type: contracts

text:
21.8.2019
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 218/1
 Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT EEK) taisyklė Nr. 11 „Vienodos transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į durų skląsčius ir durų tvirtinimo detales nuostatos“ [2019/1354]
 Įtrauktas visas galiojantis tekstas, įskaitant:
 04 serijos pakeitimų 2 papildymą. Įsigaliojimo data – 2019 m. gegužės 28 d.
 TURINYS
 TAISYKLĖ
 1.
 Taikymo sritis
 2.
 Terminų apibrėžtys
 3.
 Patvirtinimo paraiška
 4.
 Patvirtinimas
 5.
 Bendrieji reikalavimai
 6.
 Eksploatacinių savybių reikalavimai
 7.
 Bandymo procedūros
 8.
 Transporto priemonių patvirtinto tipo pakeitimas ir išplėtimas
 9.
 Gamybos atitiktis
 10.
 Sankcijos už gamybos neatitiktį
 11.
 Visiškas gamybos nutraukimas
 12.
 Už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų pavadinimai ir adresai
 13.
 Pereinamojo laikotarpio nuostatos
 PRIEDAI
 1.
 Pranešimas
 2.
 Patvirtinimo ženklų išdėstymas
 3.
 Pirmas, antras ir trečias skląsčio bandymai veikiant apkrovai ir jėgos taikymas
 4.
 Inercinių bandymų atlikimo tvarka
 5.
 Vyrių bandymų atlikimo tvarka
 6.
 Stumdomosios šoninės durys. Visų durų bandymas
 1. TAIKYMO SRITIS
 Ši taisyklė taikoma M1 ir N1 (1) kategorijų transporto priemonių skląsčiams ir durų tvirtinimo detalėms, pvz., vyriams ir kitoms durų tvirtinimo priemonėms, kuriomis gali pasinaudoti įlipti ar išlipti ketinantys keleiviai ir (arba) dėl kurių kyla rizika, kad po susidūrimo keleiviai gali iškristi iš transporto priemonės.
 2. TERMINŲ APIBRĖŽTYS
 Šioje taisyklėje:
 2.1. transporto priemonės patvirtinimas – transporto priemonės tipo patvirtinimas atsižvelgiant į durų skląsčius ir durų tvirtinimo detales;
 2.2. transporto priemonių tipas – kategorija motorinių transporto priemonių, nesiskiriančių šiomis pagrindinėmis ypatybėmis:
 2.2.1.
 gamintojo suteiktu transporto priemonių tipo pavadinimu;
 2.2.2.
 skląsčio tipu;
 2.2.3.
 durų tvirtinimo detalės tipu;
 2.2.4.
 skląsčių ir durų tvirtinimo detalių sumontavimo bei tvirtinimo prie transporto priemonės konstrukcijos būdu;
 2.2.5.
 stumdomųjų durų tipu;
 2.3. pagalbinis durų skląstis – visiškai ir pusiau arba tik visiškai galimas užsklęsti skląstis, tvirtinamas prie durų ar durų sistemos su įrengta pagrindinio durų skląsčio sistema;
 2.4. pagalbinio durų skląsčio sistema yra sudaryta bent iš pagalbinio durų skląsčio ir spragtuko;
 2.5. galinės durys – durys arba durų sistema motorinės transporto priemonės gale, pro kurias į transporto priemonę gali įlipti ar iš jos išlipti keleiviai, įskaitant avarinį išlipimą, arba galima pakrauti ar iškrauti krovinį. Tai nėra:
 a)
 bagažinės dangtis arba
 b)
 vien iš stiklinimo medžiagos pagamintos durys ar langas, kurių skląsčiai ir (arba) vyrių sistemos pritvirtinti tiesiogiai prie stiklinimo medžiagos;
 2.6. kėbulo elementas – skląsčio dalis, paprastai tvirtinama prie kėbulo konstrukcijos;
 2.7. papildomos apsaugos priemonės:
 2.7.1. vaikų saugos užraktas– blokavimo įtaisas, kurį galima įjungti arba išjungti nepaisant kitų blokavimo įtaisų ir kurį įjungus neleidžiama pasinaudoti vidine durų rankena ar kitu atidarymo įtaisu. Užrakto išjungimo (įjungimo) įtaisas gali būti rankinis arba elektrinis ir gali būti bet kurioje transporto priemonės išorės ar vidaus vietoje;
 2.7.2. visiško užrakinimo sistema– sistema, kuria užblokuojama bet kurių transporto priemonės durų vidinė rankena ar kitas vidinis skląsčio atsklendimo valdiklis, o juos atblokuoti galima tik išjungus sistemos užraktus;
 2.8. durys – varstomosios arba stumdomosios durys, pro kurias tiesiogiai patenkama į saloną, kuriame yra viena ar daugiau sėdimųjų vietų, ir kurios nėra lankstomosios, ritininės durys ar durys, suprojektuotos taip, kad jas būtų lengva pritvirtinti ar atskirti nuo motorinių transporto priemonių, pagamintų naudoti be durų;
 2.9. įspėjamoji durų uždarymo sistema – sistema, įjungianti vairuotojui aiškiai matomą regimąjį signalą, kai durų skląsčio sistema nėra visiškai užsklęsta ir kai transporto priemonės degimo sistema yra įjungta;
 2.10. durų vyrių sistema – vienas ar daugiau duris laikančių vyrių;
 2.11. durų skląsčio sistema yra sudaryta bent iš skląsčio ir spragtuko;
 2.12. durų elementas – vyrio dalis, paprastai tvirtinama prie durų konstrukcijos ir veikianti kaip sukamasis elementas;
 2.13. durų sistema – durys, skląstis, spragtukas, vyriai, slankiojimo bėgelių sąrankos ir kitos durų tvirtinimo detalės, tvirtinamos prie durų ar durų rėmo. Dvigubų durų sistemai priklauso abejos durys;
 2.14. dvigubos durys – dvejų durų sistema, kurios pirmiau atsidarančios priekinės ar atvartinės durys yra sujungtos su vėliau atsidarančiomis galinėmis ar skląstinėmis durimis;
 2.15. žiauninis užšovas – skląsčio dalis, susikabinanti su spragtuku ir laikanti jį, kai skląstis užsklęstas;
 2.16. žiauninio užšovo atsidarymo kryptis – kryptis, priešinga spragtuko, susikabinančio su žiauniniu užšovu, patekimo į skląstį krypčiai;
 2.17. visiškas užsklendimas – skląsčio sukabinimo būsena, kai jis laiko duris visiškai uždarytas;
 2.18. vyris – įtaisas, naudojamas durų padėčiai kėbulo konstrukcijos atžvilgiu nustatyti ir durų varstymosi keleiviams įlipant bei išlipant trajektorijai valdyti;
 2.19. vyrio kaištis – vyrio dalis, paprastai jungianti kėbulo ir durų elementus ir atstojanti sukimosi ašį;
 2.20. skląstis – įtaisas, kuriuo durys laikomos uždarytos transporto priemonės kėbulo atžvilgiu ir kurį galima sąmoningai atidaryti (arba valdyti);
 2.21. pagrindinis durų skląstis – skląstis, kurį galima visiškai ir pusiau užsklęsti ir kuris gamintojo sprendimu veikia kaip pagrindinis durų skląstis; Šio sprendimo gamintojas keisti nebegali. Paprašytas kiekvienas gamintojas privalo pateikti informaciją, kurie konkrečios transporto priemonės arba markės (modelio) durų skląsčiai yra pagrindiniai;
 2.22. pagrindinio durų skląsčio sistema yra sudaryta bent iš pagrindinio durų skląsčio ir spragtuko;
 2.23. pusinis užsklendimas – skląsčio sukabinimo būsena, kai jis laiko duris iš dalies uždarytas;
 2.24. šoninės priekinės durys – durys, į kurias žiūrint iš šono 50 % ar daugiau jų angos ploto yra į priekį nuo tolimiausio galinio vairuotojo sėdynės atlošo taško, kai sėdynės atlošo padėtis yra kraštinė vertikali ir labiausiai nutolusi į galą, pro kurias keleiviai į transporto priemonę įlipa ir iš jos išlipa tiesiogiai;
 2.25. šoninės galinės durys – durys, į kurias žiūrint iš šono 50 % ar daugiau jų angos ploto yra į galą nuo tolimiausio galinio vairuotojo sėdynės atlošo taško, kai sėdynės atlošo padėtis yra kraštinė vertikali ir labiausiai nutolusi į galą, ir pro kurias keleiviai į transporto priemonę įlipa ir iš jos išlipa tiesiogiai.
 2.26. spragtukas – įtaisas, su kuriuo skląstis susikabina, kad laikytų duris visiškai ar pusiau užsklęstas;
 2.27. bagažinės dangtis – judama kėbulo plokštė, pro kurią iš transporto priemonės išorės galima patekti į erdvę, visiškai atskirtą nuo keleivių salono nuolatine pertvara arba nejudamu ar nulenkiamu sėdynės atlošu.
 3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA
 3.1. Transporto priemonės tipo patvirtinimo atsižvelgiant į durų skląsčius ir durų tvirtinimo detales paraišką teikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.
 3.2. Kartu su ja pateikiami trys toliau nurodomų dokumentų egzemplioriai ir šie duomenys:
 3.2.1.
 reikiamo mastelio ir pakankamai detalūs durų ir jų skląsčių bei durų tvirtinimo detalių brėžiniai;
 3.2.2.
 skląsčių ir durų tvirtinimo detalių techninis aprašas;
 3.3. kartu su paraiška taip pat pateikiama:
 3.3.1.
 iš penkių rinkinių sudaryta kiekvienų durų tvirtinimo detalių partija. Jeigu kelioms durims naudojami vienodi rinkiniai, pakanka pateikti vieną rinkinių partiją. Durų tvirtinimo detalių rinkiniai, kurie skiriasi tik tuo, kad skirti montuoti kairėje arba dešinėje pusėje, nelaikomi skirtingais;
 3.3.2.
 Penkių sukomplektuotų spynų siuntą, įskaitant kiekvienų durų paleidimo mechanizmą. Jeigu kelioms durims naudojami vienodi skląsčiai, pakanka pateikti vieną skląsčių partiją. Skląsčiai, kurie skiriasi tik tuo, kad yra skirti montuoti arba kairėje, arba dešinėje pusėje, nelaikomi skirtingais.
 3.4. Už patvirtinimo bandymus atsakingai techninei tarnybai pateikiama reprezentacinė tvirtinamo tipo transporto priemonė.
 4. PATVIRTINIMAS
 4.1. Transporto priemonės tipo patvirtinimas suteikiamas, jeigu pagal šią taisyklę patvirtinti pateikta transporto priemonė atitinka 5, 6 ir 7 dalių reikalavimus.
 4.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Pirmieji du jo skaitmenys (03) žymi pakeitimų, į kuriuos įtraukti suteikiant patvirtinimą padaryti naujausi ir svarbiausi taisyklės techniniai pakeitimai, seriją. Ta pati susitariančioji šalis negali suteikti to paties numerio tam pačiam transporto priemonių tipui, jeigu duryse įmontuoti kito tipo skląsčiai ar durų tvirtinimo detalės arba jei jie įmontuoti kitaip nei tipui patvirtinti pateiktoje transporto priemonėje; tačiau tas pats tipo patvirtinimo numeris gali būti suteiktas kitam transporto priemonių tipui, jeigu tų transporto priemonių duryse įmontuoti tokie patys skląsčiai ir durų tvirtinimo detalės ir jie įmontuoti taip pat, kaip tipui patvirtinti pateiktoje transporto priemonėje.
 4.3. Pranešimas apie transporto priemonės tipo patvirtinimą, išplėtimo patvirtinimą arba patvirtinimo panaikinimą perduodamas šią taisyklę taikančioms Susitarimo šalims naudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio formą.
 4.4. Prie kiekvienos transporto priemonės, atitinkančios pagal šią taisyklę patvirtintą transporto priemonių tipą, aiškiai matomoje ir lengvai prieinamoje vietoje, nurodytoje patvirtinimo formoje, pritvirtinamas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:
 4.4.1.
 apskritimas, kuriame įrašyta raidė E ir tipą patvirtinusios šalies skiriamasis numeris; (2)
 4.4.2.
 į dešinę nuo 4.4.1 punkte nurodyto apskritimo – šios taisyklės numeris, toliau raidė R, brūkšnelis ir patvirtinimo numeris.
 4.5. Jeigu transporto priemonė šalyje, patvirtinusioje tipą pagal šią taisyklę, atitinka transporto priemonių tipą, patvirtintą pagal vieną ar kelias kitas prie Susitarimo pridėtas taisykles, 4.4.1 punkte nurodyto ženklo kartoti nereikia; tokiu atveju ši taisyklė ir visų taisyklių, pagal kurias patvirtinimas suteiktas šalyje, patvirtinusioje tipą pagal šią taisyklę, papildomi numeriai ir ženklai pateikiami stulpeliais 4.4.1 punkte nurodyto ženklo dešinėje.
 4.6. Patvirtinimo ženklas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas.
 4.7. Patvirtinimo ženklas pateikiamas greta arba ant transporto priemonės duomenų plokštelės.
 4.8. Šios taisyklės 2 priede pateikiama patvirtinimo ženklų išdėstymo pavyzdžių.
 5. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 5.1. Šie reikalavimai galioja visoms į aprėptį įtrauktoms šoninėms ir galinėms durims ir jų detalėms, išskyrus lankstomąsias, ritinines, nuimamąsias ir avarines duris.
 5.2. Durų skląsčiai
 5.2.1. Kiekvienoje varstomųjų durų sistemoje turi būti įmontuota bent viena pagrindinio durų skląsčio sistema.
 5.2.2. Kiekvienoje stumdomųjų durų sistemoje turi būti įmontuota:
 a)
 pagrindinio durų skląsčio sistema arba
 b)
 visiškai užsklendžiamo durų skląsčio sistema ir įspėjamoji durų uždarymo sistema.
 6. EKSPLOATACINIŲ SAVYBIŲ REIKALAVIMAI
 6.1. Varstomosios durys
 6.1.1. Pirmasis bandymas apkrova
 6.1.1.1. Kai, bandant pagal 7.1.1.1 punktą, 11 000 N jėga skląsčio priekiui statmena kryptimi veikia taip, kad skląsčio ir spragtuko įtaisas nesusispaudžia, kiekviena pagrindinio durų skląsčio sistema ir pagalbinio durų skląsčio sistema, kai jos yra visiškai užsklęstos, turi neatsikabinti.
 6.1.1.2. Kai, bandant pagal 7.1.1.1 punktą, 4 500 N jėga veikia ta pačia 6.1.1.1 punkte nurodyta kryptimi, pusiau užsklęsta pagrindinė skląsčio sistema turi neatsikabinti.
 6.1.2. Antrasis bandymas apkrova
 6.1.2.1. Kai, bandant pagal 7.1.1.1 punktą, 9 000 N jėga veikia žiauninio užšovo atsidarymo kryptimi ir lygiagrečiai su skląsčio priekiu, kiekviena pagrindinio durų skląsčio sistema ir pagalbinio durų skląsčio sistema, kai jos yra visiškai užsklęstos, turi neatsikabinti.
 6.1.2.2. Kai, bandant pagal 7.1.1.1 punktą, 4 500 N jėga veikia ta pačia 6.1.2.1 punkte nurodyta kryptimi, pusiau užsklęsta pagrindinė skląsčio sistema turi neatsikabinti.
 6.1.3. Trečiasis bandymas apkrova (taikomas vertikaliai atsidarančioms durims)
 6.1.3.1. Kai 9 000 N jėga veikia vertikalia kryptimi, kiekviena visiškai užsklęsta pagrindinio durų skląsčio sistema ir pagalbinio durų skląsčio sistema turi neatsikabinti.
 6.1.4. Inercinė apkrova
 Kiekviena pagrindinio durų skląsčio sistema ir pagalbinio durų skląsčio sistema turi atitikti 6.1.4.1 ir 6.1.4.2 punktuose nustatytus dinamikos reikalavimus arba 6.1.4.3 punkte nurodytus atsparumo inercinei apkrovai matavimo reikalavimus.
 6.1.4.1. Kai durų skląsčio sistemą, įskaitant skląstį ir jo įjungimo įtaisą, veikia su transporto priemonės išilgine ir skersine ašimis lygiagreti 30 g inercinė apkrova, o blokavimo įtaisas yra išjungtas, ir kai tai tikrinama pagal 7.1.1.2 punktą, visiškai užsklęsta kiekvienų varstomųjų durų pagrindinio durų skląsčio sistema ir pagalbinio durų skląsčio sistema turi neatsikabinti.
 6.1.4.2. Kai durų skląsčio sistemą, įskaitant skląstį ir jo įjungimo įtaisą, veikia su transporto priemonės vertikaliąja ašimi lygiagreti 30 g inercinė apkrova, o blokavimo įtaisas yra išjungtas, ir kai tai tikrinama pagal 7.1.1.2 punktą, visiškai užsklęsta kiekvienų varstomųjų galinių durų pagrindinio durų skląsčio sistema ir pagalbinio durų skląsčio sistema taip pat turi neatsikabinti.
 6.1.4.3. Gali būti išmatuota kiekvienos detalės ar sąrankos atsparumas mažiausiajai inercinei apkrovai konkrečia kryptimi. Kai pagal 7.1.1.2 punktą 30 g inercinė apkrova durų skląsčio sistemą veikia 6.1.4.1 ir 6.1.4.2 punktuose nurodytomis kryptimis transporto priemonės atžvilgiu, suminis atsparumas atblokavimo jėgai turi būti pakankamas, kad transporto priemonės duryse tinkamai sumontuota durų skląsčio sistema liktų užsklęsta.
 6.1.5. Durų vyriai
 6.1.5.1. Kiekviena durų vyrių sistema turi:
 a)
 išlaikyti duris;
 b)
 neatsiskirti veikiant 11 000 N išilginei apkrovai;
 c)
 neatsiskirti veikiant 9 000 N skersinei apkrovai ir
 d)
 neatsiskirti veikiant 9 000 N vertikaliajai apkrovai, jei ji įmontuota vertikaliai atsidarančiose duryse.
 6.1.5.2. Visi pagal 6.1.5.1 punktą privalomi bandymai atliekami vadovaujantis 7.1.2 punktu.
 6.1.5.3. Jeigu vietoj visos vyrių sistemos bandomas vienas jos vyris, jis turi išlaikyti bendram sistemos vyrių skaičiui proporcingą apkrovą.
 6.1.5.4. Šoninėse duryse, kurių vyriai sumontuoti gale ir kurios gali būti naudojamos nepriklausomai nuo kitų durų:
 a)
 transporto priemonei pasiekus 4 km/h greitį vidinė durų rankena turi užsiblokuoti ir
 b)
 turi būti įrengta įspėjamoji tų durų uždarymo sistema.
 6.2. Stumdomosios šoninės durys
 6.2.1. Pirmasis bandymas apkrova
 6.2.1.1. Kai, bandant pagal 7.2.1.1 punktą, 11 000 N jėga veikia skląsčio priekiui statmena kryptimi, bent viena visiškai užsklęsta durų skląsčio sistema turi neatsikabinti.
 6.2.1.2. Kai, bandant pagal 7.2.1.1 punktą, 4 500 N jėga veikia ta pačia 6.2.1.1 punkte nurodyta kryptimi, pusiau užsklęsta pagrindinio durų skląsčio sistema turi neatsikabinti.
 6.2.2. Antrasis bandymas apkrova
 6.2.2.1. Kai, bandant pagal 7.2.1.1 punktą, 9 000 N jėga veikia žiauninio užšovo atsidarymo kryptimi ir lygiagrečiai su skląsčio priekiu, bent viena visiškai užsklęsta durų skląsčio sistema turi neatsikabinti.
 6.2.2.2. Kai, bandant pagal 7.2.1.1 punktą, 4 500 N jėga veikia ta pačia 6.2.2.1 punkte nurodyta kryptimi, pusiau užsklęsta pagrindinio durų skląsčio sistema turi neatsikabinti.
 6.2.3. Inercinė apkrova
 Kiekviena 6.2.1 ir 6.2.2 punktų reikalavimus atitinkanti durų skląsčio sistema turi atitikti 6.2.3.1 punkte nustatytus dinamikos reikalavimus arba 6.2.3.2 punkte nurodytus inercijos matavimo reikalavimus.
 6.2.3.1. Kai durų skląsčio sistemą, įskaitant skląstį ir jo įjungimo įtaisą, veikia su transporto priemonės išilgine ir skersine ašimis lygiagreti 30 g inercinė apkrova, o blokavimo įtaisas yra išjungtas, ir kai bandoma pagal 7.2.1.2 punktą, visiškai užsklęsta durų skląsčio sistema ir pagalbinio durų skląsčio sistema turi neatsikabinti.
 6.2.3.2. Gali būti išmatuotas kiekvienos detalės ar sąrankos atsparumas mažiausiajai inercinės apkrovai konkrečia kryptimi. Kai pagal 7.2.1.2 punktą 30 g inercinė apkrova durų skląsčio sistemą veikia 6.2.1 arba 6.2.2 punktuose nurodytomis kryptimis transporto priemonės atžvilgiu, suminis atsparumas atblokavimo jėgai turi būti pakankamas, kad transporto priemonės duryse tinkamai sumontuota durų skląsčio sistema liktų užsklęsta.
 6.2.4. Durų sistema
 6.2.4.1. Kai pagal 7.2.2 punktą skersinės transporto priemonės ašies kryptimi duris veikia bendra 18 000 N jėga, uždara ir visiškai užsklęsta kiekvienų stumdomųjų durų slankiojimo bėgelių ar kitokia atraminė sąranka turi neatsiskirti nuo durų rėmo.
 6.2.4.2. Stumdomosios durys, bandomos pagal 7.2.2 punktą, neatitinka šio reikalavimo, jeigu įvyksta kuris nors iš šių dalykų:
 6.2.4.2.1.
 veikiant reikiamai jėgai tarp durų ir rėmo atsiranda plyšys, pro kurį iš transporto priemonės vidaus į išorę galima nekliudomai prakišti 100 mm skersmens rutulį;
 6.2.4.2.2.
 bet kuris jėgos taikymo įtaisas iš viso pasislenka 300 mm.
 6.3. Durų užraktai
 6.3.1. Kiekvienose duryse turi būti įmontuotas bent vienas blokavimo įtaisas, kurį įjungus neleidžiama pasinaudoti išorine durų rankena ar kitu išoriniu skląsčio atsklendimo valdikliu ir kurio valdymo priemonės ir užrakto išjungimo ar įjungimo įtaisas yra transporto priemonės viduje.
 6.3.1.1. Jeigu įrengiama visiško užrakinimo sistema, ji gali įsijungti tik tada, kai uždegimo raktas nėra variklio veikimo padėtyje, ir įrengiama kartu su bent viena iš šių priemonių:
 a)
 signalizacijos sistema su vidaus judesio davikliais, atitinkanti Taisyklės Nr. 116 arba Taisyklės Nr. 97 reikalavimus, arba žmogaus judesius viduje aptikti gebanti kita įranga. Visiško užrakinimo sistemą draudžiama įrengti tada, kai žmogaus judesiai aptinkami keleivių skyriuje; arba
 b)
 Garsinis įspėjamasis įtaisas (pvz. klaksonas), kurį galima įjungti iš transporto priemonės vidaus, jeigu uždegimo sistema yra išjungta, o visiško užrakinimo sistema yra įjungta.
 6.3.2. Galinės šoninės durys
 Kiekvienose galinėse šoninėse duryse turi būti įmontuotas bent vienas blokavimo įtaisas, kurį įjungus neleidžiama pasinaudoti vidine durų rankena ar kitu vidiniu skląsčio atsklendimo valdikliu ir privaloma imtis kitų veiksmų, norint atblokuoti duris ir pasinaudoti vidine durų rankena ar kitu vidiniu skląsčio atsklendimo valdikliu.
 6.3.2.1. Kaip blokavimo įtaisas gali būti naudojama:
 a)
 vaikų saugos užrakto sistema arba
 b)
 užrakto atrakinimo ar užrakinimo įtaisas transporto priemonės viduje, lengvai pasiekiamas vairuotojui ar greta durų sėdinčiam keleiviui.
 6.3.2.2. Bet kuri 6.3.2.1 punkto a ir b papunkčiuose aprašyta sistema gali būti skirta papildomai blokavimo funkcijai atlikti.
 6.3.3. Galinės durys
 Transporto priemonės viduje į kiekvienas vidinę durų rankeną ar kitą vidinį skląsčio atsklendimo valdiklį turinčias galines duris turi būti įmontuotas bent vienas blokavimo įtaisas, kurį įjungus neleidžiama pasinaudoti vidine durų rankena ar kitu vidiniu skląsčio atsklendimo valdytuvu ir privaloma imtis kitų veiksmų, norint atblokuoti duris ir pasinaudoti vidine durų rankena ar kitu vidiniu skląsčio atsklendimo valdikliu.
 6.3.3.1. Kaip blokavimo įtaisas gali būti naudojama:
 a)
 vaikų saugos užrakto sistema arba
 b)
 lengvai pasiekiamas užrakto atrakinimo ar užrakinimo įtaisas transporto priemonės viduje; arba
 c)
 sistema, kuri, transporto priemonei pasiekus 4 km/h greitį, užblokuoja vidinę durų rankeną arba vidinį skląsčio atsklendimo valdiklį; arba
 d)
 bet koks a, b arba c papunkčių derinys.
 7. BANDYMO PROCEDŪROS
 7.1. Varstomosios durys
 7.1.1. Durų skląsčiai
 7.1.1.1. Pirmasis, antrasis ir trečiasis bandymai apkrova, jėgos taikymas
 Atitiktis 6.1.1, 6.1.2 ir 6.1.3 punktų reikalavimams įrodoma pagal 3 priedą.
 7.1.1.2. Inercijos jėgos taikymas
 Atitiktis 6.1.4 punkto reikalavimams įrodoma pagal 4 priedą.
 7.1.2. Durų vyriai
 Atitiktis 6.1.5 punkto reikalavimams įrodoma pagal 5 priedą.
 7.2. Stumdomosios šoninės durys
 7.2.1. Durų skląsčiai
 7.2.1.1. Pirmasis ir antrasis bandymai apkrova, jėgos taikymas
 Atitiktis 6.2.1 ir 6.2.2 punktų reikalavimams įrodoma pagal 3 priedą.
 7.2.1.2. Inercijos jėgos taikymas
 Atitiktis 6.2.3 punkto reikalavimams įrodoma pagal 4 priedą.
 7.2.2. Durų sistema
 Atitiktis 6.2.4 punkto reikalavimams įrodoma pagal 6 priedą.
 8. TRANSPORTO PRIEMONIŲ PATVIRTINTO TIPO PAKEITIMAS IR IŠPLĖTIMAS
 8.1. Apie kiekvieną transporto priemonės tipo pakeitimą pranešama transporto priemonės tipą patvirtinusiai tipo patvirtinimo institucijai. Tuomet tipo patvirtinimo institucija gali:
 8.1.1.
 manyti, kad pakeitimai greičiausiai neturės pastebimo neigiamo poveikio ir kad bet kokiu atveju transporto priemonė vis tiek atitinka reikalavimus, arba
 8.1.2.
 reikalauti iš techninės tarnybos, atsakingos už bandymus, kitos bandymų ataskaitos.
 8.2. Apie tipo patvirtinimą arba nepatvirtinimą, nurodant pakeitimus, šią taisyklę taikančioms Susitarimo šalims pranešama 4.3 punkte aprašyta tvarka.
 8.3. Patvirtintą tipą išplečianti tipo patvirtinimo institucija kiekvienai parengtai pranešimo apie tokį išplėtimą formai suteikia serijos numerį.
 9. GAMYBOS ATITIKTIS
 9.1. Kiekviena patvirtinimo ženklu pagal šią taisyklę pažymėta transporto priemonė turi atitikti transporto priemonių tipą, patvirtintą pagal dalis, dėl kurių gali pasikeisti durų skląsčių ir durų tvirtinimo detalių charakteristikos ar jų montavimo būdas.
 9.2. Atitikčiai patikrinti, kaip nustatyta 9.1 punkte, atsitiktine tvarka patikrinama pakankamas skaičius serijiniu būdu pagamintų transporto priemonių, pažymėtų pagal šią taisyklę privalomu patvirtinimo ženklu.
 9.3. Paprastai, kaip minėta pirmiau, per patikrinimus atliekami tik matavimai. Tačiau, jeigu būtina, atliekami 5 ir 6 dalyse nurodyti skląsčių ir durų tvirtinimo detalių, atrinktų už patvirtinimo bandymus atsakinga techninė tarnyba, bandymai.
 10. SANKCIJOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ
 10.1. Pagal šią taisyklę suteiktas transporto priemonių tipo patvirtinimas gali būti panaikintas, jeigu nesilaikoma 9.1 punkte nustatytų reikalavimų arba jeigu minėti skląsčiai ir durų tvirtinimo detalės neišlaiko 9.2 punkte numatytų bandymų.
 10.2. Jeigu šią taisyklę taikanti Susitarimo šalis panaikina savo anksčiau suteiktą patvirtinimą, ji apie tai kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims nedelsdama praneša naudodama patvirtinimo formą, kurios apačioje didžiosiomis raidėmis įrašoma „PATVIRTINIMAS PANAIKINTAS“, pasirašoma ir įrašoma data.
 11. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS
 Visiškai nutraukęs pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemonių gamybą, patvirtinimo sertifikato turėtojas apie tai informuoja tipą patvirtinusią tipo patvirtinimo instituciją. Tokį pranešimą gavusi institucija apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms Susitarimo šalims, naudodama patvirtinimo formą, kurios apačioje didžiosiomis raidėmis įrašoma „GAMYBA NUTRAUKTA“, pasirašoma ir įrašoma data.
 12. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNINIŲ TARNYBŲ IR TIPO PATVIRTINIMO INSTITUCIJŲ PAVADINIMAI BEI ADRESAI
 Šią taisyklę taikančios Susitarimo šalys Jungtinių Tautų sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijos, kuri tvirtina tipą ir kuriai turi būti siunčiami pranešimai apie kitose šalyse patvirtintą tipą, patvirtinto tipo išplėtimą, tipo nepatvirtinimą ar patvirtinimo panaikinimą, pavadinimus ir adresus.
 13. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS
 13.1. Nuo oficialios 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti patvirtinti tipų pagal šią taisyklę su pakeitimais, kurių serijos numeris yra 03.
 13.2. Iki 2012 m. rugpjūčio 12 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys toliau teikia tipo patvirtinimus toms transporto priemonėms, kurios atitinka šios taisyklės su ankstesnės serijos pakeitimais reikalavimus.
 13.3. Nuo 2012 m. rugpjūčio 12 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys tipą patvirtina tik jei patvirtintinas transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės su 03 serijos pakeitimais reikalavimus.
 13.4. Nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis neturi atsisakyti suteikti nacionalinio arba regioninio tipo patvirtinimo transporto priemonei, kurios tipas patvirtintas pagal šią taisyklę su 03 serijos pakeitimais.
 13.5. Iki 2012 m. rugpjūčio 12 d. nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti suteikti nacionalinio arba regioninio tipo patvirtinimo transporto priemonei, kurios tipas patvirtintas pagal šią taisyklę su ankstesnės serijos pakeitimais.
 13.6. Nuo 2012 m. rugpjūčio 12 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali atsisakyti atlikti nacionalinę ar regioninę transporto priemonių registraciją (eksploatavimo pradžia), jeigu jos neatitinka šios taisyklės su 03 serijos pakeitimais reikalavimų.
 13.7. Nuo oficialios 04 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti patvirtinti tipų arba jų pripažinti pagal šią taisyklę su 04 serijos pakeitimais.
 13.8. Nuo 2016 m. rugsėjo 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys suteikia tipo patvirtinimus tik jeigu tvirtintinas transporto priemonių tipas atitinka šios taisyklės su 04 serijos pakeitimais reikalavimus.
 13.9. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys negali atsisakyti išplėsti pagal šią taisyklę su ankstesnės serijos pakeitimais jau patvirtintus tipus.
 13.10. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys ir toliau pripažįsta pagal šios taisyklės ankstesnės serijos pakeitimus pirmą kartą iki 2016 m. rugsėjo 1 d. suteiktus tipo patvirtinimus.
 (1) Kaip apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3), dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, 2 punktas – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) 1958 m. Susitarimo šalių skiriamieji numeriai nurodyti Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 3 priede, ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, 3 priedas; http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 1 PRIEDAS
 Tekstas paveikslėlio
 PRANEŠIMAS
 Didžiausias formatas: A4 (210 × 297 mm)
 (1)
 pateikė: Administracijos pavadinimas:
 dėl: (2) patvirtinimo
 patvirtinto tipo išplėtimo
 nepatvirtinimo
 patvirtinimo panaikinimo
 visiško gamybos nutraukimo
 atsižvelgiant į durų skląsčius ir durų tvirtinimo detales, remiantis Taisykle Nr. 11.
 Patvirtinimo Nr. Išplėtimo Nr.
 1. Transporto priemonės prekės pavadinimas arba ženklas:
 2. Transporto priemonės tipas:
 3. Gamintojo pavadinimas ir adresas:
 4. Gamintojo atstovo vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas (jeigu taikytina):
 5. Transporto priemonės pateikimo tvirtinti data:
 6. Už patvirtinimo bandymus atsakinga techninė tarnyba:
 7. Bandymų ataskaitos data:
 8. Bandymų ataskaitos numeris:
 9. Pastabos. Transporto priemonės tipas ir durų skaičius (2 durų, 4 durų sedanas, 4 durų universalas ...)
 10. Patvirtinimo ženklo vieta:
 11. Išplėtimo priežastis (-ys) (jei taikoma):
 12. Tipas patvirtintas/tipas nepatvirtintas/patvirtintas tipas išplėstas/tipo patvirtinimas panaikintas (2)
 13. Vieta:
 14. Data:
 15. Parašas:
 16. Prie šio pranešimo pridedamas patvirtinimą suteikusiai tipo patvirtinimo institucijai pateiktų dokumentų sąrašas, kurį galima gauti pateikus prašymą.
 (1) Tipą patvirtinusios, patvirtintą tipą išplėtusios, tipo nepatvirtinusios arba tipo patvirtinimą panaikinusios (žr. patvirtinimo nuostatas šioje taisyklėje) šalies skiriamasis numeris.
 (2) Išbraukti, kas netaikoma.
 2 PRIEDAS
 PATVIRTINIMO ŽENKLŲ IŠDĖSTYMAS
 A PAVYZDYS
 (Žr. šios taisyklės 4.4 punktą)
 Pavaizduotas prie transporto priemonės pritvirtintas patvirtinimo ženklas rodo, kad konkretus transporto priemonės tipas dėl durų skląsčių ir durų tvirtinimo detalių buvo patvirtintas Nyderlanduose (E4) pagal Taisyklę Nr. 11, jo patvirtinimo numeris – 042439. Pirmieji du patvirtinimo numerio skaitmenys rodo, kad patvirtinimas buvo suteiktas pagal Taisyklės Nr. 11 su 04 serijos pakeitimais reikalavimus.
 B PAVYZDYS
 (Žr. šios taisyklės 4.5 punktą)
 Pavaizduotas prie transporto priemonės pritvirtintas patvirtinimo ženklas rodo, kad konkretus transporto priemonės tipas buvo patvirtintas Nyderlanduose (E4) pagal Taisyklės Nr. 11 su 04 serijos pakeitimais reikalavimus ir Taisyklės Nr. 39 su 04 serijos pakeitimais reikalavimus (1).
 (1) Antrasis numeris pateiktas tik kaip pavyzdys.
 3 PRIEDAS
 PIRMAS, ANTRAS IR TREČIAS SKLĄSČIO BANDYMAI VEIKIANT APKROVAI IR JĖGOS TAIKYMAS
 1. TIKSLAS
 Šiais bandymais siekiama nustatyti būtinuosius eksploatacinius reikalavimus ir bandymų atlikimo tvarką, kuria vertinamas ir bandomas transporto priemonių durų skląsčių sistemų atsparumas jėgos apkrovai, taikomai statmenai skląsčio paviršiui ir lygiagrečiai su juo, žiauninio užšovo atsidarymo kryptimi. Jeigu durys atsidaro vertikaliai, šiais bandymais taip pat siekiama nustatyti būtinuosius eksploatacinius reikalavimus ir bandymų atlikimo tvarką, siekiant įvertinti pagrindinio skląsčio sistemą, veikiančią pirmiau minėtoms dviem kryptims statmena kryptimi. Pagrindinio durų skląsčio sistemos turi išlaikyti taikomų jėgų apkrovą tiek tada, kai jos yra visiškai užsklęstos, tiek tada, kai jos yra pusiau užsklęstos; tik visiškai užsklendžiamos pagalbinio durų skląsčio sistemos ir kitos durų skląsčių sistemos turi išlaikyti jėgos apkrovą skląsčio paviršiui statmena ir su tuo paviršiumi lygiagrečia kryptimi, kuria atsidaro žiauninis užšovas, kai apkrovų lygis atitinka nustatytąjį visiškam užsklendimui.
 2. BANDYMŲ EIGA
 2.1. Pirmasis bandymas apkrova
 2.1.1. Įranga: tempimo bandymų įrenginys (žr. 3–1 brėž.).
 2.1.2. Tvarka
 2.1.2.1. Visiško užsklendimo padėtis
 2.1.2.1.1. Bandymų įrenginys tvirtinamas prie skląsčio ir spragtuko montavimo priemonių. Susikabinimo kryptis sulygiuojama lygiagrečiai su įrenginio lankstu. Bandymų įrenginys su visiškai užsklęstu skląsčiu ir spragtuku įmontuojamas į bandymų mašiną.
 2.1.2.1.2. Uždedami svarmenys, kuriais sukuriama 900 N apkrova, veikianti taip, kad skląstis nuo spragtuko atsiskirtų durų atsidarymo kryptimi.
 2.1.2.1.3. Bandomoji apkrova taikoma šios taisyklės 6.1.1 punkte ir 3–4 brėžinyje nurodyta kryptimi ir didinama ne sparčiau kaip 5 mm per min., kol pasiekiama reikiama apkrova. Užregistruojama didžiausia pasiekta apkrova.
 2.1.2.2. Pusinis užsklendimas
 2.1.2.2.1. Bandymų įrenginys tvirtinamas prie skląsčio ir spragtuko montavimo priemonių. Susikabinimo kryptis sulygiuojama lygiagrečiai su įrenginio lankstu. Bandymų įrenginys su pusiau užsklęstu skląsčiu ir spragtuku įmontuojamas į bandymų mašiną.
 2.1.2.2.2. Uždedami svarmenys, kuriais sukuriama 900 N apkrova, veikianti taip, kad skląstis nuo spragtuko atsiskirtų durų atsidarymo kryptimi.
 2.1.2.2.3. Bandomoji apkrova taikoma šios taisyklės 6.1.1 punkte ir 3–4 brėžinyje nurodyta kryptimi ir didinama ne sparčiau kaip 5 mm per min., kol pasiekiama reikiama apkrova. Užregistruojama didžiausia pasiekta apkrova.
 2.1.2.2.4. Bandymų plokštė, prie kurios montuojamas durų skląstis, turi turėti spragtukui skirtą išpjovą, panašią į tą, kurioje durų skląstis paprastai montuojamas įprastose transporto priemonės duryse.
 2.2. Antrasis bandymas apkrova
 2.2.1. Įranga: tempimo bandymų įrenginys (žr. 3–2 brėž.).
 2.2.2. Tvarka
 2.2.2.1. Visiško užsklendimo padėtis
 2.2.2.1.1. Bandymų įrenginys tvirtinamas prie skląsčio ir spragtuko montavimo priemonių. Bandymų įrenginys su visiškai užsklęstu skląsčiu ir spragtuku įmontuojamas į bandymų mašiną.
 2.2.2.1.2. Bandomoji apkrova taikoma šios taisyklės 6.1.2 punkte ir 3–4 brėžinyje nurodyta kryptimi ir didinama ne sparčiau kaip 5 mm per min., kol pasiekiama reikiama apkrova. Užregistruojama didžiausia pasiekta apkrova.
 2.2.2.2. Pusinis užsklendimas
 2.2.2.2.1. Bandymų įrenginys tvirtinamas prie skląsčio ir spragtuko montavimo priemonių. Bandymų įrenginys su pusiau užsklęstu skląsčiu ir spragtuku įmontuojamas į bandymų mašiną.
 2.2.2.2.2. Bandomoji apkrova taikoma šios taisyklės 6.1.2 punkte ir 3–4 brėžinyje nurodyta kryptimi ir didinama ne sparčiau kaip 5 mm per min., kol pasiekiama reikiama apkrova. Užregistruojama didžiausia pasiekta apkrova.
 2.3. Trečiasis bandymas apkrova (vertikaliai atsidarančių durų)
 2.3.1. Įranga: tempimo bandymų įrenginys (žr. 3–3 brėž.).
 2.3.2. Procedūra
 2.3.2.1. Bandymų įrenginys tvirtinamas prie skląsčio ir spragtuko montavimo priemonių. Bandymų įrenginys su visiškai užsklęstu skląsčiu ir spragtuku įmontuojamas į bandymų mašiną.
 2.3.2.2. Bandomoji apkrova taikoma šios taisyklės 6.1.3 punkte ir 3–4 brėžinyje nurodyta kryptimi ir didinama ne sparčiau kaip 5 mm per min., kol pasiekiama reikiama apkrova. Užregistruojama didžiausia pasiekta apkrova.
 3–1 brėžinys
 Durų skląsčio tempiamojo bandymo įrenginys pirmajam bandymui atlikti
 3–2 brėžinys
 Durų skląsčio tempiamojo bandymo įrenginys antrajam bandymui atlikti
 3–3 brėžinys
 Durų skląsčio tempiamojo bandymo įrenginys trečiajam bandymui atlikti (vertikaliai atsidarančių durų)
 3–4 brėžinys
 Durų bandymo statine apkrova kryptys
 4 PRIEDAS
 INERCINIŲ BANDYMŲ ATLIKIMO TVARKA
 1. TIKSLAS
 Nustatyti transporto priemonės skląsčio sistemos gebėjimą išlaikyti inercinę apkrovą atliekant tikrosios detalių sąveikos su automobiliu matematinę analizę arba vertinimą atlikus dinaminį bandymą.
 2. BANDYMO PROCEDŪROS
 2.1. 1 variantas. Matavimas
 2.1.1. Šiame priede aprašyta tvarka suteikia galimybę analitiškai nustatyti durų skląsčio sistemos gebėjimą išlaikyti inercinę apkrovą. Spyruoklinės jėgos atitinka įmontuotos spyruoklės mažiausiosios galios ir atleistos spyruoklės mažiausiosios galios vidurkį. Skaičiuojant neatsižvelgiama į trinties poveikį ir atliekamą darbą. Detalių sunkio taip pat gali būti nepaisoma, jeigu jis sunkina atsikabinimą. Šios matavimų paklaidos leidžiamos, kadangi jomis užtikrinami papildomi saugos veiksniai.
 2.1.2. Matavimo aptarimas. Gali būti išmatuotas kiekvienos detalės ar sąrankos atsparumas mažiausiajai inercinei apkrovai konkrečia kryptimi. Bendras jų atsparumas atsklendimui turi užtikrinti, kad durų skląsčio sistema (tinkamai įmontuota transporto priemonės duryse) liktų užsklęsta 30 g inercinei apkrovai veikiant bet kuria kryptimi. 4–1 brėžinyje pateiktas nagrinėtinų detalių ir jų derinių pavyzdys.
 2.2. 2 variantas. Visos transporto priemonės dinaminis bandymas
 2.2.1. Bandymų įranga
 2.2.1.1. Greitinimo (arba lėtinimo) įrenginys.
 2.2.1.2. Viena iš šių transporto priemonių:
 2.2.1.2.1.
 visa transporto priemonė, turinti bent duris, durų skląstį (-čius), skląstį mechaniškai valdančią išorinę (-es) durų rankeną (-as), vidinę (-es) durų atidarymo svirtelę (-es), blokavimo įtaisą (-us), vidinę apdailą ir durų tarpinę;
 2.2.1.2.2.
 dažyti paruoštas transporto priemonės kėbulas (t. y. transporto priemonės rėmas, durys ir kitos durų tvirtinimo detalės), įskaitant bent (vienas) duris, durų skląstį (-čius), skląstį mechaniškai valdančią išorinę (-es) durų rankeną (-as), vidinę (-es) durų atidarymo svirtelę (-es) ir blokavimo įtaisą (-us).
 2.2.1.3. Durų atsidarymą registruojantis įtaisas ar priemonės.
 2.2.1.4. Pagreičio matavimo ir registravimo įranga.
 2.2.2. Bandymo atlikimo sąlygos
 2.2.2.1. Visa transporto priemonė arba dažyti paruoštas kėbulas standžiai įtvirtinami įrenginyje ir drauge greitinami, siekiant užtikrinti, kad susidūrimo impulso kreivė išliktų 4–1 lentelėje ir 4–2 brėžinyje apibrėžtose ribose.
 2.2.2.2. Durų eiga gali būti apribota, kad jos nepažeistų durų atsidarymą registruojančios įrangos.
 2.2.2.3. Įrengiama durų atsidarymą registruojanti įranga.
 2.2.2.4. Bandomosios durys uždaromos ir pasirūpinama, kad būtų visiškai užsklęstas durų skląstis (-čiai), durys nebūtų neužrakintos, o visi langai, jeigu jie įrengti, būtų uždaryti.
 2.2.3. Bandymo kryptys (žr. 4–3 brėž.)
 2.2.3.1. 1-oji išilginė komponuotė. Transporto priemonė arba dažyti paruoštas kėbulas pakreipiami taip, kad jų išilginė ašis sutaptų su greitinimo įrenginio ašimi imituojant priekinį smūgį.
 2.2.3.2. 2-oji išilginė komponuotė. Transporto priemonė arba dažyti paruoštas kėbulas pakreipiami taip, kad jų išilginė ašis sutaptų su greitinimo įrenginio ašimi imituojant galinį smūgį
 2.2.3.3. 1-oji skersinė komponuotė. Transporto priemonė arba dažyti paruoštas kėbulas pakreipiami taip, kad jų skersinė ašis sutaptų su greitinimo įrenginio ašimi imituojant šoninį smūgį vairuotojo pusėje.
 2.2.3.4. 2-oji skersinė komponuotė (tik transporto priemonėms, kurių durys abiejuose šonuose išdėstytos skirtingai). Transporto priemonė arba dažyti paruoštas kėbulas pakreipiami taip, kad jų skersinė ašis sutaptų su greitinimo įrenginio ašimi imituojant šoninį smūgį priešingoje nei šio priedo 2.2.3.3 punkte nurodytoje pusėje.
 2.3. 3 variantas. Durų dinaminis bandymas
 2.3.1. Bandymų įranga
 2.3.1.1. Durų sąranka (-os), įskaitant bent durų skląstį (-čius), skląstį mechaniškai valdančią išorinę (-es) durų rankeną (-as), vidinę (-es) durų atidarymo svirtelę (-es) ir blokavimo įtaisą (-us).
 2.3.1.2. Durims tvirtinti skirtas bandymų įtaisas.
 2.3.1.3. Greitinimo (arba lėtinimo) įrenginys.
 2.3.1.4. Eigos ribotuvas.
 2.3.1.5. Durų atsidarymą registruojantis įtaisas ar priemonės.
 2.3.1.6. Pagreičio matavimo ir registravimo įranga.
 2.3.2. Bandymo atlikimo sąlygos
 2.3.2.1. Durų sąrankos atskirai arba kartu pritvirtinamos prie bandymų įtaiso. Kiekvienos durys ir spragtukas turėtų būti pritvirtinti pagal jų kryptį transporto priemonėje ir inercinės apkrovos bandymams atlikti būtiną kryptį (šio priedo 2.3.3 punktas).
 2.3.2.2. Bandymų įtaisas pritvirtinamas prie greitinimo įrenginio.
 2.3.2.3. Įrengiama durų atsidarymą registruojanti įranga.
 2.3.2.4. Pasirūpinama, kad durų skląstis būtų visiškai užsklęstas, durų varstymasis apribotas, jos neužrakintos, o langas (jeigu jis yra) uždarytas.
 2.3.3. Bandymo kryptys (žr. 4–3 brėž.)
 2.3.3.1. 1-oji išilginė komponuotė. Durų posistemė(s) ant greitinimo įrenginio pakreipiama (-os) priekinio smūgio kryptimi.
 2.3.3.2. 2-oji išilginė komponuotė. Durų posistemė(s) ant greitinimo įrenginio pakreipiama (-os) galinio smūgio kryptimi.
 2.3.3.3. 1-oji skersinė komponuotė. Durų posistemė(s) ant greitinimo įrenginio pakreipiama (-os) šoninio smūgio vairuotojo pusėje kryptimi.
 2.3.3.4. 2-oji skersinė komponuotė. Durų posistemė(s) ant greitinimo įrenginio pakreipiama (-os) šio priedo 2.3.3.3 punkte nurodytai krypčiai priešinga kryptimi.
 2.3.3.5. 1-oji skersinė komponuotė. (Taikoma vertikaliai atsidarančioms durims). Durų posistemė(s) ant greitinimo įrenginio pakreipiama (-os) taip, kad jos (jų) vertikalioji ašis (kai durys įmontuotos transporto priemonėje) sutaptų su greitinimo įrenginio ašimi imituojant apsivertimo smūgį, kurio jėga veikia nuo durų viršaus į apačią (kai durys įmontuotos transporto priemonėje).
 2.3.3.6. 2-oji skersinė komponuotė. (Taikoma vertikaliai atsidarančioms durims). Durų posistemė(s) ant greitinimo įrenginio pakreipiama (-os) taip, kad jos (jų) vertikalioji ašis (kai durys įmontuotos transporto priemonėje) sutaptų su greitinimo įrenginio ašimi imituojant apsivertimo smūgį, kurio jėga veikia šio priedo 2.3.3.5 punkte nurodytai krypčiai priešinga kryptimi.
 2.4. 2 ir 3 variantų bandymų atlikimo eiga
 2.4.1. Ne mažesnis kaip 30 g pagreitis turi būti išlaikomas ne trumpiau kaip 30 ms, o pagreitis turi būti 4–1 lentelėje apibrėžtose ir 4–2 brėžinyje grafiškai pavaizduotose impulso kreivės ribose.
 2.4.2. Bandymų įtaisas (-ai) greitinamas (-i) šiomis kryptimis:
 2.4.2.1.
 Atliekant 2 varianto bandymus:
 2.4.2.1.1.
 šio priedo 2.2.3.1 punkte nurodyta kryptimi;
 2.4.2.1.2.
 šio priedo 2.2.3.2 punkte nurodyta kryptimi;
 2.4.2.1.3.
 šio priedo 2.2.3.3 punkte nurodyta kryptimi;
 2.4.2.1.4.
 šio priedo 2.2.3.4 punkte nurodyta kryptimi;
 2.4.2.2.
 Atliekant 3 varianto bandymus:
 2.4.2.2.1.
 šio priedo 2.3.3.1 punkte nurodyta kryptimi;
 2.4.2.2.2.
 šio priedo 2.3.3.2 punkte nurodyta kryptimi;
 2.4.2.2.3.
 šio priedo 2.3.3.3 punkte nurodyta kryptimi;
 2.4.2.2.4.
 šio priedo 2.3.3.4 punkte nurodyta kryptimi;
 2.4.2.2.5.
 šio priedo 2.3.3.5 punkte nurodyta kryptimi;
 2.4.2.2.6.
 šio priedo 2.3.3.6 punkte nurodyta kryptimi;
 2.4.3. Jeigu kuriuo nors momentu impulsas viršija 36 g ir bandymo reikalavimų laikomasi, bandymas laikomas išlaikytu.
 2.4.4. Įsitikinama, kad bandymo metu durys nebuvo atsidariusios ir vėl užsidariusios.
 4–1 brėžinys
 Inercinė apkrova. Pavyzdinis matavimas
 Sąlygos:
 durų skląsčio sistema, veikiama 30 g lėtinimo pagreičio
 vidutinė mygtukinės spyruoklės galia = 0,459 kgf
 strektinės spyruoklės sukamasis momentas = 0,0459 kgf m
 a = 30 g (m/s2)
 F = ma = m × 30 g = m × 294,2
 M1 = 0,0163 kg
 M2 = 0,0227 kg
 M3 = 0,0122 kg
 M4 = 0,0422 kg
 d1 = 31,50 mm
 d2 = 10,67 mm
 d3 = 4,83 mm
 d4 = 31,50 mm
 d5 = 37,59 mm
 d6 = 1,90 mm
 F1
 =
 M1 × a - vidutinė mygtukinės spyruoklės apkrova = (0,0163 kg × 30 g) - 0,459 kgf = 0,03 kgf
 F2
 =
 M2 × a = 0,0227 kg × 30 g = 0,681 kgf
 F3
 =
 M3/2 × a = 0,0122 kg/2 × 30 g = 0,183 kgf
 Σ Mo
 =
 F1 × d1 + F2 × d2 - F3 × d3
 = 0,03 × 31,5 + 0,681 × 10,67–0,183 × 4,83
 = 7,33 kgf mm
 F5
 =
 Mo/d4 = 7,33/31,5 = 0,2328 kgf
 F6
 =
 M4 × a = 0,0422 kg × 30 g = 1,266 kgf
 Σ Mo
 =
 strektinės spyruoklės sukamasis momentas - (F5 d5 + F6 d6)/1 000
 = 0,0459 - (0,2328 × 37,59 + 1,266 × 1,9)/1 000
 = 0,0347 kgf m
 4–1 lentelė
 Pagreičio impulso ribos
 Viršutinė riba
 Apatinė riba
 Taškas
 Laikas (ms)
 Pagreitis
 (g)
 Taškas
 Laikas (ms)
 Pagreitis
 (g)
 A
 0
 6
 E
 5
 0
 B
 20
 36
 F
 25
 30
 C
 60
 36
 G
 55
 30
 D
 100
 0
 H
 70
 0
 4–2 brėžinys.
 Pagreičio impulsas
 4–3 brėžinys
 Transporto priemonės atskaitinė koordinačių sistema, taikoma inerciniams bandymams
 X
 =
 išilginė kryptis
 Y
 =
 skersinė kryptis
 Z
 =
 vertikalioji kryptis
 5 PRIEDAS
 VYRIŲ BANDYMŲ ATLIKIMO TVARKA
 1. TIKSLAS
 Šie bandymai atliekami siekiant nustatyti transporto priemonės vyrių sistemos gebėjimą išlaikyti bandomąsias apkrovas:
 a)
 išilgine bei skersine kryptimis ir
 b)
 vertikaliąja kryptimi, jeigu durys atsidaro vertikaliai.
 2. BANDYMO PROCEDŪRA
 2.1. Kelių vyrių sistema
 2.1.1. Išilginės apkrovos bandymas
 2.1.1.1. Įranga
 2.1.1.1.1. Tempimo bandymų įtaisas.
 2.1.1.1.2. Tipinis statinių bandymų įtaisas pavaizduotas 5–1 brėžinyje.
 2.1.1.2. Procedūra
 2.1.1.2.1. Vyrių sistema tvirtinama prie bandymų įtaiso montavimo priemonių. Vyrių vidurio linijos padėtis turi būti tokia, kokia būna transporto priemonėje (kai durys visiškai uždarytos). Bandymo tikslais atstumas tarp abiejų sistemos vyrių tolimiausių galų turi būti 406 ± 4 mm. Apkrova turi būti taikoma išilgine transporto priemonės kryptimi vienodu atstumu per vidurį tarp įsikišusių vyrio kaiščio dalių tiesinių centrų ir statmenai kaiščio vidurio linijai. (žr. 5–2 brėž.).
 2.1.1.2.2. Bandymo apkrova didinama ne didesne kaip 5 mm per minutę sparta, kol pasiekiama reikiama apkrova. Bandymas laikomas neišlaikytu, jeigu atsiskiria kuris nors vyris. Užregistruojama didžiausia pasiekta apkrova.
 2.1.2. Skersinės apkrovos bandymas
 2.1.2.1. Įranga
 2.1.2.1.1. Tempimo bandymų įtaisas.
 2.1.2.1.2. Tipinis statinių bandymų įtaisas pavaizduotas 5–1 brėžinyje.
 2.1.2.2. Procedūra
 2.1.2.2.1. Vyrių sistema tvirtinama prie bandymų įtaiso montavimo priemonių. Vyrių vidurio linijos padėtis turi būti tokia, kokia būna transporto priemonėje (kai durys visiškai uždarytos). Bandymo tikslais atstumas tarp abiejų sistemos vyrių tolimiausių priešingų galų turi būti 406 ± 4 mm. Apkrova turi būti taikoma skersine transporto priemonės kryptimi vienodu atstumu nuo vyrio ašių sujungtų dalių tiesinio centro iki vyrio ašies vidurio linijos. (žr. 5–2 brėž.).
 2.1.2.2.2. Bandymo apkrova didinama ne didesne kaip 5 mm per minutę sparta, kol pasiekiama reikiama apkrova. Bandymas laikomas neišlaikytu, jeigu kuris nors vyris atsiskiria. Užregistruojama didžiausia pasiekta apkrova.
 2.1.3. Vertikalios apkrovos bandymas (vertikaliai atsidarančių durų)
 2.1.3.1. Įranga
 2.1.3.1.1. Tempimo bandymų įtaisas.
 2.1.3.1.2. Tipinis statinių bandymų įtaisas pavaizduotas 5–1 brėžinyje.
 2.1.3.2. Procedūra
 2.1.3.2.1. Vyrių sistema tvirtinama prie bandymų įtaiso montavimo priemonių. Vyrių vidurio linijos padėtis turi būti tokia, kokia būna transporto priemonėje (kai durys visiškai uždarytos). Bandymo tikslais atstumas tarp abiejų sistemos vyrių tolimiausių priešingų galų turi būti 406 ± 4 mm. Apkrova turi būti taikoma vienodu atstumu nuo vyrio ašių sujungtų dalių tiesinio centro iki vyrio ašies vidurio linijos skersine transporto priemonės kryptimi. (žr. 5–2 brėž.).
 2.1.3.2.2. Bandymo apkrova didinama ne didesne kaip 5 mm per minutę sparta, kol pasiekiama reikiama apkrova. Bandymas laikomas neišlaikytu, jeigu kuris nors vyris atsiskiria. Užregistruojama didžiausia pasiekta apkrova.
 2.2. Vieno vyrio vertinimas. Kartais gali prireikti išbandyti atskirus vyrių sistemos vyrius. Tokiais atvejais toliau aprašyta tvarka bandomo atskiro vyrio rezultatai turi būti tokie, kad būtų galima įrodyti, jog laikomasi šios taisyklės 6.1.5.1 punkto reikalavimų (pvz., atskiras dviejų vyrių sistemos vyris turi išlaikyti 50 % visai sistemai privalomos apkrovos).
 2.2.1. Bandymo procedūros
 2.2.1.1. Išilginė apkrova. Vyrių sistema tvirtinama prie bandymų įtaiso montavimo priemonių. Vyrio vidurio linijos padėtis turi būti tokia, kokia būna transporto priemonėje (kai durys visiškai uždarytos). Bandymo tikslais apkrova turi būti taikoma išilgine transporto priemonės kryptimi vienodu atstumu per vidurį tarp įsikišusių vyrio kaiščio dalių tiesinių centrų ir statmenai kaiščio vidurio linijai. Bandymo apkrova didinama ne didesne kaip 5 mm per minutę sparta, kol pasiekiama reikiama apkrova. Bandymas laikomas neišlaikytu, jeigu kuris nors vyris atsiskiria. Užregistruojama didžiausia pasiekta apkrova.
 2.2.1.2. Skersinė apkrova. Vyrių sistema tvirtinama prie bandymų įtaiso montavimo priemonių. Vyrio vidurio linijos padėtis turi būti tokia, kokia būna transporto priemonėje (kai durys visiškai uždarytos). Bandymo tikslais apkrova turi būti taikoma skersine transporto priemonės kryptimi vienodu atstumu per vidurį tarp įsikišusių vyrio kaiščio dalių tiesinių centrų ir statmenai kaiščio vidurio linijai. Bandymo apkrova didinama ne didesne kaip 5 mm per minutę sparta, kol pasiekiama reikiama apkrova. Bandymas laikomas neišlaikytu, jeigu kuris nors vyris atsiskiria. Užregistruojama didžiausia pasiekta apkrova.
 2.2.1.3. Vertikali apkrova. Vyrių sistema tvirtinama prie bandymų įtaiso montavimo priemonių. Vyrio vidurio linijos padėtis turi būti tokia, kokia būna transporto priemonėje (kai durys visiškai uždarytos). Bandymo tikslais apkrova turi būti taikoma išilginei ir skersinei apkrovai statmena kryptimi ir statmenai kaiščio vidurio linijai. Bandymo apkrova didinama ne didesne kaip 5 mm per minutę sparta, kol pasiekiama reikiama apkrova. Bandymas laikomas neišlaikytu, jeigu kuris nors vyris atsiskiria. Užregistruojama didžiausia pasiekta apkrova.
 2.3. Tarpo tarp vyrių reikalavimai netaikomi ištisiniams vyriams, o bandymų įtaiso išdėstymas pakeičiamas taip, kad bandymo jėgos veiktų visą vyrį.
 5–1 brėžinys
 Statinių bandymų įtaisai
 5–2 brėžinys
 Vertikaliai atsidarančių durų bandymo statine apkrova kryptys
 6 PRIEDAS
 STUMDOMOSIOS ŠONINĖS DURYS
 1. TIKSLAS
 Šiuo bandymu siekiama nustatyti būtinuosius eksploatacinius reikalavimus ir bandymų atlikimo tvarką, kuria vertinamos ir išbandomos stumdomųjų durų tvirtinimo detalės, sumontuotos ant durų ir durų rėmo. Šiuo bandymu papildomi bandymai, taikytini pagal 3 ir 4 priedų nuostatas.
 2. BENDROSIOS NUOSTATOS
 2.1. Bandymai atliekami naudojant visą transporto priemonę arba dažyti paruoštą kėbulą, kuriame įrengtos stumdomosios durys ir jų tvirtinimo detalės.
 2.2. Bandymas atliekamas naudojant du jėgos taikymo įtaisus, galinčius išvystyti šios taisyklės 6.2.4 punkte nustatytas į išorę veikiančias skersines jėgas. Bandymų komponuotė pavaizduota 6–1 brėžinyje. Jėgos taikymo sistemoje turi būti:
 2.2.1.
 dvi jėgos taikymo plokštės;
 2.2.2.
 du jėgos taikymo įtaisai, galintys išvystyti į išorę veikiančią skersinę apkrovą ne mažesne kaip 300 mm eiga;
 2.2.3.
 du pakankamos galios dinamometrai taikomai apkrovai matuoti;
 2.2.4.
 du tiesinio poslinkio matuokliai jėgos taikymo įtaiso poslinkiui per bandymą matuoti;
 2.2.5.
 Įranga, skirta bent 100 mm tarpui tarp durų vidinės pusės ir rėmo išorinio krašto matuoti laikantis visų susijusių saugos ir sveikatos reikalavimų.
 3. BANDYMO ATLIKIMO SĄLYGOS
 3.1. Nuo stumdomųjų durų sąrankos numontuojama visa vidaus apdaila ir dekoratyviniai elementai.
 3.2. Išmontuojamos sėdynės ir visos vidaus detalės, kurios gali trukdyti pritvirtinti bandymų įrangą ir jai veikti, ir visa statramsčio apdaila bei nekonstrukcinės detalės, kurios uždengia duris ir trukdo tinkamai išdėstyti jėgos taikymo plokštes.
 3.3. Jėgos taikymo įtaisai ir susijusi laikančioji konstrukcija primontuojama prie transporto priemonės grindų. Kai veikia apkrovos, visi jėgos taikymo įtaisai ir susijusi laikančioji konstrukcija turi būti standžiai pritvirtinti ant horizontalaus paviršiaus transporto priemonės grindyse.
 3.4. Nustatomas priekinis ir galinis stumdomųjų durų ar prie jų prisišliejančios transporto priemonės konstrukcijos kraštas, kuriame yra skląstis arba spragtukas.
 3.5. Stumdomosios durys uždaromos ir įsitikinama, kad visos durų tvirtinimo detalės visiškai susikabina.
 3.6. Bandomų durų, kuriose yra vienas skląstis arba spragtukas, parengimo tvarka
 3.6.1.
 Jėgos taikymo plokštė turi būti 150 mm ilgio, 50 mm pločio ir ne mažiau kaip 15 mm storio. Plokštės briaunos suapvalinamos 6 ± 1 mm spinduliu.
 3.6.2.
 Jėgos taikymo įtaisas ir jėgos taikymo plokštė pastatomi priešais duris taip, kad jėga būtų taikoma horizontaliai ir statmenai transporto priemonės išilginei vidurio linijai duryse sumontuoto skląsčio arba spragtuko sąrankos dalies aukštyje.
 3.6.3.
 Jėgos taikymo plokštė pastatoma taip, kad ilgasis plokštės kraštas būtų kuo arčiau vidinio durų krašto ir lygiagrečiai su juo, bet taip, kad priekinis plokštės kraštas nebūtų toliau kaip 12,5 mm nuo vidinio durų krašto.
 3.7. Bandomų durų, kuriose yra daugiau kaip vienas skląstis arba spragtukas, parengimo tvarka
 3.7.1.
 Jėgos taikymo plokštė turi būti 300 mm ilgio, 50 mm pločio ir ne mažiau kaip 15 mm storio. Plokštės briaunos suapvalinamos 6 ± 1 mm spinduliu.
 3.7.2.
 Jėgos taikymo įtaisas ir jėgos taikymo plokštė pastatomi priešais duris taip, kad jėga būtų taikoma horizontaliai ir statmenai transporto priemonės išilginei vidurio linijai tokio aukščio taške, kuris būtų per vidurį tarp toliausiai vienas nuo kito esančių skląsčio ir spragtuko sąrankų kraštų.
 3.7.3.
 Jėgos taikymo plokštė pastatoma taip, kad ilgasis plokštės kraštas būtų kuo arčiau vidinio durų krašto ir lygiagrečiai su juo, bet taip, kad priekinis plokštės kraštas nebūtų toliau kaip 12,5 mm nuo vidinio durų krašto.
 3.8. Bandomų durų, kuriose nėra nė vieno skląsčio arba spragtuko, parengimo tvarka
 3.8.1.
 Jėgos taikymo plokštė turi būti 300 mm ilgio, 50 mm pločio ir ne mažiau kaip 15 mm storio.
 3.8.2.
 Jėgos taikymo įtaisas ir jėgos taikymo plokštė pastatomi priešais duris taip, kad jėga būtų taikoma horizontaliai ir statmenai transporto priemonės išilginei vidurio linijai tokio aukščio taške, kuris būtų ties durų krašto viduriu, užtikrinant, kad apkrovos įtaisas nesiliestų su lango stiklu.
 3.8.3.
 Jėgos taikymo plokštė pastatoma kuo arčiau durų krašto. Ji nebūtinai turi būti vertikali.
 3.9. Durys paliekamos atrakintos. Prie stumdomųjų durų ar bet kokių jos detalių negali būti privirinta ar pritvirtinta jokių papildomų įtaisų ar detalių.
 3.10. Pritvirtinama visa įranga, naudojama per bandymą durų tarpui matuoti.
 3.11. Apkrovos taikymo konstrukcija išdėstoma taip, kad jėgos taikymo plokštės liestųsi su stumdomųjų durų vidine puse.
 4. BANDYMO PROCEDŪRA
 4.1. Visi jėgos taikymo įtaisai stumiami iki 2 000 N per minutę sparta, kaip nurodyta gamintojo, kol kiekvienas jėgos taikymo įtaisas pasiekia 9 000 N jėgą arba kurio nors jų suminis poslinkis pasiekia 300 mm.
 4.2. Jeigu vienas jėgos taikymo įtaisas pasiekia numatytąją 9 000 N jėgą anksčiau už kitą įtaisą, ta 9 000 N jėga išlaikoma tol, kol ir kitas įtaisas pasieks 9 000 N jėgą.
 4.3. Kai abu veikimo jėga įtaisai pasiekia 9 000 N jėgą, jų stūmimas sustabdomas ir pasiekta apkrova išlaikoma ne trumpiau kaip 10 s.
 4.4. Jėgos taikymo įtaisas laikomas 4.3 punkte nurodytoje padėtyje, tada visu durų perimetru per 60 s išmatuojamas tarpas nuo durų rėmo išorinio krašto iki durų vidaus.
 6–1 brėžinys
 Visos transporto priemonės stumdomųjų šoninių durų bandymo tvarka
 (Pastaba. Stumdomosios durys pavaizduotos atskirai nuo transporto priemonės)


type: other

jurisdiction: US

text: b' Smithsonian Institution\n Office of the Inspector General\n Information Security Practices\n In Brief Report Number A-07-08, March 31, 2008\n\n\n\nWhy We Did This Evaluation What We Found\nThe Federal Information Security While progress has been made in complying with information security\nManagement Act of 2002 requirements, additional work remains to ensure adequate controls are in place\n(FISMA) directs the Office of the and operating effectively. Specifically, we found that:\nInspector General to annually\nevaluate the information security \xe2\x80\xa2 The Institution\xe2\x80\x99s certification and accreditation process did not identify all\nprogram of the Institution. The major and minor systems in accordance with National Institute of Standards\nInstitution voluntarily complies and Technology and FISMA requirements. Specifically, while management has\nwith FISMA requirements certified and accredited portions of the Security Management System, it did\nbecause it is consistent with its not include other associated sub-systems and components. In addition,\nstrategic goals. During this year\xe2\x80\x99s management did not include or address other Institution information systems\nreview, we assessed (1) the in any of the Institution\xe2\x80\x99s system security plans.\neffectiveness of the Institution\xe2\x80\x99s\nsecurity program, (2) the \xe2\x80\xa2 The Office of the Chief Information Officer (OCIO) did not centrally track,\nInstitution\xe2\x80\x99s compliance with review, and consolidate system plan of action and milestones (POA&M)\nFISMA guidelines, (3) the security activities into the Institution-wide POA&M on a quarterly basis in accordance\nof the Human Resources with Institution policy. While OCIO did report an Institution-wide POA&M\nManagement System and ID and to OMB on a quarterly basis, the submission did not include or consolidate all\nBadging, C-Cure Central, and system POA&M items. Moreover, program officials did not consistently report\nCentral Monitoring Systems, and the status of findings and recommendations reported in system POA&Ms to\n(4) progress made in correcting the CIO on a regular basis.\npreviously reported information\nsecurity weaknesses. \xe2\x80\xa2 Management did not ensure results of annual security control testing were\n adequately documented and weaknesses were included in related POA&Ms for\nWhat We Recommended tracking and correction. Specifically, OCIO has not developed and\n documented a policy or procedures specifying how management should\nWe made four recommendations\n determine what controls to test and what minimum documentation should be\nto ensure that controls over major\n produced to support testing. A lack of adequate documentation to support the\nand minor systems are identified,\n results of annual testing diminishes management\xe2\x80\x99s assurance that controls were\ndocumented, and implemented;\n adequately tested and that conclusions based on test results were appropriate.\nsystem sponsors report their\n In addition, a lack of appropriate documentation of test results increases the\nprogress on remediating security\n risk that identified weaknesses will not be included in the system POA&M for\nweaknesses and that system\n tracking corrective actions.\nspecific POA&M activities are\nconsolidated in the agency-wide\n We again note that the Institution\xe2\x80\x99s decentralized IT environment makes the\nPOA&M; and policies and\n implementation and enforcement of policies and procedures limited or\nprocedures for conducting annual\n inconsistent. Without the centralization of IT operations and the assignment of\nsecurity control testing are\n responsibility within OCIO for ensuring Institution policy and procedures are\ndeveloped, documented, and\n being followed, management cannot ensure adequate controls are in place.\nimplemented.\n\nManagement concurred with the\nreport\xe2\x80\x99s findings and\nrecommendations and has For additional information or a copy of the full report, contact the Office of\nplanned actions that will resolve the Inspector General at (202) 633-7050 or visit http://www.si.edu/oig.\nall our recommendations.\n\x0c'


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 18.6.2011
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 179/21
 Klage, eingereicht am 8. März 2011 — ZZ/Rat
 (Rechtssache F-26/11)
 2011/C 179/35
 Verfahrenssprache: Französisch
 Parteien
 Kläger: ZZ (Brüssel, Belgien) (Prozessbevollmächtigte: Rechtsanwälte S. Rodrigues und C. Bernard-Glanz)
 Beklagter: Rat der Europäischen Union
 Streitgegenstand und Beschreibung des Rechtsstreits
 Aufhebung der Entscheidung, den Kläger nicht in die Liste der im Beförderungsverfahren 2010 nach Besoldungsgruppe AD 13 beförderten Beamten aufzunehmen, und Verurteilung des Beklagten zum Ersatz des dem Kläger entstandenen immateriellen Schadens
 Anträge
 Der Kläger beantragt,
 —
 die Entscheidung der Anstellungsbehörde, ihn nicht in die Liste der im Beförderungsverfahren 2010 nach Besoldungsgruppe AD 13 beförderten Beamten aufzunehmen, wie sie aus der Personalmitteilung Nr. 80/10 vom 26. April 2010 und aus der Personalmitteilung Nr. 81/10 vom 26. Mai 2010 hervorgeht, aufzuheben;
 —
 soweit erforderlich, die Entscheidung der Anstellungsbehörde aufzuheben, mit der seine Beschwerde zurückgewiesen wurde;
 —
 soweit erforderlich, die Entscheidung über die Beförderung der im Beförderungsverfahren 2010 von Besoldungsgruppe AD 12 nach Besoldungsgruppe AD 13 beförderten Beamten (Personalmitteilung Nr. 80/10 vom 26. April 2010 und Personalmitteilung Nr. 81/10 vom 26. Mai 2010) aufzuheben;
 —
 den Beklagten zu verurteilen, an ihn 150 000 Euro als Ersatz des erlittenen immateriellen Schadens zu zahlen;
 —
 dem Rat der Europäischen Union die Kosten aufzuerlegen.


type: wikipedia

text:
Lev Davidovitš Trotski (Лев Давидович Троцкий; sünnipärane nimi Leiba Davidovitš Bronštein (Лев Давидович Бронштейн); 7. november (26. oktoober vkj) 1879 Janivka, Hersoni kubermang Venemaa keisririik, tänapäeval Bereslavka, Bobrõnetsi rajoon, Kirovogradi oblast, Ukraina – 21. august 1940 Coyoacán, Mexico föderaalringkond, Mehhiko) oli juudi päritolu Vene bolševistlik revolutsionäär ja marksismi teoreetik. Pseudonüümi "Trotski" võttis ta endale 1902. aastal, ajal kui ta kasutas reisimiseks leitud või varastatud passi Trotski nimele.
 Sissejuhatus
 Nõukogude Venemaa ja Nõukogude Liidu algusaegadel oli Trotski mõjukas poliitik. Ta oli välisasjade rahvakomissar, sõjaasjade rahvakomissar, Punaarmee rajaja. Pärast Lenini surma (1924) alanud võimuvõitluses tõrjus Stalin Trotski partei juhtkonnast välja. Trotski pagendati Nõukogude Liidust ning hiljem tapeti Nõukogude julgeolekuorganite agendi poolt Mehhikos, kus ta oli organiseerinud poliitilist võitlust Stalini vastu, kuid kommunistliku riigikorralduse poolt, soovides ise juhtida NSV Liitu ja kommunistlikku liikumist.
 Trotski oli ilmselgelt marksist, tema nõudis puhtakujulist marksistlikku sotsialismi, st kasarmusotsialismi. Trotski nõudis, et toimitaks nõnda, nagu on kirjas Marxi "Kommunistliku partei manifestis": tuleb luua tööarmeed. Trotski nõudis töö militariseerimist. Töö peab muutuma sunniviisiliseks, selle peamisteks hoobadeks ja stiimuliteks on käsud ja karistused. Marksismi keskseks nõudeks oli: jaotada inimesed klassidesse – käskijateks, keda mitte keegi ei vali, ja rõhututeks. Trotski soovis just nimelt seda, ta nõudis avalikku orjust: teie hakkate tööle, mina aga juhin.
 Lapsepõlv ja noorpõlv
 Lev Trotski sündis rikka juudist maavaldaja-kolonisti perekonnas Janovka külas Jelizavetgradi maakonnas Hersoni kubermangus tänapäeva Ukraina lõunaosas. Tema lapsepõlve keelteks olid ukraina ja vene keel, juutide kõneldavat jidišit ta selgeks ei saanudki. Samast kubermangust oli pärit ka hilisem Kominterni juht Grigori Zinovjev.
 Õppis reaalkoolis Odessas ja Mõkolaivis. Koolis jõudis väga hästi edasi kõigis õppeainetes, tegeles lisaks joonistamise, kirjanduse (sh tõlkimisega vene keelest ukraina keelde) ning koolialmanahhi väljaandmisega.
 1890. aastate lõpus puutus ta kokku marksistlike ideedega ning astus ka Venemaa Sotsiaaldemokraatlikku Tööparteisse. Ta taasasutas ka Lõuna-Vene Töölisühingu ning püüdis korraldada tööliste ja talupoegade ideoloogilist valgustamist. Järgnesid vahistamised ning Trotski istus mitu korda vangis ja oli asumisel. 1902. aastal põgenes ta asumiselt Siberist, kuhu jättis maha esimese naise Aleksandra Sokolovskaja, koos kahe tütrega. Venemaalt põgenedes kasutas Bronštein võltsdokumentides esmakordselt varjunime Nikolai Trotski, kasutades selleks Odessa vangivalvuri nime.
 Tegevus emigratsioonis
 Välismaale jõudes liitus Trotski poliitilise tegevusega Suurbritannias Londonis, kus osales sotsiaaldemokraatliku suunitlusega ajalehe Iskra toimetuses, kus tegutsesid ka Georgi Plehhanov, Veera Zassulitš, Juli Martov ja Vladimir Lenin. Venemaa sotsiaaldemokraatliku partei sisemises fraktsioonidevahelises võitluses toetas ta algselt menševikke (Plehhanovit), olles vastu Lenini ja bolševike pakutavale "demokraatlikule tsentralismile", mille eesmärk oli parteiliikmete iseseisvuse vähendamine ja partei juhtorgani poolt määratud suundade vastuvaidlematu järgimine. 1903. aastal lõhenes VSDTP kaheks tiivaks: Lenini juhitud äärmuslikeks bolševikeks ning mõõdukamateks ja demokraatlikumateks menševikeks. Trotski oli vahepeal jõudnud toetada mõningaid Lenini ideid, kuid üldiselt olid need talle siiski vastumeelt, ent samas ei leidnud ta ka menševike mõtted eriti atraktiivsed olevat. Nii eraldus ta sisuliselt mõlemast vaenutsevast parteirühmitusest ning püüdis hiljem korduvalt nende lepitaja olla.
 Aastail 1903–1905 elas Trotski Lääne-Euroopas ning tegeles paljude erinevate asjadega, olles näiteks ka ajalehetoimetaja. Ilmsiks tulid tema suurepärased organisaatorivõimed, geniaalsus mitmel alal, aga ka tema auahnus.
 Tegevus 1905. aasta revolutsiooni ajal
 Trotskit on nimetatud revolutsiooni vabakunstnikuks, sest ta tegutses väga erinevates ringkondades, jäädes alati truuks oma isiklikele põhimõtetele. Seetõttu liikus ta pidevalt ühest ringkonnast teise, mis parajasti tema arust paremini tema vaadetega sobis. Nii oli ta alates Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei lagunemisest pigem menševike seas, 1905. aasta revolutsiooni ajal tegutses aga sisuliselt omapead, nõudes marksistidepoolset vägivaldset võimuhaaramist. Seejärel laveeris ta sageli bolševike ja menševike vahel.
 1905. aastal tuli Trotski Venemaale tagasi ning oli detsembris moodustatud revolutsioonilise Petrogradi Nõukogu juht. Ta püüdis viia revolutsiooni masside sekka, et juba siis, kui isegi Lenin oli veel proletaarse revolutsiooni vastu, viia ellu oma permanentse maailmarevolutsiooni ideed (mida hakati ellu viima hiljem Kominterni kaudu). See tal aga siiski ebaõnnestus ning ta saadeti 1907. aastal Põhja-Siberisse eluaegsele asumisele. Sealt põgenes ta aga peagi. kasutades juba uue abikaasa Natalja Sedova perekonnanime "Sedov" ning asus elama Austria-Ungari pealinna Viini, kuhu ta jäi kuni Esimese maailmasõjani.
 1908. aastal alustas Lev Trotski esimesena bolševistliku ajalehe Pravda (Tõde) väljaandmist, mis ilmus aastatel 1908–1912. Ajalehe Pravda väljaandmist Lenini juhtimisel alustati alles 1912. aastast.
 Pärast ajalehetoimetamise lõppu oli Trotski Balkani maades Ukraina ajalehe «Киевская мысль» sõjakorrespondent Balkani sõdades.
 Tegevus enne Oktoobrirevolutsiooni
 Viinis andis Trotski välja ajalehte Pravda, mis sai revolutsionääride seas väga populaarseks ning Trotski pälvis üleeuroopalise kuulsuse. Ta haris end ka Viini kunstimuuseume külastades ning luges palju erinevat kirjandust. Tol perioodil kujunes temast üks marksismi juhtivaid teoreetikuid. Suhted Leniniga jäid pinevaks, kuid alates sõja puhkemisest olid nad üksteise suhtes leplikumad. Trotski elas lühikest aega ka Pariisis ning Lenin käis tal seal ilmselt ka külas.
 Enne maailmasõda tegutses Trotski Balkanil ka sõjareporterina, saades oma reportaažidega suhteliselt tuntuks. Seal omandas ta ka oma esimesed sõjakogemused ning arusaama armee ülesehitusest ja toimimisest.
 1916. aasta lõpul lahkus Trotski Ameerikasse, kus sai aga teada Veebruarirevolutsioonist ning asus Jacob Schiffi kaasabil kohe tagasiteele Venemaale. Sinna jõudis ta tuntud revolutsionääridest viimasena, kuid pälvis ikkagi sooja vastuvõtu. Ta asus nüüd bolševikega tihedat koostööd tegema, lootuses oma ideed nüüd reaalsuses ellu rakendada ehk läbi viia edukas revolutsioon, algatamaks doominoefekti, mis viiks kogu maailma riike hõlmava maailmarevolutsioonini. Trotskile kui hiilgavale organisaatorile usaldati bolševike paramilitaarsete üksuste loomine. Nii tema kui ka Lenin leidsid, et parim idee on vägivaldselt teiste. kõhklevate ja otsustusvõimetute parteide eest võim haarata ning üheparteidiktatuur kehtestada.
 Suvel 1917 oli Trotski lühikest aega 1917. aasta juuliülestõusu ettevalmistamises osalemise tõttu vangistatud, kuid vabastati Kornilovi mässu ajal, et ta bolševike relvarühmitusi juhiks.
 Tegevus Oktoobrirevolutsiooni ja Kodusõja ajal
 Trotski määrati (12.) 25. oktoobril 1917 Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu juurde asutatud Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee juhiks, mille ülesandeks oli nõukogude võimu kaitsmine, kuid muutus vastavalt bolševike partei kavadele hoopis salajaseks bolševike võimuhaaramise staabiks. Lenin varjas ennast sel ajal Petrogradis konspiratiivkorteris. Võimuhaaramise käiku 6.-7. novembril (vkj 24. -25. oktoobril), oma sünnipäeval, juhtis Trotski.
 Pärast Ajutise Valitsuse arreteerimist moodustatud Venemaa Nõukogude Vabariigi Rahvakomissaride Nõukogus sai Trotski Välisasjade Rahvakomissari (st välisministri) koha. Järgnevate kuude jooksul ehitas Trotski oma liitlastega sisuliselt üles Punaarmee. 8. märtsis sai ta ka ametlikult Punaarmee juhiks, Venemaa SFNV sõja- ja sõjalaevastiku rahvakomissariks ning hakkas selle tegevust suhteliselt edukalt koordineerima.
 Trotski juhatas Nõukogude Venemaa delegatsiooni Brest-Litovski rahulepingu sõlmimisel. Tema poliitika oli äärmiselt originaalne: ta esitas oma kuulsa fraasi: ning püüdis Saksamaa Keisririigi ja Austria-Ungari keisririigi delegatsiooni esindajaid segadusse ajada ja aega võita. 11. veebruaril teatasid Saksa Keisririigi väed vaherahu lõpetamisest ja 18. veebruaril 1918 alustasid uuesti sõjategevust, mille käigus vallutasid Baltikumi, Valgevene ja Ukraina. Võimu säilitamiseks pidid bolševikud suurte territoriaalkaotustega leppima, et mitte võimu bolševike valitsuse käest anda. Pärast venitamistaktika läbikukkumist ning suurte maa-alade kaotust Saksa nõrkadele vägedele, sõlmiti 3. märtsil 1918 Bresti rahu, mis andis bolševikele Saksamaa poolt de facto tunnustuse.
 Järgmise aasta jooksul muutus oht bolševike Venemaale üha suuremaks, kuna Siberis tegutsesid nõukogudevastase Tšehhoslovakkia korpuse väeosad ja valgekaartlikud kindralid ning Antandi riigid saatsid Venemaale oma väed. Kuid Trotski kutsus Punaarmeesse tsaariaegsed ohvitserid, näiteks Mihhail Tuhhatševski ja Semjon Budjonnõi, ning pidas, tihti rinnetel oma elu ohtu seades, sütitavaid kõnesid. Nii suutiski Punaarmee valgeid ja teisi vastaseid võita, ehkki enam tänu nende ühise koostöö puudumisele ja lihtrahvavaenulikule poliitikale kui Trotski "ületamatule geeniusele". Talle endale meeldis aga asju mõistagi just nii tõlgendada ning kahtlemata oli tema osa Punaarmee võidus väga suur.
 Uus tõsine oht tekkis aga 1920. aastal, kui Poola ja Ukraina Rahvavabariigi väed sisenesid Ukrainasse ning ka nõukogude valitsus Kiievis langes. Trotski juhtimisel läks Punaarmee pealetungile ning paistis isegi, et Poola vallutataksegi ja seejärel unistasid bolševikud revolutsiooniliikumise kandumisest Lääne-Euroopasse ja Berliini ning Pariisi jõudmisest. Trotski maailmarevolutsiooni unistus näis tõeks saavat. Kuid Visla lahingus suutis marssal Pilsudski kommunistide väed tagasi lüüa, kuna Stalini auahnus oli Punaarmee plaanid sassi ajanud – nimelt oli tema juhitud väegrupp liikunud Varssavi asemel Lvivi peale ja nii jäi Mihhail Tuhhatševski Pilsudski juhitud vägede vastu vähemusse. Nii sõlmiti rahu, millega suur osa Valgevenest ja Ukrainast läks kuni Teise maailmasõjani Poola riigi koosseisu.
 Poola-sõjakäiguga olid olulisemad Vene kodusõja sündmused ka läbi ning Trotski keskendus enam tsiviilasjadele. Ta jäi ka edasi isepäiseks vabamõtlejaks, mis Lenini ja ta kolleegide jaoks tundus väga ohtlik, sest kardeti, et ta võib võimuvõitluse käigus bolševike partei lõhestada.
 Tegevus punase terrori ja sõjasündmuste ajal
 Ehkki hiljem, emigratsioonis kritiseeris Trotski Jossif Stalini tegevust, oli ka tema tegevus nõukogude võimu algusaastatel suunatud kõigi meetodite ja võimalustega võimu säilitamisele ning vastaste hävitamisele. Punaarmee ülemana andis ta korralduse hävitada rindepiirkonnas asuvad kontrrevolutsioonilised valged ohvitserid, andis käsu nr 31, esimesed koonduslaagrid Nõukogude Venemaal ja paigaldada kõhklevate Punaarmee üksuste tagalasse nn tõkkeüksused, kes hukkasid taganevaid sõjaväelasi, ning korraldas ka taganenud sõjaväelaste seas avalikke hukkamisi, valides ülesrivistatud sõjaväelaste seast iga kümnenda isiku, kes hukati teistele hoiatuseks taganemise eest rindelt.
 1918. aastal esinedes sõnavõtuga nõukogude aktiivi ees teatas Vabariigi Revolutsioonilise Sõjanõukogu esimees Trotski:
 Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee esimehe Jakov Sverdlovi korraldusel keiser Nikolai II hukkamise kohta avaldas Trotski hiljem oma mälestustes:
 Teenistuskäik Nõukogude Venemaal
 25. (12.) oktoobrist 1917 Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu juurde asutatud Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee esimees;
 7. november 1917 Nõukogude Venemaa välisasjade rahvakomissar;
 mai 1918 Nõukogude Venemaa relvajõudude rahvakomissar;
 1918–1925, Vene SFNV Sõja- ja sõjamerelaevastiku rahvakomissar;
 Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu juures asuv Kontsessioonide peakomitee esimees, kus tegeles välisriikide era- ja juriidilistele isikutele Nõukogude Venemaal majandustegevuseks tegevuslubade väljaandmisega;
 Võimuvõitlus Staliniga
 Nõukogude Liidu algusperioodil oli Trotski üks populaarsemaid bolševike liidreid, tuntud väga hea kõnemehena. Stalin oli suhteliselt vähem tuntud tegelane, kes juhtis partei administratiivset tööd. Pärast Lenini surma 1924. aastal kujunes parteis kaks gruppi, millest üht juhtis Trotski, teist Stalin. Aastast 1925 ühinesid Trotskiga ka Grigori Zinovjev ja Lev Kamenev.
 Stalini poolel oli enamik VK(b)P Keskkomitee liikmetest, sealhulgas ka suur NEP-i toetaja Nikolai Buhharin jpt. Kujunenud vastasseisus süüdistasid mõlemad pooled teineteist marksismi-leninismi õigelt teelt kõrvalekaldumises.
 Trotskile ja tema pooldajaile hakati sulgema ligipääsu massimeediavahenditele ning taga kiusama. 1926. aasta 23. oktoobril toimunud ÜK(b)P KK ja PKK ühisel Pleenumil vabastati Lev Trotski ÜK(b)P Keskkomiteest ja ka KK Poliitbüroo liikme kohustustest koos L. Kamenevi ja G. Zinovjeviga, 16. novembril 1927 heideti ta ka kommunistlikust parteist välja. Zinovjev ja Kamenev tunnistasid Stalini vaated õigeks ning nad võeti parteisse tagasi, Trotski jäi aga ikka oma seisukohtadele ning ta isoleeriti täielikult.
 14. novembril 1927 tõsteti Trotski välja tema ametikorterist Kremlis. 18. jaanuaril 1928 viidi Trotski jõuga Jaroslavli vaksalisse ja saadeti asumisele Alma-Atasse.
 Eksiil ja surm
 1929. aasta veebruaris saadeti Trotski laeval "Iljitš" maalt välja Türgisse, İstanbuli lähedale Büyükada saarele. 1933. aastal asus ta elama Prantsusmaale, kuid oli 1935. aasta juunis sunnitud sealt lahkuma ja läks Norrasse. Kuid Norra valitsus sattus Nõukogude Liidu surve alla ja 1936. aasta detsembris nõustus Mehhiko valitsus talle asüüli andma. Ta saabus Mehhikosse 1937. aasta jaanuaris.
 Eksiilis jätkas Trotski oma vaadete esitamist kirjasõnas ning tema ümber kogunes suhteliselt palju toetajaid, trotskism levis populaarse vasakpoolse liikumisena paljudes riikides (on säilitanud oma toetuse mõningates akadeemilis-teoreetilistes ringkondades tänini, ent on lõhestunud suureks hulgaks erinevateks grupeeringuteks). Trotski kavandas ka IV Internatsionaali kokkukutsumist väljaspool NSV Liitu kommunistidest.
 1932. aastal võeti Trotskilt ära Nõukogude Liidu kodakondsus.
 24. augustil 1936 mõisteti Trotski Moskvas toimunud kohtuprotsessil tagaselja surma. 1930ndate lõpus toimunud nn Moskva protsessidel (nt Kolmas Moskva protsess) oli kohtualuste tüüpiliseks süüdistuseks sidepidamine Trotskiga, temalt instruktsioonide saamine jne. Trotskit tituleeriti neil aastatel "Gestapo agendiks", "bandiidiks", ka Stalini-aegsed akadeemilised ajalooõpikud kubisevad väljenditest, nagu "Juudas Trotski", "diversantide ja spioonide jõugu peamees Trotski" jne.
 24. mail 1940 püüti Trotskit tappa tulistades, kuid atentaat ebaõnnestus.
 20. augustil 1940 pääses Trotski eramajja hispaania päritolu NKVD agent Ramón Mercader, kes teeskles Trotski veendud pooldajat. Mercader lõi Trotskit selja tagant jääkirkaga pähe, mille tagajärjel Lev Trotski järgmisel päeval haiglas suri. Trotski jõudis enne oma surma selles süüdistada Stalinit. Mercader arreteeriti ning talle mõisteti 20 aastat vangistust. 24. augustil 1940. aastal avaldas Pravda Stalini enda poolt redigeeritud artikli "Trotski kuulsusetu surm", omamoodi nekroloogi paroodia Trotski surma puhul. "Hauda läks inimene, kelle nime põlguse ja needusega lausuvad kogu maailma töötajad, inimene, kes paljude aastate jooksul võitles töölisklassi ürituse ja töölisklassi avangardi - bolševistliku partei vastu. Kapitalistlike riikide valitsevad klassid kaotasid oma ustava teenri. Võõrluured jäid ilma pikaaegsest, paadunud agendist, kes ei põlanud mitte mingeid vahendeid oma kontrrevolutsiooniliste eesmärkide saavutamiseks," märgitakse teatises.
 Trotski pärand avaldas hiljem sügavat mõju Lääne uusvasakpoolsusele, vt Uusvasakpoolsus.
 Isiklikku
 Lev Bronštein oli abielus 2 korda, esimene kord Aleksandra Lvovna Sokolovskajaga, kellega neil oli kaks tütart: Zinaida Volkova (1901–1933) ja Niina Nevelson (1902–1928); teisest abielust Natalja Sedovaga oli Lev Trotskil poeg Lev Sedov (1906−1938), kes suri 1938. aastal Pariisis pärast tavalist pimesooleoperatsiooni salapärastel asjaoludel ja Sergei Sedov (1908–1937).
 Teoseid
 Viited
 Kirjandus
 Pavel Sudoplatov, "Erioperatsioonid". Tõlkinud Gerda Kroom, Olion, Tallinn 2000 (4. peatükk "Trotski likvideerimine" lk 96–123)
 Harry Wilde, "Trotski". Saksa keelest tõlkinud Ants Sisask. Olion, 2003. ISBN 9985-66-315-2
 Leonid Mletšin, "Välisministrid". Tõlkinud Margus Leemets. Varrak, Tallinn 2004, lk 9–64 (peatükk "Lev Davidovitš Trotski: revolutsioon ei vaja diplomaatiat")
 Robert Service, "Trotski". Tõlkinud Tõnis Värnik. Varrak, Tallinn 2011, 568 lk; ISBN 9789985322659
 Välislingid
 Venekeelne biograafia
 Trotski veebiarhiiv (Marxists.org)(GFDL-litsents)
 FBI records relating to Trotsky's murder
 Writings and Marxist analysis
 "Forty Years Since Leon Trotsky’s Assassination" autor Lyn Walsh
 "Lenin and Trotsky – What they Really Stood For" autorid Alan Woods ja Ted Grant
 "Trotsky's Relevance Today" autor Peter Taaffe
 "Impressions of Soviet Russia" – John Dewey
 "Trotsky admits aid to Japanese imperialism" – Trotski kriitika
 Trotski biograafia portaalis Spartacus Educational
 The Lubitz TrotskyanaNet dealing with Leon Trotsky, Trotskyism and Trotskyists (english)
 Venemaa kommunistid
 Nõukogude Liidu poliitikud
 Tapetud poliitikud
 Punased Venemaa kodusõjas
 Ülevenemaalise Asutava Kogu liikmed
 Sündinud 1879
 Surnud 1940