításra törekedtek (volt alkalmuk testközelből megtapasztalni az abszolút uralkodó hatalmát, hiszen mindketten a spanyol udvarban nevelkedtek egy ideig) de komolyabb erőfeszítésre, a rendiség letörésére csak Rudolf uralkodása második felében került sor. Azonban a magyar és erdélyi rendi megmozdulások, felkelések (Bocskai István, Bethlen Gábor, Rákócziak hadjáratai) megvédték a rendek jogait, s ha nagy erőfeszítések árán is, de fenntartották a rendi dualizmust (1608–1671). A 17. század végére a rendek pozíciói egyre romlottak (már a cseh rendekre sem számíthattak mert azokat letörte a Habsburg túlerő s abszolutizmust vezettek be. Nem mellékesen kell itt megjegezni, hogy Csehországot Habsburg örökös tartománnyá alakították, s ott a rendiséget végleg felszámolták, Magyarországon ez csak ideig-óráig sikerült pl: I. Lipót uralkodása idején (1671–1681), valamint Mária Terézia és II. József alatt (1765–1790), és I. Ferenc alatt (1812–1825 között). A dinasztia és a magyar rendek viszonyára a 16. és a 17. század folyamán erősen rányomta a bélyegét az a mondás, mely szerint a Habsburgok az országot, ősi ellenségétől, a töröktől megszabadítani nem tudták, alkotmánya szerint kormányozni nem akarták. A 18. században a Rákóczi-szabadságharc leverése után a várt megtorlás elmaradt, (általános amnesztiát hirdetett Bécs) az udvarhű nemeseket Rákóczi és Bercsényi elkobzott birtokaiból jutalmazták meg, de egyéb retorzió nem történt. A magyar rendekkel az új király kibékült, újra összehívták az országgyűlést, helyreállították (ha nem egészen is) a rendi alkotmányt.
 Habsburg-ház leszármazási ágai
 Bővebben: Habsburg-ház
 Habsburg-ház
 Lásd még: osztrák hercegek és főhercegek, német királyok, cseh királyok listája
 Gazdag Guntram megalapításával (az első jelentős tagtól számítva):
 I. Rudolf német király (1218–1291)
 I. Albert német király (1255–1308)
 I. Rudolf cseh király (1282–1307)
 III. Frigyes német király (1289–1330)
 I. Lipót osztrák herceg (1290–1326)
 II. Albert osztrák herceg (1298–1358)
 IV. Rudolf osztrák főherceg (1339–1365)
 V. Frigyes osztrák herceg (1347–1362)
 III. Albert osztrák herceg (1349–1395) (a Habsburg-ház Alberti ágának megalapítója)
 III. Lipót osztrák herceg (1351–1386) (a Habsburg-ház Lipóti ágának megalapítója)
 Ottó osztrák herceg (1301–1339)
 II. Rudolf osztrák herceg (1271–1290)
 Parricida János (1290–1313)
 Habsburg-ház ágai
 Habsburg-ház Alberti ág
 III. Lófarkas Albert osztrák herceg megalapításával:
 IV. Albert osztrák herceg (1377–1404)
 Albert német, magyar és cseh király (1397–1439)
 György herceg (1435)
 V. László magyar és cseh király (1440–1457)
 Habsburg-ház Lipóti ág
 III. Igazságos Lipót osztrák herceg megalapításával:
 Vilmos osztrák herceg (1370–1406)
 IV. Lipót osztrák herceg (1371–1411)
 II. Ernő osztrák herceg (1377–1424)
 III. Frigyes német-római császár (1415–1493)
 I. Miksa német-római császár (1459–1519)
 IV. Fülöp burgundi herceg (1478–1506)
 V. Károly német-római császár (1500–1558) (a Habsburg-ház spanyol ágának megalapítója)
 I. Ferdinánd német-római császár (1503–1564) (a Habsburg-ház dunai ágának megalapítója)
 VI. Albert osztrák herceg (1418–1463)
 IV. Frigyes osztrák herceg (1382–1439)
 Zsigmond osztrák főherceg (1427–1496)
 Wolfgang főherceg (1480)
 Habsburg-ház dunai ág
 Lásd még: osztrák főhercegek, német-római császárok, német királyok, magyar királyok, cseh királyok listája
 Ferdinánd német-római császár, magyar és cseh király megalapításával:
 II. Miksa német-római császár (1527–1576)
 Rudolf német-római császár (1552–1612)
 Don Julius Caesar D'Austria (1585–1609)
 Ernő főherceg (1553–1595)
 Mátyás német-római császár (1557–1619)
 III. Miksa osztrák főherceg (1558–1618)
 II. Ferdinánd osztrák főherceg (1529–1595)
 II. Károly osztrák főherceg
 II. Ferdinánd német-római császár (1578–1637)
 III. Ferdinánd német-római császár (1608–1657)
 IV. Ferdinánd magyar király (1633–1654)
 I. Lipót német-római császár (1640–1705)
 I. József német-római császár (1678–1711)
 VI. Károly német-római császár (1685–1740) (leányági leszármazottak)
 Károly József olmützi püspök (1649–1664)
 Lipót Vilmos főherceg (1614–1662)
 Miksa Ernő főherceg (1583–1616)
 V. Lipót osztrák főherceg (1586–1632) (a Habsburg–Tiroli ág megalapítója)
 Károly József hercegpüspök (1590–1624)
 Habsburg-ház, spanyol ág
 Lásd még: spanyol királyok, portugál királyok listája
 Károly német-római császár és spanyol király megalapításával:
 I. Károly spanyol király (1500–1558)∞ Portugáliai Izabella
 II. Fülöp spanyol király (1527–1598)∞ Portugáliai Mária Manuéla
 Károly, Asztúria hercege (1545–1568)
 ∞ Franciaországi Erzsébet
 Izabella Klára Eugénia infánsnő (1566–1633)∞ VII. Albert osztrák főherceg
 Katalin Michéla infánsnő (1567–1597)∞ I. Károly Emánuel savoyai herceg
 ∞ Ausztriai Anna
 Ferdinánd, Asztúria hercege (1571–1578)
 Diego Félix infáns (1575–1582)
 III. Fülöp spanyol király (1578–1621)∞ Ausztriai Margit
 Anna Mária Mauricia infánsnő (1601–1666)∞ XIII. Lajos francia király
 IV. Fülöp spanyol király (1605–1665)∞ Franciaországi Izabella
 Baltazár Károly, Asztúria hercege (1629–1646)
 Mária Terézia infánsnő (1638–1683)∞ XIV. Lajos francia király
 ∞ Ausztriai Mária Anna
 Margit Terézia infánsnő (1651–1673)∞ I. Lipót német-római császár
 Fülöp Proszperó, Asztúria hercege (1657–1661)
 II. Károly spanyol király (1661–1700)∞ Orléans-i Mária Lujza
 Mária Anna infánsnő (1606–1646)∞ III. Ferdinánd német-római császár
 Károly infáns (1607–1632)
 Ferdinánd bíboros-infáns (1609–1641)
 Mária infánsnő (1528–1603)∞ II. Miksa német–római császár
 Johanna infánsnő (1535–1573)∞ János Mánuel portugál trónörökös
 Habsburg-ház oldalágai
 Habsburg–Tiroli ág
 V. Lipót főherceg∞ Claudia di Ferdinando de’ Medici
 Ferdinánd Károly főherceg (1628–1662)∞ Anna di Cosimo de’ Medici
 Klaudia Felicitász főhercegnő (1653–1676)∞ I. Lipót német-római császár
 Izabella Klára főhercegnő (1629–1685)∞ III. Károly mantovai herceg
 Zsigmond Ferenc főherceg (1630–1665)∞ Pfalz–Sulzbachi Hedvig
 Mária Leopoldina főhercegnő (1632–1649)∞ III. Ferdinánd német-római császár
 Habsburg–Lotaringiai-ház leszármazási ágai
 Bővebben: Habsburg–Lotaringiai-ház
 Habsburg–Lotaringiai-ház főága
 Lásd még: német-római császárok, osztrák császárok, német királyok, magyar királyok, cseh királyok listája
 Lotaringiai Ferenc István császár és Habsburg Mária Terézia császárné és királynő megalapításával:
 II. József német-római császár (1740–1790)
 Károly József főherceg (1745–1761)
 II. Lipót német-római császár (1747–1792)
 I. Ferenc osztrák császár (1768–1835)
 I. Ferdinánd osztrák császár (1793–1875)
 Ferenc Károly főherceg (1802–1878)
 I. Ferenc József osztrák császár (1830–1916)
 Rudolf főherceg (1858–1889) (ma is élnek leányági leszármazottai)
 I. Miksa mexikói császár (1832–1867)
 Károly Lajos főherceg (1833–1896)
 Ferenc Ferdinánd főherceg (1863–1914) (ma is élnek leszármazottai)
 Ottó Ferenc József főherceg (1865–1906)
 I. Károly osztrák császár (1887–1922) (ma is élnek leszármazottai)
 Miksa Jenő főherceg (1895–1952) (ma is élnek leszármazottai)
 Ferdinánd Károly főherceg (1868–1915)
 Lajos Viktor főherceg (1842–1919)
 III. Ferdinánd toszkánai nagyherceg (1769–1824) (a Habsburg–Toscanai ág megalapítója)
 Károly tescheni herceg (1771–1847) (a Habsburg–Tescheni ág megalapítója)
 Sándor Lipót magyar nádor (1772–1795)
 József Antal magyar nádor (1776–1847) (a magyar nádori ág megalapítója)
 Antal Viktor főherceg (1779–1835)
 János főherceg (1782–1859)
 Ferenc meráni gróf (1839–1891) (ma is élnek leszármazottai)
 Rainer József főherceg (1783–1853)
 Lipót Lajos főherceg (1823–1898)
 Ernő főherceg (1824–1899) (ma is élnek el nem ismert leszármazottai)
 Zsigmond főherceg (1826–1891)
 Rainer főherceg (1827–1913)
 Henrik főherceg (1828–1891)
 Lajos főherceg (1784–1864)
 Rudolf olmützi hercegérsek (1788–1831)
 Ferdinánd Károly főherceg (1754–1806) (a Habsburg–Estei ág megalapítója)
 Miksa Ferenc kölni érsek (1756–1801)
 Habsburg–Lotaringiai-ház oldalágai
 Habsburg–Estei ág
 Lásd még: Modena, Reggio és Ferrara hercegeinek listája
 Ferdinánd Károly főherceg és Estei Mária Beatrix modenai hercegnő megalapításával:
 Mária Terézia főhercegnő (1773–1832)∞ I. Viktor Emánuel szárd–piemonti király
 Mária Leopoldina főhercegnő (1776–1848)∞ Károly Tivadar pfalzi és bajor választófejedelem
 IV. Ferenc modenai herceg (1779–1846)∞ Savoyai Mária Beatrix
 Mária Terézia főhercegnő (1817–1886)∞ Henri d’Artois, Chambord grófja
 V. Ferenc modenai herceg (1819–1875)∞ Bajorországi Adelgunda Auguszta
 Ferdinánd Károly főherceg (1821–1849)∞ Habsburg–Lotaringiai Erzsébet Franciska
 Mária Terézia főhercegnő (1849-1919)∞ III. Lajos bajor király
 Mária Beatrix főhercegnő (1824–1906)∞ Don Juan de Borbón, Montizón grófja
 Ferdinánd Károly főherceg (1781–1850)
 Miksa József főherceg (1782–1863)
 Károly Ambrus esztergomi érsek (1785–1809)
 Mária Ludovika főhercegnő (1787–1816)∞ I. Ferenc osztrák császár
 Habsburg–Toszkánai ág
 Lásd még: Toszkána uralkodóinak listája
 III. Ferdinánd toszkánai nagyherceg megalapításával:
 II. Lipót toszkánai nagyherceg (1797–1870)∞ (1. ) Szászországi Mária Anna Karolina (2. ) Bourbon–Szicíliai Mária Antónia
 (1. ) Auguszta Ferdinanda főhercegnő (1825–1864)∞ Luitpold bajor királyi herceg
 (2. ) Mária Izabella főhercegnő (1834–1901)∞ Francesco di Paola, Trapani grófja
 (2. ) IV. Ferdinánd toszkánai nagyherceg (1835–1908)∞ (1. ) Szászországi Anna Mária (2. ) Bourbon–Parmai Aliz
 Leopold Wölfling (1868–1935)
 József Ferdinánd főherceg (1872–1942) (ma is élnek leszármazottai)
 Péter Ferdinánd főherceg (1874–1948) (ma is élnek leszármazottai)
 (2. ) Károly Szalvátor főherceg (1839–1892)∞ Bourbon–Szicíliai Mária Immakuláta
 Lipót Szalvátor főherceg (1863–1931) (ma is élnek leszármazottai)∞ Spanyolországi Blanka
 Ferenc Szalvátor főherceg (1866–1939) (ma is élnek leszármazottai)∞ Habsburg–Lotaringiai Mária Valéria
 (2. ) Lajos Szalvátor főherceg (1847–1915)
 (2. ) Johann Orth (1852–1911)<
 Mária Terézia Franciska főhercegnő∞ Károly Albert szárd–piemonti király
 Habsburg–Tescheni („hadvezéri”) ág
 Károly tescheni herceg megalapításával:
 Mária Terézia főhercegnő (1816–1867)∞ II. Ferdinánd nápoly–szicíliai király
 Albert tescheni herceg (1817–1895)∞ Bajorországi Hildegárd Lujza
 Mária Terézia főhercegnő (1845–1927)∞ Württembergi Fülöp
 Matild Mária főhercegnő (1849–1867)
 Károly Ferdinánd főherceg (1818–1874)∞ Habsburg–Lotaringiai Erzsébet Franciska
 Frigyes tescheni herceg (1856–1936)∞ Isabella von Croÿ-Dülmen
 Albert tescheni címzetes herceg (1897–1955)
 Mária Krisztina főhercegnő (1858–1929)∞ XII. Alfonz spanyol király
 Károly István főherceg (1860–1933)∞ Habsburg–Toscanai Mária Terézia
 Károly Albert főherceg (1888–1951) (ma is élnek leányági leszármazottai)
 Leó Károly főheceg (1893–1939) (ma is élnek leszármazottai)
 Vilmos Ferenc főherceg (1895–1948)
 Jenő főherceg (1863–1954)
 Frigyes Ferdinánd Lipót főherceg (1821–1847)
 Mária Karolina Lujza főhercegnő (1825–1915)∞ Rainer Ferdinánd főherceg
 Vilmos főherceg (1827–1894)
 Magyar nádori ág
 Lásd még: Magyarország nádorainak listája
 József Antal főherceg megalapításával:
 Hermina Amália főapátnő (1817–1842)
 István Ferenc Viktor magyar nádor (1817–1867)
 Erzsébet Franciska főhercegnő (1831–1903)∞ (1. ) Habsburg–Estei Ferdinánd Károly Viktor (2. ) Habsburg–Tescheni Károly Ferdinánd
 József Károly Lajos főherceg (1833–1905)∞ Szász–Coburg–Koháry Klotild
 Mária Dorottya főhercegnő (1867–1932)∞ Philippe d’Orléans, Orléans hercege
 Margit Klementina főhercegnő (1870–1955)∞ Albert Thurn und Taxis-i herceg
 József Ágost magyar kormányzó (1872–1962)∞ Bajorországi Auguszta Mária
 László Fülöp főherceg (1875–1895)
 Mária Henrietta főhercegnő (1836–1902)∞ II. Lipót belga király
 Egyéb birtokok és címek
 A család tagjai különböző időszakokban a következő címeket viselték:
 Habsburg-ház
 Ausztria hercege, később főhercege
 Stájerország hercege
 Karintia hercege
 Tirol grófja
 Burgundia hercege
 A németalföldi tartományok uralkodója
 A spanyol ág 1580 és 1640 között portugál uralkodókat is adott.
 Habsburg–Lotaringiai-ház
 Toszkána nagyhercege,
 Németalföld hercege,
 Würzburgi választó,
 Kölni választó,
 Salzburgi választó,
 Parma hercege,
 Modena hercege,
 Mexikó császára (1864–1867),
 Erdély fejedelme 1690-től, nagyfejedelme 1765-től.
 A család fontosabb uralkodói
 I. Rudolf német király (1218–1291)
 III. Frigyes német-római császár (1415–1493)
 I. Miksa német-római császár (1459–1519)
 V. Károly spanyol király, német-római császár (1500–1558)
 I. Ferdinánd német-római császár, magyar és cseh király (1503–1564)
 II. Fülöp spanyol király (1527–1598)
 II. Miksa német-római császár, magyar és cseh király (1527–1576)
 II. Rudolf német-római császár, magyar és cseh király (1552–1612)
 Mátyás német-római császár, (II. Mátyás néven) magyar és cseh király (1557–1619)
 II. Ferdinánd német-római császár, magyar és cseh király (1578–1637)
 III. Ferdinánd német-római császár, magyar és cseh király (1608–1657)
 I. Lipót német-római császár, magyar és cseh király (1640–1705)
 I. József német-római császár, magyar és cseh király (1678–1711)
 VI. Károly német-római császár (1685–1740), III. Károly néven magyar, II. Károly néven cseh király
 Mária Terézia főhercegnő, magyar és cseh királynő (1717–1780)
 II. József német-római császár, magyar és cseh király (1741–1790)
 II. Lipót német-római császár, magyar és cseh király (1747–1792)
 II. Ferenc német-római császár (1768–1835), 1804 után I. Ferenc néven osztrák császár, magyar és cseh király
 I. Ferdinánd osztrák császár (1793–1875), V. Ferdinánd néven magyar és cseh király (1848-ban lemondatták).
 I. Ferenc József osztrák császár, magyar és cseh király (1830–1916)
 I. Károly osztrák császár (1887–1922), IV. Károly néven magyar, III. Károly néven cseh király
 Más fontosabb családtagok
 József nádor (1776–1847) Magyarország nádora
 Habsburg Ottó trónörökös (1912–2011) politikus, 1961-ben lemondott osztrák trónigényéről, a magyarról nem.
 Habsburg Károly (1961–) politikus
 Habsburg György (1964–) politikus, diplomata, újságíró
 Habsburg Ferdinánd (1997–) autóversenyző
 Habsburg-Lotharingiai Mihály (1942–) a Mindszenty Alapítvány elnöke, a Szuverén Máltai Lovagrend magyarországi nagykövete, a nádori-ág tagja
 Jegyzetek
 Külső hivatkozások
 Genealogical tree of the house of Habsburg (till Maria Theresia)
 Vogel Dávid. , Egy Habsburg a mexikói trónon
 Kapcsolódó szócikkek
 Ausztria uralkodó hercegeinek és főhercegeinek listája
 V. Károly német-római császár
 I. Miksa mexikói császár
 Elő-Ausztria
 Német-római császári dinasztiák
 Száli frank dinasztia
 Liudolf-ház (Szász-ház)
 Luxemburgi-ház
 Hohenstauf-ház
 Wittelsbach-ház
 Habsburg-ház
 Habsburg–Lotaringiai-ház
 A Habsburg-házi és a Habsburg–Lotaringiai-házi uralkodók családfája
 Történelmi családok
 Idegen nyelvű térképet tartalmazó szócikkek


text:
Kuopio este un oraș important în estul Finlandei. Orașul are o populație de 97.552 de locuitori și este situat la 400 km de capitala țării, Helsinki.
 Orașe înfrățite
 Kuopio este înfrățit cu:
 Vezi și
 Lista orașelor din Finlanda
 Lista comunelor din Finlanda
 Referințe
 Legături externe
 City of Kuopio – Official website
 KuopioInfo – Various resources about different areas of interest related to Kuopio History and Life
 Orașe din Finlanda
 Comune din Finlanda
 Eponime ale asteroizilor


type: caselaw

text:
 5.9.2016
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 326/15
 Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad (Bulharsko) 21. júna 2016 – Balgarska energijna borsa AD (BEB)/Komisia za energijno i vodno regulirane (KEVR)
 (Vec C-347/16)
 (2016/C 326/26)
 Jazyk konania: bulharčina
 Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
 Administrativen săd Sofia-grad
 Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
 Žalobkyňa: Balgarska energijna borsa AD (BEB)
 Žalovaná: Komisia za energijno i vodno regulirane (KEVR)
 Prejudiciálne otázky
 1.
 Povoľuje článok 9 ods. 1 písm. b) body i) a ii) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES (1) z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, aby tá istá osoba bola výlučným akcionárom nezávislého prevádzkovateľa prenosovej sústavy a spoločnosti, ktorej najdôležitejšiu činnosť predstavuje výroba a prenos elektrickej energie?
 2.
 Povoľuje článok 9 ods. 1 písm. b) body i) a ii) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, aby tá istá osoba priamo alebo nepriamo vykonávala kontrolu nezávislého prevádzkovateľa prenosovej sústavy a podniku na výrobu a dodávky elektriny?
 3.
 Povoľuje článok 9 ods. 1 písm. c) a d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, aby tá istá osoba menovala členov dozornej rady nezávislého prevádzkovateľa prenosovej sústavy, (ktorá volí jeho predstavenstvo) a členov rady riaditeľov podniku na výrobu a dodávky elektrickej energie?
 4.
 Povoľuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 (2) z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1228/2003 (3), nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1222 (4) z 24. júla 2015, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia, [a] nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1227/2011 (5) z 25. októbra 2011 o integrite a transparentnosti veľkoobchodného trhu s energiou, obmedziť počet osôb, ktorým sa na určitom území udelí licencia na prenos elektriny?
 5.
 V prípade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky a [na základe skutočnosti, že] podľa článku 43 ods. 1 bodu 1 [Zakon na energetikata (energetického zákona)] sa pre územie Bulharskej republiky udelí jediná licencia: Treba vychádzať z toho, že ide o konflikt záujmov v zmysle [odôvodnenia 12] smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES?
 6.
 Má sa vychádzať z toho, že vnútroštátne ustanovenie článku 43 ods. 1 bodu 1 [energetického zákona] obmedzuje v zmysle článkov 101 a 102 ZFEÚ hospodársku súťaž tým, že stanovuje, že na štátnom území sa udelí len jedna licencia na prenos elektriny?
 (1) Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55.
 (2) Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 15.
 (3) Nariadenie (ES) č. 1228/2003 Európskeho parlamentu a Rady z 26. júna 2003 o podmienkach prístupu do siete pre cezhraničné výmeny elektrickej energie (Ú. v. ES L 176, 2003, s. 1; Mim. vyd. 12/002, s. 175)
 (4) Ú. v. EÚ L 197, 2015, s. 24.
 (5) Ú. v. EÚ L 326, 2011, s. 1.


type: contracts

text:
 10.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 182/17
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 27/2008
 от 14 март 2008 година
 за изменение на приложение IV (Енергетика) и приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение IV към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 132/2007 от 26 октомври 2007 г. (1)
 (2)
 Приложение XXI към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 18/2008 от 1 февруари 2008 г. (2)
 (3)
 Регламент (ЕО) No 656/2007 на Комисията от 14 юни 2007 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 586/2001 за прилагане на Регламент (ЕО) No 1165/98 на Съвета относно краткосрочната статистика във връзка с определението на основните промишлени групировки (MIGS) (3) следва да бъде включен в Споразумението.
 (4)
 Решение 2007/394/ЕО на Комисията от 7 юни 2007 г. за изменение на Директива 90/377/ЕИО на Съвета относно методологията, която трябва да се прилага при събирането на цените на газта и електричеството за промишлени крайни потребители (4), следва да бъде включено в Споразумението.
 (5)
 Директива 2006/108/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 г. за адаптиране на директиви 90/377/ЕИО и 2001/77/ЕО в областта на енергетиката поради присъединяването на България и Румъния (5), която беше включена в Споразумението с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 132/2007 (6), следва също да бъде добавена в приложение XXI към Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 В точка 7 (Директива 90/377/ЕИО на Съвета) от приложение IV към Споразумението се добавя следното тире:
 „—
 32007 D 0394: Решение 2007/394/ЕО на Комисията от 7 юни 2007 г. (ОВ L 148, 9.6.2007 г., стр. 11).“
 Член 2
 Приложение XXI към Споразумението се изменя, както следва:
 1.
 В точка 2а (Регламент (ЕО) No 586/2001 на Комисията) се добавя следният текст:
 „изменен със:
 —
 32007 R 0656: Регламент (ЕО) No 656/2007 на Комисията от 14 юни 2007 г. (ОВ L 155, 15.6.2007 г., стр. 3).“
 2.
 В точка 26 (Директива 90/377/ЕИО на Съвета) се добавят следните тирета:
 „—
 32006 L 0108: Директива 2006/108/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 г. (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 414),
 —
 32007 D 0394: Решение 2007/394/ЕО на Комисията от 7 юни 2007 г. (ОВ L 148, 9.6.2007 г., стр. 11).“
 Член 3
 Текстовете на Регламент (ЕО) No 656/2007 и Решение 2007/394/ЕО на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 4
 Настоящото решение влиза в сила на 15 март 2008 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (7).
 Член 5
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 14 март 2008 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 100, 10.4.2008 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 154, 12.6.2008 г., стр. 36.
 (3) ОВ L 155, 15.6.2007 г., стр. 3.
 (4) ОВ L 148, 9.6.2007 г., стр. 11.
 (5) ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 414.
 (6) ОВ L 100, 10.4.2008 г., стр. 1.
 (7) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
Les Uber Files sont plus de révélant comment l’entreprise américaine Uber, lorsque la multinationale était dirigée par Travis Kalanick, a implanté son activité dans de nombreux pays et tenté de faire changer la législation à son avantage en menant une stratégie d'influence auprès et à l'aide de personnalités politiques de premier plan.
 L'enquête journalistique est lancée à partir de ces documents par le Consortium international des journalistes d'investigation et ses partenaires. Elle est publiée dans des médias américains et européens à partir du .
 Ampleur et source
 La fuite d'information rassemble 18 giga-octets de données. Ces données contiennent 124 000 documents, dont 83 000 emails, des documents PowerPoint et des messages échangés via SMS sur WhatsApp. Ces données concernent une période comprise entre 2013 et 2017.
 L'identité du lanceur d'alerte, qui a transmis les documents aux médias, est révélée le 11 juillet 2022 : il s'agit de Mark MacGann, ancien responsable du lobbying d’Uber pour l’Europe de l’Ouest, l’Afrique et le Moyen-Orient: , explique-t-il pour justifier sa décision. Mark MacGann a quitté l'entreprise en 2016 dans des conditions conflictuelles, et contacte les journalistes du Guardian en décembre 2021.
 Enquête journalistique
 Les dossiers d'Uber sont transmis au journal The Guardian, puis analysés et partagés par le Consortium international des journalistes d'investigation (ICIJ) et par 42 autres médias avant d'être relayés par ces médias le 10 juillet 2022.
 Mis en cause par Uber après les révélations, Mark MacGann, à l'origine de la fuite de données, explique qu'il n'a .
 Pays ciblés
 Uber par la réservation géolocalisée sur application mobile des services d'un chauffeur de voiture dédiée pour effectuer un déplacement, innove grace au hélage électronique et à la géolocalisation des clients. Elle contourne le droit de maraudage réservé aux taxis et provoque une rupture du modèle économique du secteur.
 L'enquête journalistique, publiée en 2022, révèle l’ampleur du lobbying mis en place par Uber pour « conquérir le monde » entre 2013 et 2017. Durant cette période, le développement d'Uber fait fi des règlementations sociales et utilise une stratégie d'influence particulièrement active dans plus de . Pour essayer de faire modifier les règlementations en sa faveur, Uber a fait dresser une liste de plus de « parties prenantes » qui pourraient faire l'objet de son attention.
 Afrique du Sud
 Les dossiers révèlent qu'après avoir expliqué que les paiements par espèces pour les taxis devaient être interdits en Afrique du Sud pour des raisons de sécurité, Uber autorise ses chauffeurs à accepter les espèces. Malgré une recrudescence des violences et vols à leur égard, Uber diminue leur rémunération.
 Belgique
 L’ex-ministre bruxellois de la Mobilité de 2014 à 2019, Pascal Smet (Vooruit), était particulièrement proche d'Uber. Son ministère a du élaborer un cadre légal pour les "nouveaux services de transport". Uber aurait reçu les grandes lignes du projet de réforme avant qu’il ne soit rendu public. Une dizaine de contacts ont eu lieu entre Uber et le cabinet du ministère.
 L'ancien député bruxellois, président de la Commission Mobilité du Parlement bruxellois et actuel bourgmestre d'Uccle, Boris Dilliès (MR), est considéré comme « le petit préféré d’Uber » selon le journal Le Soir et comme le « meilleur allié politique en Belgique » selon Uber. Il a, selon les révélations, favorisé les contacts entre Uber et le cabinet de l'ancien Premier ministre Charles Michel (MR)
 Canada
 L’entreprise a embauché d'anciens fonctionnaires et personnels politiques au Canada.
 Adam Blinick, directeur principal des politiques publiques et des communications d'Uber en 2022, été embauché par Uber moins d'un an après avoir quitté le gouvernement de Stephen Harper en tant que chef de cabinet adjoint et directeur des politiques du ministre de la Sécurité publique.
 Jean-Christophe de Le Rue a été directeur des communications du ministre fédéral de la Sécurité publique de 2013 à 2015 avant de rejoindre Uber en tant qu'associé principal en communication.
 États-Unis
 Aux États-Unis, parmi les personnes sous influence ou influenceurs d’Uber, on trouve d'anciens collaborateurs de Barack Obama, dont et David Plouffe.
 Du côté républicain, on trouve comme influenceur Brian Worth, ancien assistant de Kevin McCarthy, qui fut leader républicain de la Chambre des représentants en 2014.
 En mai 2022, les actionnaires d'Uber ont voté contre une proposition qui aurait obligé l'entreprise à divulguer ses activités et ses dépenses de lobbying.
 France
 En France, la loi Thévenoud réglemente l’activité des VTC. Le décret d'application de la loi Thévenoud parait le 30 décembre 2014 au Journal officiel. Cette loi a été assouplie par décrets d'application et autres lois de libéralisation.
 Les documents révèlent qu'à partir de 2014, divers économistes réputés, parmi lesquels Nicolas Bouzou et Augustin Landier, ont été rémunérés par Uber pour réaliser des études académiques validant le modèle économique d'Uber auprès des décideurs politiques.
 Des investisseurs comme Xavier Niel et Bernard Arnault sont également approchés pour leur pouvoir d'influence. , résume Pierre-Dimitri Gore-Coty, le directeur général du groupe Uber en Europe de l’Ouest, dans un courriel.
 Le , le nouveau ministre du numérique Jean-Noël Barrot est déchargé par décret des dossiers concernant Uber, sa sœur occupant le poste de directrice de la communication de cette entreprise pour la France et l’Europe de l’Ouest.
 Emmanuel Macron
 De 2014 à 2016, Emmanuel Macron est ministre de l'Économie dans le gouvernement Manuel Valls. Il est alors clairement identifié par les dirigeants d'Uber comme un allié solide de l'entreprise qui peut faire accepter le modèle économique d'Uber en France et assouplir le cadre juridique à son avantage.
 Emmanuel Macron rencontre à plusieurs reprises le fondateur d'Uber, Travis Kalanick, ainsi que des lobbyistes de la société de VTC. Il s'oppose à d'autres membres du gouvernement en étant officieusement un partenaire d'Uber dans sa tentative de dérégulation du marché. Il se bat pour assouplir la loi Thévenoud censée réglementer l'activité des VTC en France en mettant fin à la guerre entre les taxis et les VTC. En échange, il demande l'abandon d'UberPop, service d'Uber permettant à n'importe qui de s'improviser chauffeur afin d’augmenter ses revenus.
 Pour sa première campagne présidentielle, en 2016-2017, Emmanuel Macron a reçu le soutien de très nombreux défenseurs du modèle promu par la start-up Uber, y compris de la part de son ancien lobbyiste en chef en Europe.
 Pays-Bas
 L’administration néerlandaise a favorisé la société Uber en ralentissant la transmission d’informations vers cinq pays, dont la France, pour lui laisser le temps de « mettre ses affaires en ordre ». Abritant Uber B.V., structure de tête d'Uber, bénéficiant aux Pays-Bas d’un accord fiscal spécial, dit « rescrit », Uber évite plusieurs prélèvements fiscaux, dont la TVA sur la commission prélevée aux chauffeurs sur chacune de leurs courses, et l’impôt sur ses bénéfices.
 Ancienne commissaire européenne notamment chargée d'encadrer la société Uber, la Néerlandaise Neelie Kroes est embauchée par l'entreprise alors que les clauses éthiques qui la concernent auraient dû l'en empêcher. Elle commence discrètement son activité de lobbying pour Uber en 2015 avant de rejoindre officiellement l'entreprise un an plus tard, en mai 2016. Or, en quittant son poste de commissaire européenne en novembre 2014, elle avait obligation de respecter une période de réserve pendant dix-huit mois. En octobre 2015, elle avait d'ailleurs émis le souhait à la Commission européenne de travailler pour Uber. Le comité d’éthique indépendant de la Commission européenne avait alors refusé.
 Royaume-Uni
 Les « Uber Files » révèlent que le plan pour tenter d’influencer le maire de Londres, Boris Johnson, est établi dès 2014 : « Nous avons besoin de relayer une image plus positive d’Uber auprès de Boris, par des gens en qui il a confiance et qu’il respecte. » Les cibles : des conservateurs, des conseillers du premier ministre et le régulateur, Transport for London (TfL).
 Procédés utilisés
 Uber, piloté par Travis Kalanick, installe ses services sans égard pour les législations locales et ne négocie avec les autorités publiques qu’une fois le service très implanté et populaire, rendant plus difficile son interdiction.
 En novembre et décembre 2014, Uber tente d'influencer le débat public en sa faveur. Uber a recours aux services de la société iStrat qui rédige des articles favorables à l'entreprise et les fait publier sous de faux noms sur plusieurs médias et sites internet d'information, sous forme de tribune ou dans les espaces participatifs À la même période, la société iStrat fait également modifier la page consacrée à Uber sur Wikipedia, ainsi que les pages Taxi en France et Taxis parisiens, dans un sens favorable à l'entreprise.
 Uber investit d'importantes sommes dans le lobbying, ce budget atteignant 90 millions de dollars en 2016.
 Lors de perquisitions, la société américaine utilise en Belgique, en France, en Hongrie, en Inde, aux Pays-Bas et en Roumanie, le « kill switch », manipulation qui permet de déconnecter les ordinateurs de ses serveurs, rendant impossible aux autorités l'accès aux documents de l'entreprise.
 Selon un courriel interne datant de 2015, rédigé par un directeur juridique d'Uber en Europe, l'entreprise était particulièrement préoccupée par le fait que les autorités pourraient avoir accès à sa liste de chauffeurs facilitant les possibilités d'enquête pour le fisc, pour les autorités et pour la police.
 Afin de leurrer les autorités et éviter que leurs chauffeurs soient interpellés dans les pays où le service n'est pas reconnu légalement, Uber modifie son application pour présenter une fausse version aux yeux de structures identifiées comme officielles. Les voitures demandées n'existent pas et n'arrivent jamais à destination lorsqu'elles sont commandées depuis ces institutions.
 Les documents révèlent qu'Uber a pratiqué l'optimisation fiscale dans le monde entier grâce aux Pays-Bas, en répercutant les taxes sur ses chauffeurs et leurs clients, en détournant l'attention des autorités vers la soumission aux impôts de ses chauffeurs.
 Réactions
 En France, l'opposition à Emmanuel Macron, réélu président en 2022, réagit vivement. Le député écologiste Aurélien Taché parle de et Alexis Corbière (LFI) souhaite l’ouverture d’une commission d’enquête parlementaire.
 Au contraire, la présidente du groupe parlementaire des députés Renaissance, Aurore Bergé, s'étonne d', estimant qu'Emmanuel Macron . Lorsque l’ex-secrétaire d'État au numérique Cédric O remarque qu', Olivier Tesquet de Télérama objecte que la non-inscription des rencontres entre Uber et Emmanuel Macron à l’agenda du ministre a .
 Réagissant à l'enquête en juillet 2022, le président Emmanuel Macron s'est déclaré fier d'avoir soutenu Uber qui a permis la création de beaucoup d'emplois en particulier pour des personnes peu qualifiées en .
 Le syndicat de taxis UNT (Union nationale des taxis) annonce, le 20 juillet 2022, qu'il va déposer plainte contre Emmanuel Macron, pour trafic d'influence et prise illégale d'intérêt.
 Références
 Voir aussi
 Articles connexes
 VTC
 Uber
 Uberisation
 Économie à la tâche
 Liens externes
 , durée : .
 , durée : .
 Enquête journalistique
 Lobby auprès de l'Union européenne
 2022 en droit
 Fuite d'information


text:
 26.5.2007
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 117/26
 Recurso interpuesto el 20 de marzo de 2007 — Gabel Industria Tessile/OAMI — Creaciones Garel (GABEL)
 (Asunto T-85/07)
 (2007/C 117/41)
 Lengua en la que ha sido redactado el recurso: italiano
 Partes
 Demandante: Gabel Industria Tessile S.p.A. (Rovellasca, Italia) (representante: A. Petruzzelli, abogado)
 Demandada: Oficina de Armonización del Mercado Interior (Marcas, Dibujos y Modelos) (OAMI)
 Otra parte en el procedimiento ante la Sala de Recurso: Creaciones Garel, S.A.
 Pretensiones de la parte demandante
 —
 Que se anule parcialmente la resolución de la Segunda Sala de Recurso de 25 de enero de 2007, comunicada el 29 de enero de 2007, únicamente en lo que respecta a la denegación de la solicitud de registro de la marca comunitaria Gabel no 3754777 para la clase 24, en la medida en que no es conforme con el artículo 8, apartado 1, letra b), del Reglamento 40/94.
 —
 Que se mantenga la decisión de dicha Sala de proceder al registro de la marca en la clase 26 para «albornoces».
 —
 Que se ordene a la OAMI registrar la marca comunitaria Gabel no 3754777 para la clase 24 y para los productos especificados en su momento para dicha clase, además de para los «albornoces »de la clase 25.
 —
 Que se condene a la OAMI al pago de todas las costas en las que ha incurrido la demandante.
 Motivos y principales alegaciones
 Solicitante de la marca comunitaria: La demandante.
 Marca comunitaria solicitada: Marca denominativa «GABEL »(solicitud de registro no 3.574.777), para productos de las clases 24 y 25.
 Titular de la marca o del signo invocados en oposición: Creaciones Garel S.A.
 Marca o signo invocados en oposición: Marca figurativa comunitaria «GAREL», para productos de las clases 24, 25 y 26.
 Resolución de la División de Oposición: Estimación de la oposición.
 Resolución de la Sala de Recurso: Estimación parcial del recurso, en la medida en que se concedió el registro de la marca para «albornoces »(clase 25).
 Motivos invocados: Infracción del artículo 8, apartado 1, letra b), del Reglamento (CE) no 40/94, sobre la marca comunitaria.


text:
 23.2.2006
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 L 53/25
 EMP ÜHISKOMITEE OTSUS
 nr 137/2005,
 2. detsember 2005,
 millega muudetakse EMP lepingu I lisa (veterinaar- ja fütosanitaarküsimused)
 EMP ÜHISKOMITEE,
 võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, mida on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi “leping”, eriti selle artiklit 98,
 ning arvestades järgmist:
 (1)
 Lepingu I lisa on muudetud EMP ühiskomitee otsusega nr 93/2005 (1).
 (2)
 Komisjoni 3. jaanuari 2005. aasta otsus 2005/13/EÜ, millega muudetakse otsust 2001/881/EÜ, milles koostatakse kolmandatest riikidest pärit loomade ja loomsete toodete veterinaarkontrolliks heakskiidetud piiripunktide loetelu ja ajakohastatakse komisjoni ekspertide korraldatavate kontrollide üksikasjalikke eeskirju, (2) tuleb inkorporeerida lepingusse.
 (3)
 Komisjoni 28. jaanuari 2005. aasta otsus 2005/67/EÜ, millega muudetakse otsuse 2003/634/EÜ (millega kiidetakse heaks kavad kalahaiguste viirusliku hemorraagilise septitseemia (VHS) ja nakkusliku vereloomenekroosi (IHN) suhtes heakskiidetud vööndite ja heakskiitmata vööndites asuvate heakskiidetud kalakasvanduste staatuse saamiseks) I ja II lisa, (3) tuleb inkorporeerida lepingusse.
 (4)
 Komisjoni 26. jaanuari 2005. aasta otsus 2005/102/EÜ, millega muudetakse otsuseid 2001/881/EÜ ja 2002/459/EÜ piiripunktide loetelu osas, (4) tuleb inkorporeerida lepingusse.
 (5)
 Komisjoni 3. veebruari 2005. aasta otsus 2005/104/EÜ, millega muudetakse otsust 2002/300/EÜ Bonamia ostreae ja/või Marteilia refringens'i osas heakskiidetud tsoonide kehtestamise kohta, (5) tuleb inkorporeerida lepingusse.
 (6)
 Komisjoni 2. veebruari 2005. aasta otsus 2005/107/EÜ, millega muudetakse otsuse 2002/308/EÜ (millega kehtestatakse kalahaiguste viirusliku hemorraagilise septitseemia (VHS) ja/või nakkusliku vereloomenekroosi (IHN) suhtes heakskiidetud vööndite ja kalakasvanduste loetelud) I ja II lisa, (6) tuleb inkorporeerida lepingusse.
 (7)
 Komisjoni 9. veebruari 2005. aasta otsus 2005/123/EÜ, millega muudetakse otsust nr 2004/292/EÜ süsteemi TRACES kasutuselevõtmise kohta ja otsust nr 92/486/EMÜ, (7) tuleb inkorporeerida lepingusse.
 (8)
 Käesolevat otsust ei kohaldata Liechtensteini suhtes,
 ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:
 Artikkel 1
 Lepingu I lisa I peatükki muudetakse vastavalt käesoleva otsuse lisale.
 Artikkel 2
 Otsuste 2005/13/EÜ, 2005/67/EÜ, 2005/102/EÜ, 2005/104/EÜ, 2005/107/EÜ ja 2005/123/EÜ islandi- ja norrakeelne tekst, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus jõustub 3. detsembril 2005. aastal, tingimusel et kõik lepingu artikli 103 lõikele 1 vastavad teated on edastatud EMP ühiskomiteele (8).
 Artikkel 4
 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.
 Brüssel, 2. detsember 2005
 EMP ühiskomitee nimel
 eesistuja
 Tema Kõrgus Liechtensteini prints NIKOLAUS
 (1) ELT L 306, 24.11.2005, lk 14.
 (2) ELT L 6, 8.1.2005, lk 8.
 (3) ELT L 27, 29.1.2005, lk 55.
 (4) ELT L 33, 5.2.2005, lk 30.
 (5) ELT L 33, 5.2.2005, lk 71.
 (6) ELT L 34, 8.2.2005, lk 21.
 (7) ELT L 39, 11.2.2005, lk 53.
 (8) Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole esitatud.
 LISA
 Lepingu I lisa I peatükki muudetakse järgmiselt.
 1.
 Osa 1.2 punkti 12 (komisjoni otsus 92/486/EMÜ) lisatakse järgmine taane:
 “—
 32005 D 0123: komisjoni otsus 2005/123/EÜ (ELT L 39, 11.2.2005, lk 53).”
 2.
 Osa 1.2 punkti 39 (komisjoni otsus 2001/881/EÜ) lisatakse järgmine taane:
 “—
 32005 D 0013: komisjoni otsus 2005/13/EÜ (ELT L 6, 8.1.2005, lk 8).”
 3.
 Osa 1.2 punktidesse 39 (komisjoni otsus 2001/881/EÜ) ja 46 (komisjoni otsus 2002/459/EÜ) lisatakse järgmine taane:
 “—
 32005 D 0102: komisjoni otsus 2005/102/EÜ (ELT L 33, 5.2.2005, lk 30).”
 4.
 Osa 1.2 punkti 118 (komisjoni otsus 2004/292/EÜ) lisatakse järgmine tekst:
 “, mida on muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 32005 D 0123: komisjoni otsus 2005/123/EÜ (ELT L 39, 11.2.2005, lk 53).”
 5.
 Osa 4.2 punkti 65 (komisjoni otsus 2002/300/EÜ) lisatakse järgmine taane:
 “—
 32005 D 0104: komisjoni otsus 2005/104/EÜ (ELT L 33, 5.2.2005, lk 71).”
 6.
 Osa 4.2 punkti 66 (komisjoni otsus 2002/308/EÜ) lisatakse järgmine taane:
 “—
 32005 D 0107: komisjoni otsus 2005/107/EÜ (ELT L 34, 8.2.2005, lk 21).”
 7.
 Osa 4.2 pealkirja “ÕIGUSAKTID, MIDA EFTA RIIGID JA EFTA JÄRELEVALVEAMET NÕUETEKOHASELT ARVESSE VÕTAVAD” all lisatakse punkti 55 (komisjoni otsus 2003/634/EÜ) järgmine taane:
 “—
 32005 D 0067: komisjoni otsus 2005/67/EÜ (ELT L 27, 29.1.2005, lk 55).”


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 20.9.2019
 COM(2019) 432 final
 2019/0204(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro přidružení zřízeném Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, pokud jde o výměnu informací s Marokem s cílem posoudit dopad dohody ve formě výměny dopisů, kterou se uvedená dohoda mění
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru pro přidružení zřízeném Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé
 1
 s výhledem zamýšleného přijetí rozhodnutí o výměně informací s Marokem s cílem posoudit dopad dohody ve formě výměny dopisů ze dne 25. října 2018, kterou se uvedená dohoda mění
 2
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Dohoda o přidružení EU-Maroko
 Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé (dále jen „dohoda o přidružení“) vytvořila zónu volného obchodu mezi Evropskou unií a Marokem na základě vzájemné liberalizace cel v odvětví průmyslu, zemědělství a produktů rybolovu. Vytváří zónu volného obchodu, která Maroku zaručuje velmi rozsáhlý preferenční přístup na trh EU. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. března 2000.
 Rada svým rozhodnutím (EU) 2019/217 ze dne 28. ledna 2019
 3
 schválila uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé se záměrem rozšířit celní preference stanovené dohodou o přidružení na produkty pocházející ze Západní Sahary.
 2.2.Výbor pro přidružení EU-Maroko
 Výbor pro přidružení EU-Maroko je orgán zřízený dohodou o přidružení a je odpovědný za její provádění. Má rovněž pravomoc přijímat rozhodnutí k provedení dohody. Výbor pro přidružení přijímá svá rozhodnutí na základě dohody obou stran. Pokud se tak obě strany dohodnou, lze mezi zasedáními přijímat rozhodnutí písemným postupem.
 2.3.Zamýšlený akt Výboru pro přidružení EU-Maroko
 Výbor pro přidružení EU-Maroko přijme rozhodnutí o postupech posuzování dopadu dohody schválené Radou dne 28. ledna 2019, zvláště na udržitelný rozvoj, zejména pokud jde o výhody pro dotčené obyvatelstvo a využívání přírodních zdrojů Západní Sahary („zamýšlený akt“). K přijetí dojde nejpozději do dvou měsíců od vstupu této dohody v platnost.
 Účelem zamýšleného aktu je stanovit postupy výměny informací mezi stranami s cílem umožnit posouzení dopadu rozšíření celních preferencí stanovených v dohodě o přidružení na produkty ze Západní Sahary.
 Zamýšlený akt bude pro smluvní strany závazný v souladu s čl. 83 odst. 2 dohody, jenž stanoví: „Rozhodnutí jsou přijímána vzájemnou dohodou mezi stranami, pro které jsou závazná a které přijmou opatření potřebná k jejich provádění.“
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 Od vstupu dohody o přidružení v platnost byly obchodní preference stanovené v této dohodě na produkty pocházející ze Západní Sahary, která je nesamosprávným územím, de facto uplatňovány. V rozsudku ze dne 21. prosince 2016 ve věci C-104/16 P
 4
 Soudní dvůr Evropské unie rozhodl, že dohoda o přidružení uzavřená mezi Unií a Marokem se nevztahuje na Západní Saharu.
 Praxe spočívající ve faktickém uplatňování obchodních preferencí stanovených v dohodě o přidružení a jejích protokolech na produkty pocházející ze Západní Sahary tedy již nemohla pokračovat. Dvoustranné dohody mezi Evropskou unií a Marokem však mohou být za určitých podmínek rozšířeny na Západní Saharu za předpokladu, že existuje odpovídající právní základ.
 Dne 29. května 2017 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání s cílem zajistit právní základ pro udělení preferencí produktům pocházejícím ze Západní Sahary a přijala směrnice pro vyjednávání. V roce 2017 proběhla dvě kola jednání. Návrh dohody parafovali hlavní vyjednavači dne 31. ledna 2018. Strany dohodu podepsaly dne 25. října 2018. Dne 28. ledna 2019 Rada po obdržení souhlasu Evropského parlamentu přijala rozhodnutí o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, a poskytla tak právní základ pro přiznání týchž celních preferencí na produkty ze Západní Sahary jako na produkty z Maroka.
 Změna příslušných protokolů dohody o přidružení rovněž umožňuje založit udělení celních preferencí Unie na posouzení přínosu pro místní obyvatelstvo a dodržování lidských práv.
 Jak Rada požadovala ve směrnicích pro jednání přijatých dne 29. května 2017, útvary Komise posoudily potenciální dopad dohody na udržitelný rozvoj, zejména pokud jde o výhody pro dotčené obyvatelstvo a využívání přírodních zdrojů Západní Sahary (dále jen „dotčená území“). Toto posouzení se týká zejména obchodních toků ze Západní Sahary, a to především produktů rybolovu, zemědělských produktů a fosfátů. Opírá se o analýzu dostupných údajů z minulosti, ale i o výhled do budoucna. Z posouzení vyplývá, že přiznání celních preferencí zakotvených v dohodě o přidružení mezi EU a Marokem mělo na dotčené obyvatelstvo pozitivní dopad, přičemž v budoucnosti by měl být tento účinek zachován či případně posílen. Posouzení dopadu je uvedeno ve zprávě vypracované útvary Komise společně s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) ze dne 11. června 2018
 5
 o přínosech pro obyvatelstvo Západní Sahary a o konzultacích s tímto obyvatelstvem o rozšíření celních preferencí na produkty pocházející ze Západní Sahary.
 Aby bylo možné monitorovat dopady dohody na dotčené obyvatelstvo a na využívání přírodních zdrojů na příslušném území, je v dohodě výslovně zakotven odpovídající rámec a postup, který stranám umožní na základě pravidelné výměny informací vyhodnocovat dopady dohody během jejího provádění. Evropská unie a Maroko se dohodly na vzájemné výměně informací, která proběhne nejméně jednou ročně v rámci Výboru pro přidružení, zřízeného dohodou o přidružení mezi EU a Marokem. Předmětem tohoto návrhu je právě stanovit zvláštní postupy pro toto posuzování stanovené v dohodě, aby je mohl schválit Výbor pro přidružení.
 Předmět výměny informací odpovídá předmětu výše uvedené zprávy útvarů Komise a ESVČ.
 Pokud jde o dopad na hospodářství daného území, informace, které jsou dosud k dispozici, se týkají zejména zemědělství a rybolovu, ale preference se vztahují na všechny produkty; údaje, které se mají vyměňovat, se proto mohou vyvíjet s ohledem na vývoj činnosti v Západní Sahaře. Výměna se navíc nezaměřuje výhradně na ekonomické aspekty (přínosy v užším smyslu), ale musí umožnit širší posouzení, včetně aspektů, jako je udržitelný rozvoj a dopad na využívání přírodních zdrojů.
 Kromě výměny informací stanovené v dohodě se Maroko dohodlo na zavedení mechanismu pro shromažďování statistických údajů o vývozu produktů pocházejících ze Západní Sahary do EU, jež budou každý měsíc zpřístupněny Komisi a celním orgánům členských států.
 V neposlední řadě slovo „vzájemně“ uvedené v dohodě ze dne 25. října 2018 zdůrazňuje, že výměna není jednostranná. Maroko proto bude moci na základě stávajících informačních systémů požádat Evropskou unii o informace týkající se produkce kategorií zvláštních produktů, jež jsou pro Maroko zajímavé, a obchodování s nimi.
 Tento návrh je v souladu se současnou obchodní politikou. Návrh je také v souladu s obecnými cíli evropské politiky sousedství a s celkovou politikou Unie vůči Maroku, jejímž cílem je posílit privilegované partnerství s touto zemí, aniž by předjímal výsledek jednání Organizace spojených národů o Západní Sahaře.
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jímž se dotyčný orgán řídí. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
 6
 .
 4.1.2.Použití na stávající případ
 Výbor pro přidružení EU-Maroko je orgán zřízený dohodou, v tomto případě Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé.
 Akt, který má Výbor pro přidružení přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazný podle mezinárodního práva v souladu s článkem 83 dohody.
 Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.
 Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 4.2.1.Zásady
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Sledujeli zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lzeli jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel nebo složka.
 4.2.2.Použití na stávající případ
 Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají společné obchodní politiky.
 Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 207 odst. 3 a 4 první pododstavec SFEU.
 4.3.Závěr
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 207 odst. 4 první pododstavec SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 5.ZVEŘEJNĚNÍ ZAMÝŠLENÉHO AKTU
 Vzhledem k tomu, že rozhodnutí Výboru pro přidružení doplní jeho jednací řád, je namístě tento akt po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.
 2019/0204 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro přidružení zřízeném Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, pokud jde o výměnu informací s Marokem s cílem posoudit dopad dohody ve formě výměny dopisů, kterou se uvedená dohoda mění
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 3 a 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé („dohoda o přidružení“) byla jménem Unie uzavřena rozhodnutím Rady a Komise 2000/204/ES, ESUO
 7
 ze dne 24. ledna 2000 a vstoupila v platnost dne 1. března 2000.
 (2)Rada svým rozhodnutím (EU) 2019/217 ze dne 28. ledna 2019 schválila uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k dohodě o přidružení („změna protokolů č. 1 a č. 4“)
 8
 se záměrem rozšířit celní preference stanovené dohodou o přidružení na produkty pocházející ze Západní Sahary.
 (3)V souladu s článkem 81 dohody o přidružení se zřizuje Výbor pro přidružení, který odpovídá za správu dohody. Podle článku 83 dohody má Výbor pro přidružení pravomoc přijímat rozhodnutí k provedení dohody v těch oblastech, ve kterých mu Rada přidružení svěřila své pravomoci.
 (4)Výbor pro přidružení do dvou měsíců po vstupu změny protokolů č. 1 a č. 4 v platnost přijme rozhodnutí o postupech posuzování dopadu dohody, zvláště na udržitelný rozvoj, zejména pokud jde o výhody pro dotčené obyvatelstvo a využívání přírodních zdrojů Západní Sahary („dotčená území“).
 (5)Je vhodné stanovit postoj, který se má ve Výboru pro přidružení jménem Unie zaujmout, neboť zamýšlené rozhodnutí bude pro Unii závazné.
 (6)Aby bylo možné monitorovat dopady dohody na dotčené obyvatelstvo a na využívání přírodních zdrojů na dotčených územích, je v dohodě výslovně zakotven odpovídající rámec a postup, který stranám umožní na základě pravidelné výměny informací posuzovat dopady dohody během jejího provádění. Evropská unie a Maroko se dohodly na vzájemné výměně informací, která proběhne nejméně jednou ročně v rámci Výboru pro přidružení, zřízeného dohodou o přidružení mezi EU a Marokem. Je proto vhodné stanovit zvláštní postupy pro toto posuzování, aby je mohl Výbor pro přidružení schválit.
 (7)Předmět výměny informací odpovídá předmětu zprávy vypracované útvary Komise společně s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) ze dne 11. června 2018 o přínosech pro obyvatelstvo Západní Sahary a o konzultacích s tímto obyvatelstvem o rozšíření celních preferencí na produkty pocházející ze Západní Sahary
 9
 .
 (8)Pokud jde o dopad na hospodářství daného území, informace, které jsou dosud k dispozici, se týkají zejména zemědělství a rybolovu, ale preference se vztahují na všechny produkty; údaje, které se mají vyměňovat, se proto mohou vyvíjet s ohledem na vývoj činnosti v Západní Sahaře. Výměna se navíc nezaměřuje výhradně na ekonomické aspekty (přínosy v užším smyslu), ale musí umožnit širší posouzení, včetně aspektů, jako je udržitelný rozvoj a dopad na využívání přírodních zdrojů.
 (9)Maroko se rovněž dohodlo na zavedení odděleného mechanismu pro shromažďování statistických údajů o vývozu produktů pocházejících ze Západní Sahary do EU, jež budou každý měsíc zpřístupněny Komisi a celním orgánům členských států.
 (10)Maroko bude moci na základě stávajících informačních systémů požádat Evropskou unii o informace týkající se produkce kategorií zvláštních produktů, jež jsou pro Maroko zajímavé, a obchodování s nimi,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být jménem Unie zaujat na zasedání Výboru pro přidružení EU-Maroko zřízeném podle článku 81 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, vychází z návrhu rozhodnutí uvedeného Výboru pro přidružení připojeného k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí je určeno členským státům a Komisi.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Úř. věst. L 70, 18.3.2000, s. 2.
 (2)
 Úř. věst. L 34, 6.2.2019, s. 4.
 (3)
 Úř. věst. L 34, 6.2.2019, s. 1.
 (4)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 21. prosince 2016, Rada v. Fronta Polisario, C-104/16 P, ECLI:EU:C:2016:973.
 (5)
 Pracovní dokument útvarů Komise (SWD (2018) 346 final) přiložený k návrhu rozhodnutí Rady o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé (COM (2018) 481 final).
 (6)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada (OIV), Věc C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (7)
 Úř. věst. L 70, 18.3.2000, s. 1.
 (8)
 Úř. věst. L 34, 6.2.2019, s. 4.
 (9)
 SWD (2018) 346 final.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 20.9.2019
 COM(2019) 432 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro přidružení zřízeném Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, pokud jde o výměnu informací s Marokem s cílem posoudit dopad dohody ve formě výměny dopisů, kterou se uvedená dohoda mění
 NÁVRH
 ROZHODNUTÍ VÝBORU PRO PŘIDRUŽENÍ EU–MAROKO č. ../.....
 ze dne...
 o výměně informací mezi Evropskou unií a Marockým královstvím za účelem posouzení dopadu dohody ve formě výměny dopisů ze dne 25. října 2018
 VÝBOR PRO PŘIDRUŽENÍ EU-MAROKO,
 s ohledem na Dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé ze dne 25. října 2018,
 s ohledem na Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé ze dne 26. února 1996, a zejména na článek 83 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé vstoupila v platnost dne 19. července 2019.
 (2)Na základě této dohody se na produkty pocházející ze Západní Sahary (nyní označované jako „dotčená území“), které podléhají kontrole celních orgánů Marockého království, uplatňují stejné obchodní preference, které Evropská unie přiznává produktům, na něž se vztahuje dohoda o přidružení mezi Evropskou unií a Marockým královstvím.
 (3)V duchu partnerství a s cílem umožnit stranám posoudit dopad dohody zvláště na udržitelný rozvoj, zejména pokud jde o výhody pro dotčené obyvatelstvo a využívání přírodních zdrojů na dotčených územích, se Evropská unie a Marocké království dohodly na výměně informací ve Výboru pro přidružení, která proběhne nejméně jednou ročně.
 (4)Zvláštní postupy pro toto posuzování přijme Výbor pro přidružení nejpozději dva měsíce po vstupu dohody v platnost,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 1.
 Aby mohly smluvní strany posoudit dopad dohody během jejího používání z hlediska udržitelného rozvoje, dohodly se Evropská unie a Marocké království takto:
 –
 Evropská unie a Maroko si vyměňují údaje, které jsou považovány za významné v hlavních odvětvích dotčených činností, jakož i statistické, hospodářské, sociální a environmentální informace, zejména o výhodách dohody pro dotčené obyvatelstvo a využívání přírodních zdrojů na dotčených územích. Seznam relevantních informací je uveden v příloze tohoto rozhodnutí.
 –
 Tato výměna bude probíhat na základě písemného sdělení předem zaslaného nejpozději dva měsíce před zasedáním Výboru pro přidružení, na základě sdělení se mohou objevit žádosti o vysvětlení a doplňující otázky vyplývající z témat nastolených tímto rozhodnutím, jež je třeba zaslat nejpozději jeden měsíc před zasedáním.
 2.
 Strany se rovněž dohodly v duchu partnerství a s cílem umožnit jim posoudit dopad dohody, že Maroko může na základě stávajících informačních systémů požádat Evropskou unii o informace týkající se produkce kategorií zvláštních produktů, jež jsou pro Maroko zajímavé, a obchodování s nimi. Evropská unie a Marocké království se dohodly takto:
 –
 Maroko svou žádost Evropské unii zašle písemně tři měsíce před zasedáním Výboru pro přidružení.
 –
 Výměna bude probíhat na základě písemného sdělení, jež Evropská unie zašle předem nejpozději dva měsíce před zasedáním Výboru pro přidružení, na základě sdělení se mohou objevit žádosti o vysvětlení a doplňující otázky, jež je třeba zaslat nejpozději jeden měsíc před zasedáním.
 3.
 Strany si budou vyměňovat své závěry v rámci Výboru pro přidružení, a to do (xx) každého roku.
 4.
 Zápis včetně závěrů Výboru pro přidružení schvalují strany do jednoho měsíce od zasedání.
 Článek 2
 Příloha tvoří nedílnou součást tohoto rozhodnutí.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí Výborem pro přidružení.
 V [Rabatu] [Bruselu] dne [x/x/] 2019
 Za Výbor pro přidružení EU-Maroko
 PŘÍLOHA
 Informace relevantní pro výměnu informací podle dohody
 Na základě vyměňovaných informací musí být možné aktualizovat zprávu vypracovanou útvary Komise společně s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) ze dne 11. června 2018
 1
 , z níž jsou patrné přínosy rozšíření celních preferencí na produkty pocházející z dotčených území pro dotčené obyvatelstvo. Výměna informací tak musí zahrnovat podrobné informace umožňující posoudit dopad dohody během jejího provádění, včetně obecných informací o dotčených územích a dotčeném obyvatelstvu. Tyto informace jsou určeny výhradně pro posouzení a přípravu aktualizací uvedené zprávy Komisí a ESVČ. Orientačně se jedná o tyto relevantní informace:
 1.Obecné informace
 Sociální statistické informace týkající se dotčených území, jejichž produkty podléhají kontrole celních orgánů Marockého království, např. počet obyvatel (pokud možno podle věku a pohlaví), zaměstnanost (absolutní počet, počet závisející na vývozu a na vývozu do Evropské unie), úroveň mezd, index lidského rozvoje, vzdělávání (např. počet zařízení, míst, žáků, školní docházka), zdraví (např. počet nemocnic, lůžek a lékařů), základní služby (např. přístup k pitné vodě a elektřině), míra chudoby, doprava.
 Ekonomické statistické informace týkající se daného území, tj. např. roční míra růstu HDP a HDP na obyvatele, důležitá odvětví, objem produkce, procentní podíl vývozu a vývozu do Evropské unie.
 Statistické informace o životním prostředí týkající se daného území, např. využívání přírodních zdrojů a zejména vody, nakládání s odpady (zemědělství, těžba), udržitelné řízení rybích populací, znečištění.
 2.Údaje týkající se hlavních odvětví vývozu
 Zejména u odvětví zemědělství a rybolovu, jakož i jiných odvětví, v jejichž případě probíhá vývoz z příslušných území do Evropské unie, údaje týkající se např.
 - produkce podle druhu produktu (např. rajčata, melouny atd. a podle druhu v případě rybolovu),
 -obdělávaných ploch (zavlažovaných i ve sklenících) a sklizených objemů,
 -objemu a hodnoty vývozu do Evropské unie (a případně jiných míst určení),
 -zpracovatelských zařízení podle odvětví a činností v nich vykonávaných,
 -pracovních míst (na dobu určitou nebo neurčitou) vytvořených přímo i nepřímo (doprava, dodavatelé, skladování...) těmito činnostmi a v těchto zařízeních
 -nebo opatření zavedených v zájmu udržitelného řízení zdrojů, včetně vody (průměrné využívání vody a jejích zdrojů).
 3.Probíhající projekty
 Probíhající projekty, které mají značný dopad na rozvoj dotčených území, včetně udržitelného rozvoje (energie z obnovitelných zdrojů, řádné hospodaření s přírodními zdroji) daného území.
 4.Další relevantní informace
 Veškeré informace umožňující posoudit činnosti místních hospodářských subjektů, na něž se vztahuje dohoda, např. v oblasti sociální odpovědnosti podniků („corporate social responsibility“).
 Jak je uvedeno v korespondenci mezi Komisí a velvyslanectvím Marockého království ze dne 6. prosince 2018, zavede Maroko mechanismus pro shromažďování informací o vývozech, na něž se vztahuje dohoda o přidružení ve znění výměny dopisů, který bude poskytovat systematické a pravidelné informace a každý měsíc zpřístupňovat přesné údaje umožňující Evropské unii a příslušným orgánům jejích členských států disponovat transparentními a spolehlivými informacemi o původu těchto vývozů do Unie podle regionu.
 5.Informace poskytnuté Evropskou unií
 Informace o obchodu se zvláštními produkty vyváženými do Maroka podle druhu produktu, objemu a hodnoty, a pokud jsou údaje k dispozici, o jejich produkci.
 (1)
 „Zpráva o přínosech pro obyvatelstvo Západní Sahary a o konzultacích s tímto obyvatelstvem o rozšíření celních preferencí na produkty pocházející ze Západní Sahary“ zveřejněná dne 11. června 2018, SWD (2018) 346 final.