text:
 |
 52014PC0006
 PRILOG Zajednički kriteriji za odobravanje organizacija kao partnera EURES-a UREDBI EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o Europskoj mreži službi za zapošljavanje, pristupu radnika uslugama mobilnosti i daljnjoj integraciji tržišta rada /* COM/2014/06 final */
 OBRAZLOŽENJE
 1. KONTEKST PRIJEDLOGA
 1.1. Područje primjene
 prijedloga
 Cilj je ovog prijedloga Uredbe unaprijediti
 pristup radnika službama za potporu mobilnosti radnika u EU-u, čime se
 potiče pravična mobilnost i povećava pristup prilikama za
 zapošljavanje u Uniji.
 Njime se zamjenjuju odredbe o razmjeni
 informacija o slobodnim radnim mjestima, molbama za posao i životopisima u
 državama članicama („popunjavanje slobodnih radnih mjesta“) koje se trenutačno mogu
 naći u Poglavlju II. i članku 38. Uredbe 492/2011[1] i temelji se na
 članku 46. Uredbe o funkcioniranju Unije („Ugovor“). Njime se isto tako (ponovno)
 uspostavlja Europska mreža službi za zapošljavanje, pod nazivom EURES, radi
 pružanja pomoći u potrazi za poslom i zapošljavanjem u državama
 članicama. Slična je mreža aktivna danas na temelju Odluke Komisije
 donesene u 2012.[2].
 Prema tome, nakon donošenja Uredbe, Komisija će staviti izvan snage
 navedenu Odluku o funkcioniranju postojeće mreže EURES.
 Člankom 45. Ugovora osigurava se sloboda
 kretanja radnika u Uniji, dok su u članku 46. propisane mjere za
 ostvarenje te slobode, posebno osiguravanjem bliske suradnje između javnih
 službi za zapošljavanje. Komisija je na temelju članka 149. Ugovora nedavno
 dala prijedlog za uspostavu mreže javnih službi za zapošljavanje[3] radi produbljivanja
 suradnje i uzajamnog učenja. Ta će mreža obuhvaćati niz ciljeva i
 inicijativa u obliku poticaja i dopunjuje ovaj prijedlog.
 1.2. Osnova prijedloga
 Sloboda kretanja jedna je od četiri
 temeljne slobode Europske unije i glavni sastavni dio građanstva EU-a. U
 članku 45. UFEU-a utjelovljeno je pravo slobodnog kretanja građana
 EU-a u drugu državu članicu radi posla.
 Mobilnost donosi društvene i ekonomske
 koristi. Sve veća mobilnost radne snage unutar EU-a pridonijet će
 povećanju mogućnosti zapošljavanja za radnike, a poslodavcima će
 omogućiti lakše i brže popunjavanje radnih mjesta. Time se pridonosi
 razvoju europskog tržišta rada s visokom stopom zaposlenosti (članak 9.
 UFEU-a).
 Mobilnost unutar tržišta rada EU-a relativno
 je niska u usporedbi s veličinom tržišta rada i aktivnim stanovništvom
 EU-a. Godišnja mobilnost u bivšem EU27 iznosila je 0,29 %, što je ispod
 stope u Australiji (1,5 % između 8 država) i Sjedinjenim
 Američkim Državama (2,4 % između 50 država)[4]. Samo oko 7,5 milijuna
 pripadnika Europske radne snage od oko 241 milijun (tj. 3,1 %) radno su
 aktivni u drugoj državi članici[5].
 Trenutačno neke države članice imaju visoke stope nezaposlenosti dok
 druge istovremeno imaju puno slobodnih radnih mjesta.
 Znatno se povećao broj radnika koji su
 izrazili „čvrstu namjeru“ (tj. udio onih koji planiraju migrirati u sljedećih 12 mjeseci)
 preseliti se u inozemstvo radi posla[6].
 Broj prijava na EURES-u pokazuje da sve veći broj ljudi traži posao preko
 nacionalnih granica. Broj tražitelja zaposlenja koji su se registrirali na
 portalu EURES-a povećao se s 175 000 na 1 200 000
 između 2007. i prosinca 2013., ali nije došlo do odgovarajućeg
 povećanja mobilnosti radne snage.
 Danas se samo oko 700 000 osoba u
 prosjeku godišnje seli u drugu državu članicu radi posla[7], dok projekcije na
 temelju anketa pokazuju da bi se oko 2,9 milijuna građana EU-a željelo
 preseliti u sljedećih 12 mjeseci[8].
 To predstavlja veliki potencijal za mobilnost i izazov za mrežu EURES.
 Postoje mnogi razlozi zašto je potencijal za
 mobilnost radne snage unutar EU-a još uvijek neiskorišten i zašto građani
 ne ostvaruju svoju namjeru da postanu mobilni radnici. Istraživanja[9] pokazuju da su
 najčešće poteškoće koje radnici očekuju ili s kojima se
 suočavaju nedovoljno znanje jezika i poteškoće s pronalaskom posla.
 EU može doprinijeti rješavanju problema s pronalaženjem posla podizanjem
 svijesti o mogućnostima zapošljavanja u Uniji i razvojem
 odgovarajućih službi za podršku čiji je cilj poticanje zapošljavanja
 unutar EU-a. To će biti zadatak mreže EURES.
 Dok je funkcioniranje mreže EURES
 djelomično promijenjeno na inicijativu Komisije na temelju njezine odluke
 iz 2012., Poglavlje II. Uredbe 492/2011 koja predstavlja europski regulatorni
 okvir za popunjavanje radnih mjesta i razmjenu informacija između država
 članica o mobilnosti radne snage unutar EU-a nije izmijenjeno od 1992.
 Potrebno je provesti opsežnu reviziju kako bi
 se uzeli u obzir novi uzorci mobilnosti, sve veći zahtjevi za
 pravičnom mobilnosti, promjene u tehnologiji razmjene podataka o slobodnim
 radnim mjestima, korištenje raznih kanala za zapošljavanje od strane tražitelja
 zaposlenja i poslodavaca te sve veća uloga drugih posrednika na tržištu
 rada, uz javne službe za zapošljavanje u pružanju usluga zapošljavanja. Pravična
 mobilnost je dobrovoljna mobilnost u skladu s propisima o radu i radnim normama
 te pravima radnika u Uniji.
 U zaključcima Europskog vijeća od 28.
 i 29. lipnja 2012. o Paktu za rast i zapošljavanje prepoznata je politička
 važnost jačanja mobilnosti radne snage unutar EU-a u vrijeme visokih stopa
 nezaposlenosti: „portal EURES trebao bi se razbiti u pravi europski alat za popunjavanje
 slobodnih radnih mjesta i zapošljavanje (...)“ U zaključcima Europskog
 vijeća od 13. i 14. prosinca 2012. o Godišnjem pregledu rasta i
 zaposlenosti mladih za 2013. Komisija je pozvana da predloži novu uredbu o
 EURES-u.
 U Izvješću o građanstvu EU-a za 2013.[10] Komisija se obvezala u
 2013. predložiti inicijativu za modernizaciju EURES-a u cilju jačanja
 uloge i učinka službi za zapošljavanje na nacionalnoj razini i poboljšati
 koordinaciju mobilnosti radne snage u EU-u (2. djelovanje). Modernizacija
 EURES-a dio je i Komunikacije Komisije „Slobodno kretanje građana
 EU-a i njihovih obitelji: pet djelovanja kojima se može nešto postići“[11]
 od 25. studenoga 2013. kao dio djelovanja radi pomaganja lokalnim vlastima za
 primjenu pravila slobode kretanja EU-a na terenu (5. djelovanje).
 U skladu sa zahtjevom u gore navedenim
 zaključcima s Europskog vijeća održanog 28. i 29. lipnja 2012.,
 mreža EURES postupno će se proširivati kako bi obuhvatila
 pripravnički staž i naukovanje.
 Pomoć u zapošljavanju mladih unutar EU-a
 pruža „Tvoj prvi posao preko EURES-a”. U ovoj shemi kombinira se
 prilagođena pomoć u traženju posla s financijskom potporom za
 troškove putovanja na razgovore za posao, prilagodbu na radnom mjestu itd.
 Komisija planira nastaviti podržavati takve programe. Prijedlogom Uredbe
 trebala bi se također jačati sposobnost službi za zapošljavanje da
 razvijaju partnerstva koja će donijeti lakše zapošljavanje unutar EU-a za
 mlade ljude. Kako bi se osigurala usklađenost s postojećim
 inicijativama na razini EU-a, poput Velike koalicije za digitalne poslove i
 Europskog saveza za pripravništvo, mreža EURES također će aktivno
 poticati razvoj tih inicijativa.
 1.3. Nedostaci mreže EURES
 U
 skladu s paketom za zapošljavanje[12]
 Komisija je u 2012. donijela Odluku o modernizaciji i jačanju EURES mreže[13].Ta Odluka zamjenjuje
 Odluku Komisije iz 2003. [14]
 i cilj joj je stvoriti poticaje za jačanje aktivnosti posredovanja,
 popunjavanja radnih mjesta i zapošljavanja u postojećoj mreži EURES,
 među ostalim, otvaranjem prema privatnim službama za zapošljavanje („PSZ“),
 ako je to moguće, bez izmjena pravne osnove (Uredba 492/2011). Provedbena
 odluka Komisije 2012/733/EU stupila je na snagu 1. siječnja 2014.
 Dokazi pokazuju da je mreža EURES, s oko 900
 savjetnika i zajedničkom platformom za popunjavanje slobodnih radnih
 mjesta u Europi, portalom EURES, pomogla mnogim tražiteljima zaposlenja i
 poslodavcima da ostvare mogućnosti koje im nudi mobilnost. Oni koji
 posegnu za tim instrumentom i iskoriste usluge koje on nudi, uglavnom to
 cijene.
 Međutim, očito je da instrument
 ovakav kakav je danas nije dovoljno opremljen za poticanje uzoraka
 pravične mobilnosti kao dio rješenja za neravnotežu na europskom tržištu
 rada, posebno s obzirom na veličinu radne snage EU-a i prirodu izazova u
 trenutačnoj gospodarskoj situaciji. Utvrđeni su sljedeći
 nedostaci u funkcioniranju mreže EURES:
 –
 nepotpuna baza slobodnih radnih mjesta i životopisa
 dostupnih na razini EU-a za sve države članice (transparentnost tržišta
 rada);
 –
 ograničena sposobnost posredovanja portala
 EURES-a, koji povezuje slobodna radna mjesta i životopise na razini EU-a, zbog
 ograničenog stupnja semantičke interoperabilnosti podataka koji
 dolaze iz nacionalnih sustava slobodnih radnih mjesta (mogućnost
 automatskog posredovanja);
 –
 neujednačen pristup uslugama EURES-a u cijelom
 EU-u jer tražitelji posla i poslodavci ne primaju sustavno sve potrebne
 informacije mreže EURES niti primaju ponudu za daljnju pomoć u prvoj fazi
 zapošljavanja (uključivanje);
 –
 ograničena dostupnost pomoći u
 posredovanju, zapošljavanju i popunjavanju radnih mjesta za one tražitelje
 posla i poslodavce koji su iskazali interes za mobilnost radne snage unutar
 EU-a, uključujući za dobivanje pristupa aktivnim mjerama za tržište
 rada te informiranju i savjetovanju o socijalnoj sigurnosti (usluge podrške);
 –
 neučinkovita razmjena informacija o tržištu
 rada između država članica o nedostacima i viškovima radne snage, što
 otežava bolje ciljanu praktičnu suradnju u mreži EURES (razmjena
 informacija i suradnja).
 1.4. Ciljevi prijedloga
 Opći je cilj učiniti mrežu EURES
 učinkovitim instrumentom za tražitelja zaposlenja ili poslodavca
 zainteresiranog za mobilnost unutar EU-a. Posebni ciljevi prijedloga u vezi s
 navedenim nedostacima su sljedeći:
 –
 ostvariti gotovo potpunu ponudu slobodnih radnih
 mjesta na portalu EURES-a tako da tražitelji zaposlenja iz cijele Europe imaju
 pristup istim radnim mjestima, u kombinaciji s opsežnom bazom dostupnih
 životopisa na temelju kojih registrirani poslodavci mogu tražiti nove
 zaposlenike;
 –
 omogućiti portalu EURES-a uspješno automatsko
 povezivanje slobodnih radnih mjesta i životopisa iz svih država članica,
 uz prijevod na sve jezike EU-a te razumijevanje vještina, sposobnosti,
 kvalifikacija i zanimanja stečenih na nacionalnoj i sektorskoj razini;;
 –
 učiniti dostupnim osnovne informacije o mreži
 EURES diljem Unije svakom tražitelju zaposlenja ili poslodavcu koji traže
 usluge zapošljavanja i stalno omogućavati svim zainteresiranim osobama
 pristup mreži EURES;
 –
 pomoći takvoj zainteresiranoj sobi u spajanju,
 traženju zaposlenja i zapošljavanju putem mreže EURES;
 –
 podržati rad mreže EURES putem razmjene informacija
 o nedostacima i viškovima radne snage na nacionalnoj razini i koordinirati
 djelovanja u svim državama članicama;
 2. REZULTATI SAVJETOVANJA SA
 ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENE UČINKA
 2.1. Savjetovanja s državama
 članicama
 Polazna točka za Odluku iz 2012. bilo je
 ocjenjivanje mreže EURES iz 2010[15].
 U okviru priprema za Odluku iz 2012. održana su savjetovanja s državama
 članicama o postojećim nedostacima i mogućem budućem
 usmjerenju mreže EURES. Službeno savjetovanje o nacrtu Odluke sa Savjetodavnim
 odborom za „Slobodu kretanja radnika“
 održano je u jesen 2012. Pozdravljen je glavni cilj
 odluke, odnosno, preusmjeravanje usluga koje pruža EURES s usluga pružanja
 općih informacija i smjernica prema posredovanju, popunjavanju radnih
 mjesta i zapošljavanju. Sve su države članice podržale ideju o programskom
 ciklusu i zajedničkim pokazateljima o aktivnostima EURES-a u cilju
 povećanja transparentnosti o radu, jačanja razvoja informacija i
 unaprjeđenja koordinacije djelovanja.
 Od tada su pojedine države članice na
 stručnim sastancima podrobnije objasnile svoja stajališta o opsegu
 budućih provedbenih mjera u svjetlu nacionalne prakse i ograničenja.
 Kao rezultat tih sastanaka, dogovorena je prilagodba pristupa prema otvaranju
 mreže pružateljima usluga, koji nisu javne službe za zapošljavanje, kako bi se
 državama članicama dalo više vremena da razmotre načine razvoja
 partnerstava na nacionalnoj razini.
 2.2. Savjetovanja s
 praktičarima
 Nastavljajući se na navedena savjetovanja
 o mreži EURES općenito, u 2013. poslani su upitnici kako bi se dobio pregled
 praksi u vezi s pristupom slobodnim radnim mjestima na nacionalnoj razini,
 pristupom mreži EURES za tražitelje zaposlenja i poslodavce te organizacijom
 aktivnosti posredovanja, popunjavanja radnih mjesta i zapošljavanja diljem
 mreže EURES. Odgovori na upitnike potvrđuju nedostatke koje je utvrdila
 Komisija jer pokazuju da u državama članicama postoje velike razlike o
 tome (a) na koja se radna mjesta primjenjuje popunjavanje slobodnih radnih
 mjesta u Europi (transparentnost tržišta rada); (b) koja je početna
 točka za omogućavanje automatskog posredovanja, (c) kako dobiti
 pristup mreži EURES u praksi (uključivanje) i (d) stvarno pružanje usluga
 podrške.
 2.3. Procjena
 učinka
 U skladu sa svojom politikom o boljem
 uređenju, Komisija je provela procjenu učinka alternativnih politika
 za uklanjanje utvrđenih nedostataka.
 Različite alternativne politike
 uključivale su (1) održavanje statusa quo, (2) izmjenu Uredbe 492/2011 u
 području ovlasti Komisije za provedbu odredbi, (3) uvođenje nove
 Uredbe s potpuno novim odredbama i (4) uvođenje nove Uredbe s posebnom
 zadaćom Komisije koja uključuje povećanje suradnje između
 javnih i privatnih službi za zapošljavanje. Sve su mogućnosti analizirane
 u odnosu na opći cilj razvoja mreže EURES u učinkovit instrument za
 tražitelja zaposlenja ili poslodavca zainteresiranog za mobilnost unutar EU-a.
 Procjena učinka pokazala je da bi prva
 mogućnost uzrokovala kašnjenja s reformom koja je pokrenuta odlukom iz 2012.
 Drugom mogućnosti omogućilo bi se Komisiji da uvede odgovarajuće
 mjere i da nastavi s postupkom prema učinkovitijem instrumentu, ali, u
 svjetlu ograničenja nekih država članica, nije bilo očekivano da
 će se osigurati željeni ishod Odluke bez promjena u samoj Uredbi 492/2011.
 Drugom mogućnosti isto se ne bi postupno uklonili nedostaci u automatskom
 posredovanju, uvođenju, uslugama potpore i razmjene informacija i
 suradnje. Preferirana mogućnost je stoga zamjena Uredbe 492/2011 i Odluke
 iz 2012. s neovisnim instrumentom u koji su uključene odredbe dvaju
 instrumenata i koji će se baviti svim nedostacima. U okviru te
 mogućnosti odbačen je niz specifičnih alternativa jer nisu bila
 razmjerne posebnim ciljevima. Za četvrtu mogućnost, koja bi u 3.
 mogućnost uključila mandat za Komisiju za neovisno uspostavljanje
 partnerstva s novim službama za zapošljavanje u interesu mreže EURES u cjelini,
 smatralo se da ide dalje od onoga to je u ovoj fazi nužno.
 Odbor za procjenu učinka dao je mišljenje
 o nacrtu procjene učinka 5. prosinca 2013. Mišljenje Odbora za procjenu
 učinka te konačni tekst procjene učinka i njezin sažetak
 objavljeni su zajedno s ovim prijedlogom.
 3. PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
 3.1. Pravna osnova
 Prijedlog se temelji na članku 46.
 UFEU-a, što je ista pravna osnova kao za Uredbu (EU) br. 492/2011, kojom
 se dopušta donošenje Uredbi ili Direktiva na temelju redovnog zakonodavnog
 postupka.
 3.2. Načela supsidijarnosti i
 proporcionalnosti
 Namjere predložene Uredbe usko su povezane s
 ciljevima iz članka 3. stavka 3. UEU-a u skladu s kojima je Europska unija
 osnovana kao unutarnje tržište utemeljeno na visoko konkurentnom socijalnom
 tržišnom gospodarstvu čiji je cilj potpuna zaposlenost i društveni
 napredak, članka 9. UFEU-a, promicanje visoke stope zaposlenosti, jamstvo
 odgovarajuće društvene zaštite i članka 45. UFEU-a („pravo
 prihvaćanja stvarno učinjenih ponuda za zaposlenje; (...) unutar
 državnog područja država članica u tu svrhu “).
 Pojedine posebne mjere u ovom prijedlogu usko
 su međusobno povezane. One se uzajamno podržavaju i trebale bi zajedno učiniti
 od mreže EURES preferirani instrument za tražitelja zaposlenja ili poslodavca
 zainteresiranog za mobilnost unutar EU-a. Budući da te mjere
 podrazumijevaju širenje postojećih obveza transparentnosti,
 omogućavanja automatskog posredovanja, osiguranje jednakog pristupa mreži
 EURES u cijeloj Uniji, definiranje praktičnih službi za potporu i širenje
 postojećih rješenja za razmjenu informacija, smatra se da one
 predstavljaju sveobuhvatan, ali uravnotežen odgovor na različite
 nedostatke u postojećem okviru za suradnju. Te su mjere prikladne i u
 svjetlu položaja nezaposlenih osoba na tržištu rada, potreba tražitelja
 zaposlenja („čvrste namjere“) i (tehnološkog) razvoja na tržištima slobodnih radnih mjesta i
 zapošljavanja.
 Svaka je pojedina mjera sama po sebi opravdana
 kao mjera koja doprinosi slobodi kretanja radnika iz članka 46. Ugovora.
 Cilj je svake od mjera unaprjeđenje „bliske suradnje između
 nacionalnih službi za zapošljavanje“ (članak 46. točka (a) UFEU-a) i/ili
 prilagodba „odgovarajućih alata“
 povezivanju slobodnih radnih mjesta s molbama za posao
 (članak 46. točka (d) UFEU-a).
 Budući da popunjavanje slobodnih radnih
 mjesta te prosljeđivanje molbi za posao i životopisa preko granica te
 posljedično zapošljavanje radnika podrazumijevaju zajednički okvir za
 suradnju između organizacija u različitim državama članicama,
 države članice ne mogu dovoljno ostvariti ciljeve prijedloga same i stoga
 je potrebno djelovanje na razini EU-a.
 U skladu s načelom proporcionalnosti,
 ovom Uredbom ne prelazi se ono što je potrebno za postizanje tih ciljeva. Iz
 razloga transparentnosti, države članice učinit će dostupnim na
 portalu EURES-a samo ona slobodna radna mjesta i životopise koji su već
 dostupni na nacionalnoj razini. Automatsko povezivanje postiže se jednostavnim
 alatima interoperabilnosti, a ne nametanjem zajedničkog klasifikacijskog
 sustava za uporabu na nacionalnoj razini. Uključivanje tj. uvođenje
 usluga EURES-a u rad na recepcijama službi za zapošljavanje, može se ostvariti
 uobičajenim sredstvima informiranja (na internetu i/ili na papiru) i
 koristi se samo u onim situacijama u kojima postoje izravni kontakt na
 izričit zahtjev pojedinaca u ciljnim skupinama (tj. u slučaju
 zahtjeva za rad s klijentom u službama za zapošljavanje). Usluge potpore mogu
 se pružati na nacionalnoj razini putem niza mogućnosti i kanala i njihova
 jačina i intenzitet te opseg mogu se određivati na temelju
 pojedinačne situacije tražitelja zaposlenja i poslodavaca. Države
 članice sustavnije će razmjenjivati informacije o nedostatku ili
 višku radne snage i povezanim politikama, ail odluka o tim politikama izvan je područja
 primjene ove Uredbe.
 4. UTJECAJ NA PRORAČUN
 Ovaj
 prijedlog neće imati poseban utjecaj na proračun EU-a. Na sve
 aktivnosti koje će Europska komisija provoditi za mrežu EURES i koje
 će dovesti do potrebe za ljudskim i/ili financijskim resursima primjenjuje
 se Uredba kojom se uspostavlja Program za zapošljavanje i socijalne inovacije(„EaSI”)
 (2014. – 2020.)[16]
 i one će biti pokrivene godišnji dodijeljenim proračunskim sredstvima
 za taj program.
 Za
 razdoblje 2014. – 2020. ovaj će program EU-a financirati horizontalne
 mjere kao što su portal EURES-a, zajednički program osposobljavanja,
 ciljani programi mobilnosti kao što su „Tvoj prvi posao preko EURES-a” i razvoj
 europske klasifikacije vještina/stručnosti, kvalifikacija i zanimanja
 (ESCO). Za isto su razbolje aktivnosti u državama članicama u
 području mobilnosti unutar EU-a prihvatljive za financiranje iz Europskog
 socijalnog fonda.
 5. PODROBNI PREGLED PRIJEDLOGA
 5.1. Poglavlje I. – Opće
 odredbe
 U ovom su poglavlju definirani predmet
 prijedloga (članak 1.) i njegovi ključni pojmovi (članak 2.).
 Prijedlogom se u jedinstven okvir
 ugrađuju odredbe poglavlja II. i članka 38. Uredbe 492/2011 i Odluke
 Komisije 733/2012/EU o mreži EURES.
 U cijelom se prijedlogu radnici i poslodavci
 nazivaju ciljnim skupinama. Radnici su definirani u odnosu na prava dodijeljena
 građanima u skladu s člankom 45. UFEU-a. Za potrebe odredbi, oni su
 građani koji traže posao i imaju se pravo baviti određenom
 aktivnošću kao zaposlene osobe i na državnom području druge države
 članice. Međutim, oni mogu biti i državljani trećih zemalja koji
 imaju zakonito boravište u državi članici i radnu dozvolu, pod uvjetom da
 se mogu preseliti u drugu državu članicu. Prijedlog se odnosi i na one
 kategorije građana koji traže praksu ili mogućnosti
 pripravničkog staža koje bi mogle dovesti do stalnog zaposlenja.
 Na temelju zahtjeva Europskog vijeća od 28.
 – 29. lipnja 2012., neki članovi mreže EURES istražuju na neformalnoj
 osnovi mogućnosti proširenja opsega na pripravnički staž i
 naukovanja. Provedba pilot projekta počet će tijekom 2014. i omogućiti
 državama članicama da dobrovoljno dijele ponude za zaposlenje i molbe za
 posao.
 Cilj bi trebao biti postupno razvijanje
 razmjene informacija, ponuda za zaposlenje i molbi za posao u tom području
 izvan situacija obuhvaćenih ugovorom o radu.
 5.2. Poglavlje II. –
 Uspostavljanje mreže EURES
 Ovim se Poglavljem ponovno uspostavlja mreža
 EURES (članak 3.) U njemu je propisan sastav (članak 4. stavak 1.) i
 uloge i odgovornosti a) Komisije (Europski koordinacijski ured, članak 6.),
 b) tijela koja su odredile države članice za primjenu ove Uredbe (nacionalni
 koordinacijski uredi, članak 7.) i c) organizacije koje sudjeluju u mreži
 EURES kao pružatelji usluga (Partneri EURES-a, članak 9.) Budući da
 se radi o mreži uzajamne pomoći, sve te organizacije dijele
 zajedničke odgovornosti (članak 4. stavak 2.).
 Mreža EURES pridonosi širokim ciljevima
 politike (članak 5.). Kao instrument koji olakšava mobilnost unutar EU-a, on
 čini jedno od mnogih rješenja i politika kojima se potiče visok
 stupanj zaposlenja.
 U članku 8. utvrđuje se okvir na
 temelju kojeg će pojedine države članice odobravati pridruživanje
 organizacija mreži EURES kao partnera EURES-a, uz primjenu minimalnih zajedničkih
 kriterija iz Priloga (članak 8. stavak 4.). Ova je odredba glavna osnova
 za širenje članstva u mreži EURES u okviru ovog prijedloga. Cilj je
 uspostaviti fleksibilni mehanizam kojim se državama članicama
 omogućuje da (postupno) uključe u mrežu EURES onoliko organizacija
 koliko smatraju da će biti korisno za daljnje ostvarivanje ciljeva EURES
 mreže.
 –
 Prvo, nije navedena definicija organizacije koja
 predaje zahtjev tako da se pristup može odobriti nizu organizacija,
 uključujući privatne službe za zapošljavanje ili službe za
 zapošljavanje trećeg sektora, organizacije poslodavaca, sindikate,
 trgovačke komore i nevladine organizacije koje pružaju potporu radnicima
 migrantima. Sve bi te organizacije mogle na neki način dati smisleni doprinos
 poticanju mobilnosti radne snage unutar EU-a.
 –
 Drugo, budući da se na neke od tih
 organizacija mogu primjenjivati posebna ograničenja u vezi s njihovim
 mandatom, pravnim položajem ili administrativnom sposobnošću, one mogu
 sudjelovati samo u određenim dijelovima aktivnosti mreže EURES
 (članak 9. stavak 1.).
 –
 Treće, ove organizacije mogu postati
 partnerice EURES-a u suradnji s drugim organizacijama (članak 8. stavak 6.).
 Okvir stoga ostavlja prostora za veliku fleksibilnost u izgradnji partnerstava
 na nacionalnoj razini i s time zemljopisni i tematski utjecaj i pružanje usluga
 na nacionalnoj razini u skladu s uzorcima i potrebama mobilnosti.
 Člankom 8. stavkom 3. uvodi se pravo na
 prijavu službi za zapošljavanje. To se pravo može ostvarivati samo u zemlji u
 kojoj predmetne službe za zapošljavanje zakonito djeluju (načelo
 teritorijalnosti). Dok će javne službe za zapošljavanja i dalje igrati
 važnu ulogu u mreži EURES (članak 10.), pojedine države članice
 odlučivat će o zahtjevima drugih vrsta službi za zapošljavanje. Država
 članica može uvesti dodatne kriterije uz one navedene u Prilogu, ako to
 smatra nužnim (članak 8. stavak 5.).
 Člankom 11. uvodi se jedinstveno tijelo
 za upravljanje za olakšavanje praktične suradnje između Komisije i
 država članica za potrebe ove Uredbe.
 5.3. Poglavlje III. –
 Transparentnost
 Ovim se poglavljem uvode posebne mjere u vezi
 s transparentnošću i automatskim povezivanjem:
 –
 ostvariti gotovo potpunu ponudu slobodnih radnih
 mjesta na portalu EURES-a tako da tražitelji zaposlenja iz cijele Europe imaju
 pristup istim radnim mjestima, u kombinaciji s opsežnom bazom dostupnih
 životopisa na temelju kojih registrirani poslodavci mogu tražiti nove
 zaposlenike (članci 14., 15. i 17.);
 –
 omogućiti portalu EURES-a uspješno automatsko
 povezivanje slobodnih radnih mjesta i životopisa iz svih država članica, s
 prijevodom na sve jezike EU-a i razumijevanjem vještina, sposobnosti,
 kvalifikacija i zanimanja stečenih na nacionalnoj razini (članak 16.).
 Odredbama iz ovog poglavlja izričito se
 pruža potpora širenju primjene načela transparentnosti na organizacije
 koje nisu javne službe za zapošljavanje, u načelu dobrovoljnim
 sudjelovanjem partnera EURES-a u mreži EURES. Osim toga, potiče se javne
 službe za zapošljavanje da razvijaju partnerstva sa svim drugim mjerodavnim
 organizacijama na načelu jednostavnog pristupa portalu EURES-a
 (članak 15. stavak 2.) i da olakšavaju prijenos informacija na nacionalnoj
 razini stvaranjem nacionalnog centra (članak 15. stavak 5.).
 Gotovo potpuno popunjavanje slobodnih radnih
 mjesta
 Sve države članice trenutačno ne
 objavljuju na portalu EURES-a sva slobodna radna mjesta objavljena i dostupna
 na nacionalnoj razini. U članku 14. stavku (1) točki (a) traži se od
 država članica da daju na raspolaganje portalu EURES-a sva slobodna radna
 mjesta koja svake godine objavljuju i time proširuje područje primjene
 članka 13. Uredbe 492/2011.
 Prvo, to znači uklanjanje svih općih administrativnih
 prepreka u prijenosu slobodnih radnih mjesta na portal EURES-a, kao što su ona
 u vezi s prirodom i trajanjem ugovora ili planovima poslodavaca za
 zapošljavanje (članak 14. stavak 2.).
 Drugo, uključuje dodavanje postojećih
 slobodnih radnih mjesta radnim mjestima (a) dostupnima u javnim službama za
 zapošljavanje na lokalnoj ili regionalnoj razini, ali koja se ne dijele na
 središnjoj razini niti su dostupna portalu EURES-a; (b) od trećih
 stranaka, kao što su privatne usluge zapošljavanja, kada su dostupna javnim
 službama za zapošljavanje na temelju postojećih nacionalnih sporazuma i
 (c) od EURESS partnerstva.
 Uzimajući u obzir relativno novije
 tehnološke promjene u vezi s preuzimanjem podataka s interneta, ograničen
 broj država članica koje koriste takve alate i moguće probleme sa
 zaštitom podataka, u ovoj se fazi ne predlaže zahtijevanje od država
 članica da na portalu EURES-a objave sve podatke prikupljene alatima za
 prikupljanje podataka na internetu u skladu s nacionalnim zakonodavstvom.
 Široka baza molbi za posao i životopisa
 Trenutačno na europskoj razini nema
 automatske elektroničke razmjene životopisa ili drugih informacija iz
 profila tražitelja podataka, unatoč frazi iz članka 13. Uredbe 492/2011.
 U članku 14. stavku 1. točki (b) traži se od država članica da
 ubuduće objave na portalu EURES-a svoje molbe za posao i životopise koji
 su dostupni na nacionalnoj razini, pod uvjetom da je osoba pristala na njihov
 prijenos na portal EURES-a.
 To se odnosi na prijenos portalu EURES-a
 podataka koje tražitelji zaposlenja daju na raspolaganje a) izravno javnim
 službama za zapošljavanje i (b) javnim službama za zapošljavanje kao rezultat
 sporazuma ili dogovora o razmjeni podataka između javnih službi za
 zapošljavanje i drugih službi za zapošljavanje i (c) partnerima EURES-a To bi
 poslodavcima registriranim na portalu EURES-a omogućilo izravan pristup većoj
 bazi životopisa.
 Mehanizmi potpore za pristup tražitelja
 zaposlenja i poslodavaca putem interneta
 Kako
 bi se tražiteljima zaposlenja i poslodavcima olakšala razmjena molbi za posao,
 životopisa i slobodnih raznih mjesta preko granica, uvode se dvije obveze: (a)
 u članku 15. zahtijeva se od javnih službi za zapošljavanje i drugih
 partnera EURES-a da olakšaju pristup portalu EURES-a na portalima za traženje
 posla kojima upravljaju i (b) člankom 17. predviđa se da javne službe
 za zapošljavanje i partneri EURES-a koji unose svoje podatke, moraju ponuditi
 tražiteljima zaposlenja i poslodavcima odgovarajuću pomoć kada se
 žele registrirati na portal EURES-a.
 Automatsko povezivanje
 Europska komisija razvija Europsku
 klasifikaciju o vještinama, sposobnostima, kvalifikacijama i zanimanjima. Dok
 je njezina najvažnija funkcija služiti kao automatizirani alat za povezivanje
 vještina za portal EURES-a, ona će omogućiti potpunu
 interoperabilnost podataka između nacionalnih portala za traženje posla
 diljem Europe.
 S tehničkog stajališta, za ostvarivanje
 interoperabilnosti za potrebe automatskog povezivanja nije potrebno
 usklađivanje klasifikacijskih sustava. Radi uvođenja prikladnog mehanizma
 u zakonodavstvu Unije koji će omogućiti svim državama članicama
 razvoj automatskog povezivanja preko granica na nacionalnim portalima za
 traženje posla, u članku 16. predviđeno je da će države
 članice izraditi početni inventar kako bi označile sve
 klasifikacije prema toj europskoj klasifikaciji i iz nje. U članku 16.
 stavku 3. određen je datum dostave za sve države članice, a nakon tog
 datuma svi će razmijenjeni podaci biti interoperabilni, pod uvjetom da se
 koriste tehničke norme i predlošci (članak 16. stavak 5.).
 Odgovornost za kvalitetu podataka
 Odgovornost za kvalitetu slobodnih radnih mjesta,
 točnost podataka koje pruža i njihovu usklađenost s nacionalnim
 zakonodavstvom i nacionalnim normama snosi organizacija koja je podatke
 učinila dostupnima na portalu EURES. Kako bi se korisnike obavijestilo o
 toj odgovornosti, na portalu se nalazi izjava Komisije o ograničenju
 odgovornosti. U članku 14. stavku 4. upućuje se na potrebu za takvim
 nacionalnim zakonodavstvom i normama, dok se u stavku 5. utvrđuju
 načela o suradnji i razmjeni podataka u tom području te se stavkom 6.
 predviđa da izvor podataka o slobodnim radnim mjestima mora biti sljediv
 (do organizacije koja ih čini dostupnima).
 5.4. Poglavlje IV. – Usluge
 podrške
 Ovim se poglavljem uvode posebne mjere u vezi
 s uključivanjem i uslugama podrške:
 –
 učiniti dostupnima osnovne informacije o mreži
 EURES diljem Unije svakom tražitelju zaposlenja ili poslodavcu koji traži
 usluge zapošljavanja i stalno omogućavati svim zainteresiranim osobama
 pristup mreži EURES (članak 19. i članak 20. stavak 1.);
 –
 pomoći svakoj takvoj zainteresiranoj osobi s
 povezivanjem, popunjavanjem radnih mjesta i zapošljavanjem putem mreže EURES
 (članci 20. stavci 2. – 4. , članci 21. do 23.).
 Odredbama iz ovog poglavlja izričito se
 pruža potpora pružanju usluga podrške organizacija koje nisu javne službe za
 zapošljavanje, u načelu putem dobrovoljnog sudjelovanja partnera EURES-a u
 mreži EURES. Osim toga, potiče se javne službe za zapošljavanje da
 razvijaju partnerstva kako bi poslodavcima pružile dosljedan paket usluga u
 području mobilnosti radne snage unutar EU-a (članak 21. stavak 4.).
 Načela
 U članku 18. stavcima 1. i 2. sadržano je
 načelo da države članice moraju osigurati učinkovit pristup
 mreži EURES na svom državnom području te da one razvijaju koordinirani
 pristup uslugama podrške, uzimajući u obzir svoju odgovornost za sustav
 odobravanja za partnere EURES-a, nesmetano funkcioniranje nacionalnog
 koordinacijskog ureda i ulogu javnih službi za zapošljavanje u zaštiti javnog
 interesa u tome području. U članku 18. stavku 3. navedene su
 mogućnosti izbornika za pružanje usluge na državnom području svake
 države članice.
 U članku 18. stavku 5. sadržano je
 načelo da usluge podrške radnicima moraju biti besplatne, a za većinu
 usluga potpore poslodavcima naknade se mogu naplaćivati u skladu s
 nacionalnom praksom (članak 18. stavak 6.).
 Uključivanje
 U članku 19. i članku 20. stavku 1.
 predviđeno je da (a) svaki radnik i poslodavac koji je zatražio usluge
 službe za zapošljavanje u EU-u mora dobiti nužne osnovne informacije o tome što
 EURES može za njih učiniti i (b) da svaki zainteresirani radnik mora biti
 proaktivno upoznat s „ponudom EURES-a“ za dodatnom pomoći.
 Usluge
 podrške
 Trenutačno organizacije u mreži EURES
 pružaju usluge informiranja, usmjeravanja i savjetovanja tražiteljima
 zaposlenja i poslodavcima, na sljedeće načine:
 –
 (...) pomažu i savjetuju tražitelje zaposlenja
 koji su zainteresirani za rad u inozemstvu o prikladnim slobodnim radnim
 mjestima i pružaju im pomoć i potporu u izradi molbi za posao i
 životopisa, u skladu s preporučenim modelom europskog životopisa. Tražitelji
 zaposlenja imat će priliku unijeti svoje životopise u bazu podatka
 EURES-a.;
 –
 (...) pružaju informacije i usluge posredovanja pri zapošljavanju
 poslodavcima koji žele zapošljavati radnike iz drugih zemalja,
 uključujući savjete i pomoć pri specificiranju profila
 mogućih kandidata. Oni će promicati bazu podataka životopisa EURES-a
 kao alata kojim će poslodavci dobiti pristup osobama zainteresiranima za
 rad u inozemstvu.
 Odlukom iz 2012. države članice pozvane
 su više se usredotočiti na povezivanje, popunjavanje radnih mjesta i
 zapošljavanje.
 Radi pružanja potpore dosljednijoj provedbi u
 okviru mreže EURES, u zakonodavstvu EU-a trebale bi biti navedene usluge
 potpore koje će se pružati tražiteljima zaposlenja i poslodavcima koji su
 zainteresirani za pomoć u vezi s mobilnosti radnika unutar EU-a.
 Člancima 20. – 23. obuhvaćen je cijeli niz usluga, od osnovnih
 informacija i smjernica, do prilagođene pomoći, uključujući
 u području socijalnog osiguranja i podrške nakon zapošljavanja.
 Posebne
 usluge podrške
 Pogranični radnici suočeni su s
 posebnim problemima u vezi sa socijalnim osiguranjem, oporezivanjem i
 osiguranjem i stoga im je potrebna posebna pomoć.
 Predmetne države članice mogu
 odlučiti uspostaviti strukture za suradnju i pružanje podrške u
 pograničnim regijama i tako gdje to učine, usluge podrške
 pograničnim radnicima moraju uključivati a) rješenja uspostave
 jedinstvenog mjesta za obavijesti o slobodnim radnim mjestima, molbama za posao
 i životopisima (članak 15. stavak 6.); b) ciljane osnovne informacije
 (članak 19. stavak 2.) te c) u vezi sa socijalnim osiguranjem, integrirani
 mrežni pristup (članak 23. stavak 2.) te pomoć i upućivanje
 nadležnim tijelima za socijalno osiguranje (članak 23. stavak 3.).
 Jedan poseban oblik tih struktura za potporu su
 prekogranična partnerstva. Na temelju smjernica javnih službi za
 zapošljavanje u državama članicama, one mogu spojiti, u različita
 partnerstva, ovisno o regionalnim prekograničnim potrebama tržišta rada,
 javne službe za zapošljavanje, poslodavce i organizacije sindikata, lokalne
 vlasti i druge institucije koje se bave s problemima zapošljavanja i strukovnog
 obrazovanja u pograničnim regijama. Prekogranične regije koje
 zadovoljavaju uvjete za posebne strukture podrške su područja koja služe
 kao izvori radne snage u kojima postoji značajan stupanj
 prekograničnog putovanja na posao ili jasan potencijal za
 prekogranična putovanja na posao.
 Nediskriminacijski pristup aktivnim
 politikama tržišta rada
 U članku 24. propisano je načelo da
 ne smije biti diskriminacije u pristupu aktivnim politikama tržišta rada
 među državljanima koji se kreću na teritoriju vlastite zemlje i
 državljanima koji se sele u druge države članice (jednako postupanje u
 slučaju mobilnosti prema van). To slijedi iz članka 5. Uredbe 492/2011
 u kojem je predviđeno da radnici koji traže zaposlenje u državi
 članici primaju pomoć jednaku onoj koja je dostupna državljanima te
 države članice (jednako postupanje u slučaju mobilnosti prema
 unutra).
 5.5. Poglavlje V. – Odnos s
 politikama mobilnosti
 U ovom se poglavlju uvode posebne mjere:
 –
 podržati rad mreže EURES putem razmjene informacija
 o nedostacima i viškovima radne snage na nacionalnoj razini i koordinirati
 djelovanja u svim državama članicama (članci 25. do 30.).
 Odredbama iz ovog poglavlja izričito se
 pruža potpora proširenju prikupljanja i preispitivanja informacija, podataka i
 pokazatelja organizacija koje nisu javne službe za zapošljavanje, sudjelovanjem
 partnera EURES-a u mreži EURES.
 Opća svrha razmjene informacija i
 izvješćivanja
 Opća je svrha ovog poglavlja
 učvrstiti postojeća rješenja za razmjenu informacija u mreži EURES
 radi postizanja kvalitete konkretnih kolektivnih rezultata ili koordinacije politika
 država članica.
 Aktivnosti u vezi s razmjenom informacija
 Člankom 25. preuzima se obveza dogovorena
 u okviru pregovora o Programu EU-a za zapošljavanje i socijalne inovacije
 (EaSI). Time bi se trebala olakšati integracija rezultata analitičkih
 aktivnosti mreže EURES o tokovima mobilnosti radne snage i uzorcima.
 Budući da je bolje uključiti tu odredbu u Uredbu o EURES-u, predlaže
 se ukidanje tog članka u Programu EaSI (vidi članak 35.).
 Člankom 26. uvodi se obveza država
 članica da dijele informacije o tržištu rada važne za mobilnost radne
 snage unutar EU-a. Time će se državama članicama pomoći da
 povežu mjere u okviru mreže EURES sa širom slikom politika za mobilnost.
 Člankom 27. nastoji se poticati sve
 organizacije unutar mreže EURES, odnosno, koordinacijske urede, javne službe za
 zapošljavanje i druge partnere EURES-a, da otvoreno i proaktivno dijele
 dostupne informacije o situaciji u pojedinim državama članicama koje bi
 mogle biti korisne radnicima zainteresiranim na mobilnost unutar EU-a. Do danas
 su te informacije prikupljali samo koordinacijski uredi koji su ih zatim
 stavljali na portal EURES-a. Radnicima će koristiti uključiviji
 pristup odozdo prema gore za prikupljanje takve vrste informacija. Taj se
 rezultat može konsolidirati u obliku dogovorenih predložaka (članak 27.
 stavak 3.).
 Člankom 28. preuzima se pristup o
 programiranju iz Odluke iz 2012. Razmjenom informacija o planiranim
 aktivnostima, resursima i praćenju između nacionalnih koordinacijskih
 ureda povećala bi se učinkovitost cijele mreže EURES. Na taj se
 način mogu povećati sinergije i razvoj specifičnih
 zajedničkih projekata zapošljavanja.
 Aktivnosti u vezi s izvješćivanjem
 U članku 29. utvrđeni su načini
 mjerenja rezultata mreže EURES.
 Člankom 30. želi se nastaviti s pristupom
 iz članka 17. Uredbe 492/2011 prema kojem se izvješćuje o provedbi
 Poglavlja II. Uredbe svake dvije godine.
 5.6. Poglavlje VI. – Završne
 odredbe
 U članku 31. pojašnjava se da se sve
 mjere predviđene u ovoj Uredbi moraju provoditi u skladu sa zakonodavstvom
 EU-a o zaštiti osobnih podataka i nacionalnim provedbenim mjerama. Budući
 da je Komisija u svojoj ulozi Europskog koordinacijskog ureda jedan od dionika,
 potrebno je uzeti u obzir i Uredbu 45/2001.
 Člankom 32. predviđa se ex post
 evaluacija provedbe ove Uredbe.
 Članci 33. i 34. sadržavaju
 uobičajene odredbe u sekundarnom zakonodavstvu EU-a o primjeni
 članaka 290. i 291. UFEU-a.
 U članku 35. navedene su odredbe koje
 treba staviti izvan snage.
 U članku 36. naglašava se postojanje
 prijelaznih sporazuma u skladu s ugovorima o pristupanju. Ova se odredba
 primjenjuje na Hrvatsku.
 2014/0002 (COD)
 Prijedlog
 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o Europskoj mreži službi za zapošljavanje,
 pristupu radnika uslugama mobilnosti i daljnjoj integraciji tržišta rada
 (Tekst značajan za EGP)
 EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
 EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
 Europske unije, a posebno njegov članak 46.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske
 komisije,
 nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog
 akta nacionalnim parlamentima,
 uzimajući u obzir mišljenje Europskoga
 gospodarskog i socijalnog odbora[17],
 uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija[18],
 nakon savjetovanja s Europskim nadzornikom za
 zaštitu podataka,
 u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
 budući da:
 (1) Slobodno kretanje radnika
 temeljna je sloboda građana Unije i jedan od stupova unutarnjeg tržišta u
 Uniji utjelovljen u članku 45. Ugovora o funkcioniranju Europske unije („Ugovor“). Njegova se
 provedba dalje razvija u zakonodavstvu Unije čiji je cilj jamčiti
 potpuno ostvarivanje prava građana Unije i članova njihovih obitelji.
 (2) Slobodno kretanje radnika
 ključni je element za razvoj integriranog tržišta rada u Uniji koji
 omogućuje mobilnost radnika iz područja s visokom stopom
 nezaposlenosti u područja koja obilježava nedostatak radne snage. Time se
 omogućuje pronalaženje odgovarajućih vještina za ispražnjena radna
 mjesta i svladavanje uskih grla na tržištu rada.
 (3) Odredbama Uredbe 492/2011
 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja
 radnika u Uniji (kodifikacija)[19]
 uspostavljeni su mehanizmi za popunjavanje slobodnih radnih mjesta i razmjenu
 informacija dok su u Provedbenoj odluci od 26. studenoga 2012. sadržane odredbe
 o funkcioniranju mreže pod nazivom EURES (Europska služba za zapošljavanje) u
 skladu s tom uredbom. Potrebno je revidirati taj regulatorni okvir kako bi se
 uzeli u obzir novi uzorci mobilnosti, veći zahtjevi za pravičnom
 mobilnosti, promjene u tehnologiji za razmjenu podataka o slobodnim radnim
 mjestima, korištenje različitih kanala za zapošljavanje za tražitelje
 zaposlenja i poslodavce te sve veća uloga posrednika na drugim tržištima
 rada u pružanju usluga zapošljavanja, uz javne službe za zapošljavanje.
 (4) Kako bi se radnicima pomoglo
 da učinkovito ostvaruju pravo na slobodu kretanja, pomoć u skladu s
 ovom Uredbom dostupna je svakom državljaninu države članice Unije koji ima
 pravo baviti se djelatnošću kao zaposlena osoba, kao i njegovim
 članovima obitelji, u skladu s člankom 45. Ugovora. Države
 članice daju jednak pristup državljaninu treće zemlje koji, na
 temelju zakonodavstva Unije ili nacionalnog zakonodavstva, ima pravo na jednako
 postupanje u tom području kao i njihovi državljani.
 (5) Sve veća
 međuovisnost između tržišta rada zahtjeva bolju suradnju između
 službi za zapošljavanje u cilju omogućivanja slobode kretanja za sve
 radnike na temelju dobrovoljne i pravične mobilnosti unutar Unije u skladu
 s člankom 46. točkom (a) Ugovora i zato je potrebno uspostaviti
 zajednički okvir za suradnju između država članica i Komisije u
 području mobilnosti radne snage u Uniji. Ovim bi se okvirom trebala ujediniti
 na jednom mjestu sva slobodna radna mjesta u Uniji te mogućnost prijave na
 ta radna mjesta („popunjavanje slobodnih radnih mjesta“), utvrditi pružanje povezanih
 usluga podrške radnicima i poslodavcima i osigurati zajednički pristup
 razmjeni informacija koje su potrebne za olakšavanje navedene suradnje.
 (6) U „Programu za rast i radna mjesta“ Europsko vijeće
 zatražilo je istraživanje mogućnosti širenja mreže EURES na
 pripravnički staž i naukovanje, s tim da pripravnički staž i
 naukovanje mogu biti obuhvaćeni postojećom Uredbom, pod uvjetom da se
 predmetne osobe smatraju radnicima uz upućivanje na prava dana
 građanima sukladno članku 45. Ugovora. Potrebno je uvesti
 odgovarajuću razmjenu informacija o mobilnosti za pripravnike i
 naučnike u Uniji te razviti odgovarajuće usluge podrške za kandidate
 za ta radna mjesta, na temelju mehanizma za popunjavanje ponuđenih radnih
 mjesta kada se to smatra izvedivim u skladu s odgovarajućim normama i
 vodeći računa o nadležnostima država članica.
 (7) U cijeloj je Uniji potrebna
 dosljednija primjena usluga popunjavanja slobodnih radnih mjesta, podrške i
 razmjene informacija o mobilnosti radnika u Uniji. Mreža EURES stoga mora biti
 uspostavljena kao sastavni dio zajedničkog okvira za suradnju između
 država članica i Komisije. Potrebno je utvrditi uloge i odgovornosti
 različitih organizacija koje sudjeluju u mreži, kao što je Europska
 komisija („Europski koordinacijski ured“), tijela koja su države članice odredile za
 poduzimanje radnji na nacionalnoj razini („nacionalni koordinacijski uredi“) i organizacije koje
 pomažu tražiteljima zaposlenja i poslodavcima („partneri EURES-a“).
 (8) Transnacionalna i
 prekogranična suradnja i potpora svim organizacijama koje rade za EURES u
 državama članicama bila bi olakšana strukturom na razini Unije („Europski
 koordinacijski ured“) koja bi trebala pružati zajedničke informacije, aktivnosti
 osposobljavanja, alate i smjernice. Ta bi struktura trebala isto tako biti
 odgovorna za razvoj Europskog portala za radnu mobilnost (portal EURES), zajedničke
 IT platforme. Za usmjeravanje rada potrebno je pripremiti višegodišnje programe
 rada u dogovoru s državama članicama.
 (9) Države članice trebale
 bi uspostaviti koordinacijske urede na nacionalnoj razini radi pružanja
 opće potpore i pomoći svim organizacijama na njihovom teritoriju koje
 rade za EURES i podržati suradnju s istovjetnim organizacijama u drugim
 državama članicama i s Europskom koordinacijskom uredu. Ti koordinacijski
 uredi trebali bi u prvom redu imali zadaću rješavati prigovore i probleme
 u vezi sa slobodnim radnim mjestima te provjeravati pitanja usklađenosti u
 vezi s dobrovoljnom i pravičnom mobilnosti radnika u Uniji.
 (10) Suradnja socijalnih partnera u
 mreži EURES posebno pridonosi analizi prepreka mobilnosti te promicanju
 pravične i dobrovoljne mobilnosti radnika u Uniji, uključujući u
 pograničnim regijama. Predstavnici socijalnih partnera na razini Unije
 stoga bi trebali biti uključeni u opću strukturu upravljanja mreže
 EURES, dok nacionalne organizacije poslodavaca i sindikati mogu zatražiti
 partnerstvo s EURES-om.
 (11) Sastav mreže EURES trebao bi
 biti prilagodljiv kako bi se omogućilo sudjelovanje drugih organizacija
 koje nisu prethodno navedene u cilju prilagodbe promjenama na tržištu u odnosu
 na službe zapošljavanja. Pojava raznih službi za zapošljavanje u kombinaciji s
 promijenjenom ulogom javnih službi za zapošljavanje u vezi s nacionalnim
 uslugama zapošljavanja ukazuje da države članice i Europska komisija
 moraju uložiti zajedničke napore u otvaranje mreže EURES, kao glavnog alata
 Unije za pružanje usluga zapošljavanja unutar Unije.
 (12) Brojnije članstvo u mreži
 EURES donosi društvene, ekonomske i financijske koristi. Na taj se način
 povećava učinkovitost u pružanju usluga jer se olakšavaju
 partnerstva, povećava nadopunjavanje i poboljšava kvaliteta. Njime se
 povećava tržišni udio mreže EURES jer novi članovi u okviru
 mehanizama za popunjavanje slobodnih radnih mjesta stavljaju na raspolaganje
 slobodna radna mjesta, molbe za posao i životopise. Transnacionalna i prekogranična
 suradnja, koja je ključno obilježje rada EURES mreže, mogla bi pridonijeti
 stvaranju inovativnih oblika učenja i suradnje između službi za
 zapošljavanje, uključujući u području standarda kvalitete za
 slobodna radna mjesta i usluge podrške. Time bi se povećala važnost mreže
 EURES kao jednog od glavnih alata dostupnih državama članicama i Europskoj
 komisiji za pružanje potpore konkretnim mjerama za ostvarivanje visoke stope
 zaposlenosti u Uniji.
 (13) U skladu s njihovim nadležnostima
 u vezi s organizacijom tržišta rada, same države članice trebale bi biti,
 svaka na svom državnom području, nadležne za odobravanje sudjelovanja
 organizacija kao partnera EURES-a u mreži EURES. Na odobrenja bi se trebali
 primjenjivati minimalni zajednički kriteriji i ograničen niz osnovnih
 pravila o postupku odobravanja kako bi se osigurala transparentnost i jednake
 mogućnosti prilikom ulaska u EURES mrežu, ne dovodeći u pitanje nužnu
 prilagodljivost u odnosu na različite nacionalne modele i oblike suradnje
 između javnih službi za zapošljavanje i drugih dionika na tržištu rada u
 državama članicama.
 (14) Jedan od ciljeva mreže EURES
 je podržati mobilnost radne snage unutar Unije i stoga bi minimalni
 zajednički kriteriji za pridruživanje organizacija za odobravanje trebali
 uključivati zahtjev da se te organizacije moraju obvezati da će
 potpuno poštovati primjenjive norme na tržištu rada i pravne zahtjeve.
 (15) Kako bi se osigurala
 odgovarajuća ravnoteža između trenutnog funkcioniranja mreže EURES,
 koje se temelji na dugotrajnoj suradnji između javnih službi za
 zapošljavanje i cilj otvaranja mreže EURES prema novim organizacijama, potrebno
 je predvidjeti priznavanje posebnog položaja javnih službi za zapošljavanje u
 mreži EURES. Potrebno je uvesti prijelazno razdoblje nakon kojeg sudjelovanje
 javnih službi za zapošljavanje isto postaje podložno potpunoj primjeni
 minimalnih zajedničkih kriterija. Države članice bi trebale osigurati
 da javne službe za zapošljavanje zadovoljavaju minimalne zajedničke
 kriterije i obveze u skladu s Uredbom.
 (16) Kako bi radnicima i
 poslodavcima mogla davati pouzdane i ažurne informacije o različitim
 vidovima mobilnosti radne snage u Uniji, mreža EURES bi trebala surađivati
 s drugim tijelima, službama i mrežama Unije koje olakšavaju mobilnost i
 informiraju građane o njihovim pravima u skladu sa zakonodavstvom Unije,
 kao što su portal Vaša Europa, Europski portal za mlade i SOLVIT, organizacije
 odgovorne za priznavanje stručnih kvalifikacija i tijela za promicanje,
 analizu, praćenje i potporu jednakom postupanju s radnicima, imenovane u
 skladu s Direktivom ..2013 (EU) [Europskog parlamenta i Vijeća o mjerama
 za lakše ostvarivanje prava radnika u kontekstu slobode kretanja radnika].
 (17) Pravo na slobodu kretanja
 podrazumijeva nužno uspostavljanje načina pružanja potpore popunjavanju
 radnih mjesta, odnosno, razmjeni informacija o slobodnim radnim mjestima, molbi
 za posao i životopisa kako bi tržište rada postalo potpuno pristupačno
 radnicima i poslodavcima u skladu s člankom 46. točkom (d) Ugovora,
 zbog čega na razini Unije treba uspostaviti zajedničku IT platformu kojom
 će upravljati Komisija. Osiguravanje tog prava znači da će
 radnici moći stvarno imati pristup svim prilikama za zapošljavanje u
 cijeloj Uniji.
 (18) Zajednička IT platforma
 na kojoj se nalaze slobodna radna mjesta i mogućnost prijave na ta radna
 mjesta, a na kojoj tražitelji zaposlenja i poslodavci mogu automatski povezati
 podatke na temelju različitih kriterija i razina, trebala bi olakšati
 ostvarivanje ravnoteže na tržištima rada u Uniji, čime bi se postigla
 visoka stopa zaposlenosti i izbjegli rizici za standard života i stope
 zaposlenosti u raznim regijama i industrijama.
 (19) Pravnu odgovornost za
 osiguravanje unutarnje i tehničke kvalitete podataka koji su dostupni
 zajedničkoj IT platformi, posebno u pogledu podataka o slobodnim radnim
 mjestima, snose organizacije koje čine dostupnima podatke u skladu sa
 zakonodavstvom i/ili normama koje određuju države članice. Komisija
 bi trebala olakšati suradnju kako bi se omogućilo rano otkrivanje svih
 prijevara ili zlouporabe u vezi s razmjenom podataka na razini Europske unije.
 (20) Zajednički sustav
 klasifikacije vještina, kompetencija, kvalifikacija i zanimanja jedan je od
 najvažnijih alata kojim će se u Uniji omogućiti prijavljivanje na
 posao putem interneta te je stoga nužno razviti suradnju između država članica
 i Europske komisije radi postizanja interoperabilnosti i smislenog automatskog
 povezivanja preko granica, uključujući prenošenje iz zajedničkog
 u nacionalne klasifikacijske sustave i obrnuto. Kada budu uspostavljeni drugi
 sustavi i alati za usporedivost i transparentnost vještina i kvalifikacija, kao
 što je Europski kvalifikacijski okvir i jedinstveni okvir za transparentnost
 kvalifikacija i kompetencija (Europass), i oni bi se trebali koristiti u tom
 kontekstu.
 (21) Potrebno je uspostaviti
 zajednički pristup uslugama koje pružaju organizacije („usluge podrške“) koje sudjeluju u
 mreži EURES te u što većoj mjeri osigurati načelo jednakog postupanja
 prema radnicima i poslodavcima koji traže pomoć u području mobilnosti
 radne snage u Uniji, bez obzira na to gdje se oni nalaze u Uniji te je stoga
 potrebno uspostaviti načela i pravila o dostupnosti usluga podrške na
 državnom području pojedinih država članica. Taj zajednički
 pristup obuhvaća i pripravništva i naukovanja koja se smatraju zaposlenjem.
 (22) Veći i opsežniji izbor
 usluga podrške u području mobilnosti radnika unutar Unije koristi
 radnicima i potreban je za povećanje sposobnosti mreže EURES da pruža
 potporu radnicima za vrijeme cijelog životnog radnog vijeka, osiguravajući
 njihove prelaske i karijere.
 (23) Usluga podrške pomoći
 će smanjiti prepreke s kojima se suočavaju tražitelji zaposlenja
 prilikom ostvarivanja svojih radničkih prava skladu sa zakonodavstvom
 Unije te će pridonijeti boljem iskorištavanju svih mogućnosti
 zapošljavanja i time osigurati bolje izglede za zapošljavanje svakog pojedinca.
 (24) Duboko razumijevanje potražnje
 na tržištu rada u odnosu na zanimanja, sektore i potrebe poslodavaca
 pridonijelo bi pravu na slobodno kretanje radnika u Uniji i stoga bi usluge
 podrške trebale uključivati kvalitetnu pomoć poslodavcima, posebno
 malim i srednjim poduzećima. Bliskom suradnjom između službi za
 zapošljavanje i poslodavaca povećat će se unos slobodnih radnih
 mjesta i povezivanje prikladnih kandidata s tim radnim mjestima, osigurat
 će se putovi za tražitelje zaposlenja, posebno one u ranjivim skupinama i
 poboljšati podaci o tržištu rada.
 (25) Usluge podrške koje su
 zajedničke svim državama članicama trebale bi biti definirane na
 temelju dogovora o uspješnoj praksi država članica u području
 informiranja, usmjeravanja i savjetovanja tražitelja zaposlenja i poslodavaca.
 (26) Usluge podrške radnicima
 povezane su s ostvarivanjem njihova temeljnog prava na kretanje koje imaju kao
 radnici u skladu sa zakonodavstvom Unije i stoga bi trebale biti besplatne.
 Međutim, na usluge podrške poslodavcima može se naplaćivati naknada,
 u skladu s nacionalnom praksom.
 (27) Posebnu pozornost treba
 posvetiti pružanju podrške mobilnosti u prekograničnim regijama i pružanju
 usluga pograničnim radnicima koji žive u jednoj državi članici, a
 rade u drugoj i suočavaju se s različitim nacionalnim praksama i
 pravnim sustavima te nailaze na posebne administrativne, pravne ili porezne
 prepreke mobilnosti. Države članice mogu odlučiti uspostaviti posebne
 strukture podrške za olakšavanje takve vrste mobilnosti, takve bi strukture
 trebale, u okviru mreže EURES, uzimati u obzir posebne potrebe za
 informacijama, smjernicama, prekograničnom povezivanju potražnje i ponude
 na tržištu rada te posljedičnom popunjavanju radnih mjesta.
 (28) Transparentnost tržišta rada i
 odgovarajuće sposobnosti povezivanja preduvjeti su za mobilnost radne
 snage u Uniji. Bolja ravnoteža između ponude i potražnje na tržištu rada
 može se ostvariti putem učinkovitog sustava na razini Unije za razmjenu
 informacija o viškovima i manjkovima radne snage na nacionalnoj i sektorskoj
 razini koji bi se trebali uspostaviti između država članica i
 Europske komisije i koristiti kao osnova za države članice da razviju
 svoje politike mobilnosti i pomognu praktičnu suradnju u okviru mreže
 EURES
 (29) Sloboda kretanja radnika i
 visok stupanj zaposlenosti usko su povezani i stoga je nužno da države
 članice razviju politike mobilnosti koje će pridonijeti boljem
 funkcioniranju tržišta rada u Uniji. Politike mobilnosti u državama
 članicama trebaju se smatrati sastavnim dijelom njihovih socijalnih
 politika i politika zapošljavanja.
 (30) Potrebno je uspostaviti ciklus
 programiranja radi podržavanja koordinacije djelovanja o mobilnosti unutar
 Unije. Kako bi programi djelovanja bili učinkoviti, države članice
 prilikom njihove pripreme moraju uzeti u obzir podatke o tokovima i uzorcima
 mobilnosti, analizu podataka o postojećim i budućim nedostacima i
 viškovima radne snage i iskustva te praksu zapošljavanja u okviru mreže EURES
 te uključivati pregled postojećih resursa i alata koji su na
 raspolaganju organizacijama u državama članicama za olakšanje mobilnosti
 radnika unutar EU-a.
 (31) Razmjenom nacrta planova
 djelovanja među državama članicama u okviru ciklusa njihove izrade
 trebalo bi se omogućiti nacionalnim koordinacijskim uredima, koji djeluju
 u ime država članica, zajedno s Europskim koordinacijskim uredom, da
 usmjeravaju resurse mreže EURES prema odgovarajućim djelovanjima i
 projektima te tako pridonose razvoju mreže EURES kao alata usmjerenog prema rezultatima
 koji je osjetljiv na potrebe radnika u skladu s dinamikom na tržištu rada.
 (32) U cilju stjecanja prikladnih
 informacija za mjerenje rezultata mreže EURES, potrebno je uspostaviti
 zajedničke pokazatelje. Ti bi pokazatelji trebali pomoći
 organizacijama koje sudjeluju u mreži EURES da prepoznaju svoje rezultate i
 ocijene napredak ostvaren u odnosu na ciljeve mreže EURES u cjelini,
 uključujući njezin doprinos provedbi koordinirane strategije
 zapošljavanja u skladu s člankom 145. Ugovora.
 (33) Kad god mjere predviđene
 u ovoj Uredbi podrazumijevaju obradu osobnih podataka, potrebno ih je provoditi
 u skladu sa zakonodavstvom EU-a o zaštiti osobnih podataka[20] i povezanim
 nacionalnim provedbenim mjerama.
 (34) Ovom se Uredbom poštuju
 temeljna prava i načela priznata posebno Poveljom temeljnih prava Europske
 unije, kako je navedeno u članku 6. Europske konvencije o ljudskim
 pravima.
 (35) Budući da države
 članice ne mogu u potpunosti ostvariti cilj ove Uredbe, odnosno uspostavu
 zajedničkog okvira za suradnju između država članica radi
 spajanja slobodnih radnih mjesta i mogućnosti prijave na ta slobodna radna
 mjesta i lakšeg ostvarivanja ravnoteže između ponude i potražnje na
 tržištu rada, on se stoga, zbog opsega i učinka djelovanja, lakše može
 ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom
 supsidijarnosti, kako je predviđeno u članku 5. Ugovora o Europskoj
 uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je navedeno u navedenom
 članku 5., ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za postizanje tog
 cilja.
 (36) Ovlast donošenja delegiranih
 akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije
 potrebno je prenijeti na Komisiju kako bi se osigurala mogućnost izmjene
 obveza koje su državama članicama određene u vezi s odobravanjem
 organizacija da postanu članicama mreže EURES kao partneri EURES-a te
 dostavljanjem zajedničkih pokazatelja za te organizacije u svjetlu
 iskustava stečenih njihovom primjenom ili uzimanje u obzir promjena na
 tržištu rada. Posebno je važno da Komisija tijekom pripremnih aktivnosti
 provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući savjetovanja na
 stručnoj razini. Prilikom izrade i sastavljanja delegiranih akata Komisija
 treba osigurati istovremenu, pravodobnu i odgovarajuću dostavu mjerodavnih
 dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
 (37) Kako bi se osigurali
 ujednačeni uvjeti za provedbu tehničkih normi i načina za
 popunjavanje slobodnih radnih mjesta i automatsko povezivanje te na modele i
 postupke za razmjenu informacija između država članica, provedbene
 ovlasti potrebno je prenijeti na Komisiju. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u
 skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16.
 veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s
 mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti
 Komisije,
 DONIJELI SU OVU UREDBU:
 POGLAVLJE I.
 OPĆE ODREDBE
 Članak 1.
 Predmet
 1. Cilj je ove Uredbe olakšati
 ostvarivanje slobode kretanja radnika u Uniji u skladu s člankom 45.
 UFEU-a uspostavljanjem zajedničkog okvira za suradnju između država
 članica i Komisije.
 2. Za potrebe prvog stavka, ovom
 se Uredbom propisuju ciljevi, načela i pravila o:
 (a)
 suradnji između država članica i Komisije
 u području razmjene informacija o slobodnim radnim mjestima, molbama za
 posao i životopisima te o posljedičnom popunjavanju radnih mjesta;
 (b)
 djelovanjima država članica radi lakšeg
 ostvarivanja ravnoteže između ponude i potražnje na tržištu rada u Uniji,
 u cilju promicanja visokog stupnja zaposlenosti;
 (c)
 funkcioniranju Europske mreže službi za
 zapošljavanje između država članica i Komisije;
 (d)
 povezanim uslugama podrške koje će se pružati
 radnicima i poslodavcima.
 Članak 2.
 Definicije
 Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se
 sljedeće definicije:
 (a)
 „javne
 službe za zapošljavanje“ su organizacije država članica, kao dio mjerodavnih ministarstava,
 javnih tijela ili korporacija na koje se primjenjuje javno pravo, odgovorne za
 provedbu aktivnih politika tržišta rada i pružanje usluga zapošljavanja u
 javnom interesu;
 (b)
 „službe
 za zapošljavanje“ znači pravna ili fizička osoba koja zakonito posluje u državi
 članici i pruža usluge pronalaženja slobodnih radnih mjesta tražiteljima
 zaposlenja i poslodavcima usluge zapošljavanja radnika;
 (c)
 „slobodno radno mjesto” znači svaka ponuda
 zaposlenja, uključujući pripravništva i naukovanja koja se smatraju zaposlenjem;
 (d)
 „popunjavanje
 slobodnih radnih mjesta“ znači razmjena informacija i obrada slobodnih radnih mjesta, molbi
 za posao i životopisa;
 (e)
 „zajednička
 IT platforma“ znači IT infrastruktura i povezane platforme uspostavljene na europskoj
 razini u svrhu popunjavanja praznih radnih mjesta;
 (f)
 „popunjavanje
 radnog mjesta“ kod poslodavca s radnikom putem službe za zapošljavanje ili „zapošljavanje“ radnika kod
 poslodavca znači pružanje usluga posredovanja između ponude i
 potražnje u cilju popunjavanja slobodnog radnog mjesta;
 (g)
 „pogranični
 radnik” znači
 bilo koja osoba koja obavlja djelatnost kao zaposlena osoba u državi
 članici i koja boravi u drugoj državi članici u koju se u pravilu
 vraća dnevno ili najmanje jednom tjedno.
 POGLAVLJE II.
 USPOSTAVLJANJE MREŽE EURES
 Članak 3.
 Uspostavljanje
 Ovom se Uredbom uspostavlja Europska mreža
 službi za zapošljavanje („mreža EURES“).
 Članak 4.
 Sastav, uloge i zajedničke odgovornosti
 1. Mreža EURES obuhvaća
 sljedeće kategorije organizacija:
 (a)
 Europsku komisiju koja je odgovorna za pružanje
 pomoći mreži EURES u provedbi njezinih aktivnosti putem Europskog
 koordinacijskog ureda;
 (b)
 članove EURES-a kao tijela koja su imenovale
 države članice odgovorne za primjenu ove Uredbe u predmetnoj državi
 članici tj. nacionalni koordinacijski uredi;
 (c)
 partnere EURES-a koje čine organizacije koje
 su države članice odobrile za pružanje pomoći u popunjavanju
 slobodnih radnih mjesta i/ili usluga podrške radnicima i poslodavcima na
 nacionalnoj, regionalnoj i/ili lokalnoj razini.
 2. U skladu s njihovim ulogama i
 odgovornostima, sve organizacije koje sudjeluju u mreži EURES aktivno
 promiču, blisko surađujući, mogućnosti koje nudi mobilnost
 radnika unutar Unije i traže načine i sredstva za radnike i poslodavce da
 iskoriste te mogućnosti na lokalnoj, regionalnoj, nacionalnoj i europskoj
 razini.
 Članak 5.
 Ciljevi
 Mreža EURES pridonosi sljedećim ciljevima:
 (a)
 olakšavanje ostvarivanja prava propisanih u
 članku 45. UFEU-a i u odredbama Uredbe (EU) br. 492/2011 Europskog
 parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja radnika u Uniji[21];
 (b)
 provedba koordinirane strategije zapošljavanja u
 skladu s člankom 145. UFEU-a;
 (c)
 bolje funkcioniranje i integracija tržišta rada u
 Uniji;
 (d)
 veća dobrovoljna zemljopisna i radna mobilnost
 u Uniji na pravičnoj osnovi;
 (e)
 društvena uključenost i integracija osoba
 isključenih iz tržišta rada.
 Članak 6.
 Odgovornosti Europskog koordinacijskog ureda
 (1) Europski koordinacijski ured
 posebno ima sljedeće zadaće:
 (a)
 oblikovanje dosljednog okvira i pružanja horizontalne
 potpore u korist mreže EURES, uključujući
 (i) funkcioniranje i razvoj Europskog portala za
 radnu mobilnost, portala EURES i povezanih usluga informacijske tehnologije,
 uključujući sustave i postupke za razmjenu slobodnih radnih mjesta,
 molbi za posao, životopisa i popratne dokumentacije, kao što su putovnice
 vještina i slično te druge informacije, u suradnji s drugim mjerodavnim
 informativnim, savjetodavnim službama ili mrežama te inicijativama u Uniji;
 (ii) informacijske i komunikacijske aktivnosti;
 (iii) zajednički program osposobljavanja za
 osoblje EURES-a;
 (iv) olakšavanje umrežavanja, razmjene najbolje
 prakse i uzajamnog učenja s mrežom EURE;
 (b)
 analiza zemljopisne i radne mobilnosti;
 (c)
 razvoj odgovarajućeg okvira za suradnju i
 popunjavanje slobodnih radnih mjesta u Uniji u području pripravničkog
 staža i naukovanja, u skladu s ovom Uredbom;
 (d)
 praćenje i evaluacija aktivnosti EURES-a i njezinih
 rezultata u području zapošljavanja, u suradnji s članovima EURES-a.
 (2) Višegodišnji programi rada
 izrađuju se u dogovoru s Koordinacijskom skupinom EURES-a iz članka 11.
 Članak 7.
 Odgovornosti nacionalnih koordinacijskih ureda
 1. Svaki nacionalni
 koordinacijski ured odgovoran je za
 (a)
 suradnju s Komisijom i drugim državama
 članicama na području popunjavanja slobodnih radnih mjesta u okviru
 određenom u Poglavlju III.;
 (b)
 organizaciju rada s EURES-om u državama
 članicama, uključujući pružanje usluga podrške u skladu s
 Poglavljem IV.;
 (c)
 koordinaciju djelovanja predmetnih država
 članica i s drugim državama članicama u skladu s Poglavljem V.
 2. Nacionalni koordinacijski
 ured organizira na nacionalnoj razini provedbu aktivnosti horizontalne potpore
 koju pruža Europski koordinacijski ured u skladu s člankom 6., ako je
 potrebno u bliskoj suradnji s Europskim koordinacijskim uredom i drugim
 Nacionalnim koordinacijskim uredima. Posebno, te aktivnosti horizontalne
 potpore su:
 (a)
 za potrebe objave, uključujući na portalu
 EURES, prikupljanje i provjeru informacija o partnerima EURES-a koji djeluju s
 njihovih državnih područja, o njihovim aktivnostima i opsegu usluga
 podrške koje pružaju radnicima i poslodavcima;
 (b)
 pružanje usluga prethodnog osposobljavanja u vezi s
 radom EURES-a, odabir osoblja za sudjelovanje u zajedničkom programu
 osposobljavanja i u uzajamnim aktivnostima učenja;
 (c)
 prikupljanje i analizu podataka iz članaka 28.
 i 29.
 3. Za potrebe objave,
 uključujući na portalu EURES, u interesu radnika i poslodavaca, nacionalni
 koordinacijski ured provjerava, redovno ažurira i pravovremeno širi informacije
 i smjernice dostupne na nacionalnoj razini o:
 (a)
 životnim i radnim uvjetima;
 (b)
 administrativnim postupcima u vezi sa
 zapošljavanjem;
 (c)
 pravilima koja se primjenjuju na radnike;
 (d)
 naukovanju i pripravničkom stažu;
 (e)
 ako je primjenjivo, o situaciji pograničnih
 radnika, posebno u pograničnim regijama.
 Ako je potrebno, nacionalni koordinacijski ured
 može provjeriti i širiti informacije u suradnji s drugim informativnim i
 savjetodavnim službama i mrežama i odgovarajućim tijelima na nacionalnoj
 razini, uključujući one iz članka 5. Direktive 2013/.../EU
 Europskog parlamenta i Vijeća o mjerama za lakše ostvarivanje prava koja
 su dodijeljena radnicima u kontekstu slobode kretanja radnika[22] .
 4. Nacionalni koordinacijski
 ured pruža opću potporu organizacijama koje sudjeluju na mreži EURES na
 njegovu teritoriju u području suradnje s njihovim partnerima EURES-a u
 drugim državama članicama. To uključuje potporu u slučaju
 pritužbi u vezi sa zapošljavanjem preko EURES-a i slobodnim radnim mjestima iz
 mreže EURES te suradnju s javnim tijelima kao što su inspektorati rada.
 5. Nacionalni koordinacijski
 ured promiče suradnju s dionicima, kao što su službe za profesionalno
 savjetovanje, sveučilišta, trgovačke komore i organizacije
 uključene u programe naukovanja i pripravničkog staža.
 6. Svaka država članica
 osigurava da njezin nacionalni koordinacijski ured dobije osoblje i druge
 resurse koji su nužni za izvršavanje njegovih zadaća iz ove Uredbe.
 7. Na čelu Nacionalnog
 koordinacijskog ureda nalazi se nacionalni koordinator koji je član
 Koordinacijske skupine iz članka 11.
 Članak 8.
 Odobravanje partnera EURES-a
 1. Svaka država članica
 uspostavlja sustav za odobravanje partnera EURES-a koji mogu sudjelovati u
 mreži EURES, nadzirati njihove aktivnosti i usklađenosti s nacionalnim
 zakonodavstvom i zakonodavstvom Unije prilikom primjene ove Uredbe. Taj sustav
 mora biti transparentan, razmjeran i usklađen s načelima jednakog
 postupanja prema organizacijama koje podnose prijave i sa zakonom.
 2. Države članice
 obavješćuju Europski koordinacijski ured o svojim nacionalnim sustavima i
 partnerima EURES-a kojima su odobrili sudjelovanje u mreži EURES.
 3. Sve službe za zapošljavanje
 koje zakonito djeluju u državi članici mogu zatražiti da u toj državi
 članici sudjeluju u mreži EURES kao partneri EURES-a, u skladu s uvjetima
 iz ove Uredbe i sustavom uspostavljenim u toj državi članici.
 4. Partneri EURES-a ovlašteni su
 sudjelovati u mreži EURES u skladu s minimalnim zajedničkim kriterijima iz
 Priloga.
 5. Minimalni zajednički
 kriteriji ne dovode u pitanje primjenu dodatnih kriterija ili zahtjeva u državi
 članici koje država članica smatra nužnima za potrebe ispravne
 primjene pravila koja se primjenjuju na rad službi za zapošljavanje i na
 učinkovito upravljanje politikama tržišta rada na njihovom državnom
 području. Kako bi se osigurala transparentnost, takvi kriteriji i zahtjevi
 čine sastavni dio sustava iz stavka 1.
 6. Partneri EURES-a mogu
 uključiti druge partnere EURES-a ili druge organizacije kako bi
 zajednički zadovoljili kriterije iz Priloga. U takvim slučajevima,
 neprekinuto postojanje prikladnog partnerstva dodatni je uvjet za sudjelovanje
 u mreži EURES
 7. Kako bi izmijenila Prilog,
 Komisija ima ovlasti donositi delegirane akte u skladu s postupkom iz
 članka 33.
 8. Komisija može, putem
 provedbenih akata, usvojiti predložak za opis nacionalnog sustava i postupaka
 za razmjenu informacija o nacionalnim sustavima između država
 članica. Komisija donosi te provedbene akte u skladu sa savjetodavnim
 postupkom iz članka 34. stavka 2.
 Članak 9.
 Odgovornosti partnera EURES-a
 1. Organizacije podnositeljice
 zahtjeva mogu izabrati sljedeće načine sudjelovanja u mreži EURES na
 sljedeće načine:
 (a)
 pridonijeti bazi slobodnih radnih mjesta u skladu s
 člankom 14. stavkom (1), točkom (a);
 (b)
 pridonijeti bazi molbi za posao i životopisa u
 skladu s člankom 14. stavkom (1), točkom (b);
 (c)
 pružiti usluge podrške radnicima i poslodavcima u
 skladu s Poglavljem IV. ili
 (d)
 kombinacijom točaka (a) do (c).
 2. Partneri EURES-a
 određuju jednu ili više kontaktnih točaka, kao što su uredi za
 zapošljavanje i popunjavanje radnih mjesta, pozivni centri, samoposlužni alati
 i slično, gdje radnici i poslodavci mogu dobiti pomoć u vezi s
 popunjavanjem slobodnih radnih mjesta i/ili pristupom uslugama podrške u skladu
 s ovom Uredbom. Kontaktne točke mogu se temeljiti na programima razmjene
 osoblja, upućivanju časnika za vezu ili uključivati
 zajedničke agencije za popunjavanje radnih mjesta.
 3. U kontaktnim točkama
 mora biti jasno naveden opseg usluga podrške koje pružaju radnicima i
 poslodavcima.
 4. Države članice mogu
 tražiti od partnera EURES-a da daju svoj doprinos
 (a)
 funkcioniranju nacionalnih središnjica iz
 članka 15. stavka 5. na temelju naknada ili u nekom drugom obliku;
 (b)
 razmjeni informacija iz članaka 26. i 27.;
 (c)
 ciklusu pripreme programa iz članka 28.;
 (d)
 prikupljanju podataka u skladu s člankom 29.
 Države članice
 odlučuju o načinima za davanje tih doprinosa u njihovim nacionalnim
 sustavima na temelju načela proporcionalnosti, uzimajući u obzir
 čimbenike kao što su administrativna sposobnost partnera EURES-a i njihova
 sposobnost suradnje u mreži EURES kako je navedeno u stavku 1.
 Članak 10.
 Uloga javnih službi za zapošljavanje
 1. Države članice mogu
 prenijeti na svoje javne službe za zapošljavanje opće zadaće ili
 aktivnosti u vezi s organizacijom rada u skladu s ovom Uredbom, kao što je
 razvoj i upravljanje nacionalnim sustavima za odobravanje partnera EURES-a ili
 priprema i distribucija temeljnih informacija iz članka 20.
 2. Države članice mogu
 povjeriti pružanje usluga podrške iz članaka 21. do 23. svojim javnim
 službama za zapošljavanje, pod uvjetom da one sudjeluju u mreži EURES, ili kao
 partneri EURES-a odobreni u skladu s člankom 8. i Prilogom ovoj Uredbi ili
 kao partneri EURES-a na temelju izuzeća iz stavka 3.
 3. Države članice mogu,
 najduže na pet godina od datuma primjene ove Uredbe, izuzeti od revizije
 primjene članka 8. i priloga ovoj Uredbi one javne službe za zapošljavanje
 koje su u trenutku stupanja ove Uredbe na snagu bile dio mreže EURES u skladu s
 Provedbenom odlukom Komisije 2012/733/EU i/ili, ako je prikladno, Odlukom
 Komisije 2003/8/EC. Države članice obavješćuju Komisiju o odobrenim
 izuzećima.
 Članak 11.
 Koordinacijska skupina
 1. Koordinacijska skupina
 sastoji se od predstavnika Europskog koordinacijskog ureda i Nacionalnih
 koordinacijskih ureda.
 2. Koordinacijska skupina
 podržava provedbu ove Uredbe razmjenom informacija i razvojem smjernica. Ona
 posebno pomaže u pripremi nacrta tehničkih normi i formate iz članka 14.
 stavka 8. i članka 16. stavka 5.
 3. Europski koordinacijski ured
 organizira rad Koordinacijske skupine i predsjeda sastancima.
 Ona poziva predstavnike socijalnih partnera na
 razini Unije da sudjeluju u sastancima.
 Članak 12.
 Zajednički identitet i žig
 1. Ime EURES koristi se
 isključivo za aktivnosti u okviru mreže EURES u skladu s ovom Uredbom.
 Prikazan je standardnim logotipom i definiran grafičkim prikazom koji je
 odobrio Europski koordinacijski ured.
 2. Žig službe EURES i njezin
 karakteristični logo registrirani su kao žig Zajednice pri Uredu za
 usklađivanje na unutarnjem tržištu i koriste ih sve organizacije koje
 sudjeluju u mreži EURES iz članka 3. u svim njihovim aktivnostima u vezi s
 mrežom EURES i Uredbom za osiguranje zajedničkog vizualnog identiteta.
 3. Organizacije koje sudjeluju u
 mreži EURES osiguravaju da su informacije i promotivni materijali koje
 objavljuju u skladu s općim komunikacijskim aktivnostima mreže EURES i s
 informacijama iz Europskog koordinacijskog ureda.
 4. Samo Europski koordinacijski
 ured ima ovlasti dati odobrenje trećim strankama da koriste logo EURES-a i
 on o tome obavješćuje uključene organizacije.
 5. Organizacije koje sudjeluju u
 mreže EURES bez odlaganja obavješćuju Europski koordinacijski ured u
 slučaju da treće stranke ili treće zemlje zlouporabe logotip.
 Članak 13.
 Suradnja
 1. Europski koordinacijski ured
 olakšava suradnju mreže EURES s drugim informativnim i savjetodavnim službama i
 mrežama Unije.
 2. Nacionalni koordinacijski
 uredi surađuju sa službama i mrežama iz stavka 1. na razini Unije,
 nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini u cilju ostvarenja sinergija i
 izbjegavanja preklapanja te, ako je prikladno, uključuju partnere EURES-a.
 3. Države članice nastoje
 razviti jedinstvena mjesta za komunikaciju s radnicima i poslodavcima o
 zajedničkim aktivnostima EURES mreže i tih službi i mreža.
 POGLAVLJE III.
 ZAJEDNIČKA INFORMATIČKA PLATFORMA
 Članak 14.
 Organizacija zajedničke IT platforme
 1. U cilju spajanja oglasa za
 radna mjesta s molbama za posao, svaka država članica mora učiniti
 dostupnima na portalu EURES-a:
 (a)
 sva dostupna slobodna radna mjesta kod njezinih
 javnih službi za zapošljavanje te onih koje pružaju partneri EURES-a;
 (b)
 sve molbe za posao i životopise dostupne kod
 njezinih javnih službi za zapošljavanje te one koje pružaju partneri EURES-a,
 pod uvjetom da su predmetni radnici pristali da informacije budu dostupne
 portalu EURES pod uvjetima iz stavka 3.;
 2. Kada podatke o slobodnim
 radnim mjestima dostavljaju na portal EURES-a, države članice
 (a)
 ne rade nikakve razlike na temelju prirode i
 trajanja ugovora niti planova poslodavaca za zapošljavanje;
 (b)
 mogu isključiti slobodna radna mjesta koja su,
 zbog njihove prirode ili nacionalnih pravila, otvorena samo za građane
 određene zemlje.
 3. Pristanak radnika iz stavka 1.
 točke (b) mora biti izričit, dvosmislen, slobodno dan,
 specifičan i informiran. Radnici moraju moći u bilo kojem trenutku
 povući svoj pristanak i zatražiti brisanje ili izmjenu nekih ili svih
 podataka koje su učinili dostupnim. Radnici moraju moći izabrati
 između niza mogućnosti za ograničavanje pristupa njihovim
 podacima ili određenim dodacima.
 4. Države članice
 uspostavljaju mehanizme i norme potrebne za osiguranje svojstvene i
 tehničke kvalitete slobodnog radnog mjesta i podataka iz životopisa.
 5. One razmjenjuju informacije o
 mehanizmima i normama iz stavka 4. te o normama o sigurnosti i zaštiti
 podataka. One surađuju međusobno i s Europskim koordinacijskim
 uredbom, posebno u slučaju pritužbi i slobodnih radnih mjesta za koje se
 smatra da nisu u skladu s normama primjenjivim u skladu s nacionalnim
 zakonodavstvom.
 6. Oni osiguravaju
 mogućnost praćenja izvora podataka u svrhu nadzora kvalitete
 podataka.
 7. Kako bi se omogućilo
 povezivanje oglasa za slobodna radna mjesta s molbama za posao, svaka država
 članica pruža informacije iz stavka 1. u skladu s ujednačenim
 sustavom.
 8. Komisija donosi, putem
 provedbenih akata, nužne tehničke norme i formate, čiji je cilj
 ostvariti ujednačen sustav iz stavka 7. Komisija donosi te provedbene akte
 u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 34. stavka 3.
 Članak 15.
 Pristup zajedničkoj IT platformi na nacionalnoj razini
 1. Javne službe za zapošljavanje
 osiguravaju da je portal EURES povezan s svim portalima za traženje posla te da
 je jasno vidljiv i da se logično može pretraživati putem svih portala za
 traženje posla kojima upravljaju, bez obzira jesu li na središnjoj, regionalnoj
 ili lokalnoj razini.
 2. Javne službe za zapošljavanje
 nastoje sklopiti sporazume s drugim službama za zapošljavanje na državnom
 teritoriju te države članice kako bi osigurale primjenjivost načela
 iz stavka 1. na alate za pretraživanje slobodnih radnih mjesta na internetu
 kojima oni upravljaju.
 3. Države članice
 osiguravaju da su u internim alatima za službenike kojima upravljaju javne
 službe za zapošljavanje sva slobodna radna mjesta, sve molbe za posao i
 životopisi objavljeni na portalu EURES dostupni pod istim uvjetima kao i svi
 nacionalni podaci u tim alatima.
 4. Partneri EURES-a mogu
 primjenjivati načela iz stavaka 1. i 3. u skladu s izborom koji su te
 organizacije izvršile u skladu s člankom 9. stavkom 1.
 5. Države članice
 uspostavljaju nacionalne središnjice kako bi omogućile prenošenje na
 portal EURES informacija o slobodnim radnim mjestima, molbama za posao i
 životopisima koje je dala na raspolaganje svaka organizacija koja je voljna
 podijeliti te podatke i na portalu EURES.
 6. Države članice nastoje
 razviti rješenja jedinstvenih mjesta za komunikaciju prema pograničnim
 radnicima i poslodavcima u pograničnim regijama gdje sve predmetne države
 članice smatraju da je nužno uspostaviti posebne strukture za suradnju i
 pružanje usluga.
 Članak 16.
 Automatizirano povezivanje putem zajedničke IT platforme
 1. Komisija razvija Europsku
 klasifikaciju o vještinama, kompetencijama, kvalifikacijama i zanimanjima.
 Klasifikacija je alat koji olakšava prijave za posao putem interneta preko
 granica Europske unije pomoću pronalaženja poslova u skladu s
 kvalifikacijama, utvrđivanjem nedostataka vještina, prepoznavanjem
 kvalifikacija i pružanjem usluga profesionalne orijentacije na portalu EURES.
 2. Države članice
 surađuju međusobno i s Europskom komisijom u cilju uspostave
 interoperabilnosti između nacionalnih sustava i klasifikacije i stavka 1.
 3. U tu svrhu, sve države
 članice moraju do 1.1.2017. uspostaviti početni inventar kako bi
 označile odnos svih nacionalnih, regionalnih i sektorskih klasifikacija s
 klasifikacijom iz stavka 1. te nakon početka korištenja inventara na
 temelju zahtjeva dostavljenog Europskom koordinacijskom uredu, redovno
 ažurirati inventar kako bi bilo u skladu s razvojem usluga zapošljavanja.
 4. Komisija pruža tehničku
 potporu državama članicama koje odluče zamijeniti nacionalne
 klasifikacije s klasifikacijom iz stavka 1.
 5. Komisija donosi, putem
 provedbenih akata, tehničke norme i formate nužne za funkcioniranje
 klasifikacije iz stavka 1. Komisija donosi te provedbene akte u skladu s
 postupkom ispitivanja iz članka 34. stavka 3.
 Članak 17.
 Mehanizmi za olakšavanje pristupa za radnike i poslodavce
 1. Javne službe za zapošljavanje
 osiguravaju da radnici koji koriste njihove usluge mogu birati žele li da im te
 službe za zapošljavanje pomognu pri registraciji na portalu EURES tako da mu
 dostave njihove molbe za posao i/ili životopise, putem nacionalne središnjice
 iz članka 15. stavka 5.
 2. Javne službe za zapošljavanje
 uspostavljaju sličan mehanizam za olakšavanje registracije poslodavca na
 portalu EURES za one poslodavce koji koriste njihove usluge za objavu slobodnih
 radnih mjesta na nacionalnoj razini izravno putem njihovih portala ili putem
 drugih platformi koje podržavaju države članice.
 3. Partneri EURES-a mogu
 primjenjivati načela iz stavaka 1. i 2. u skladu s izborom koji su te
 organizacije izvršile u skladu s člankom 9. stavkom 1.
 4. Radnici i poslodavci imat
 će pristup općim informacijama o tome kako, kada i gdje mogu
 ažurirati, revidirati i povući predmetne podatke.
 POGLAVLJE IV.
 USLUGE PODRŠKE
 Članak 18.
 Načela
 1. Države članice
 osiguravaju da radnici i poslodavci dobiju pristup uslugama podrške na
 nacionalnoj razini.
 2. Države članice
 podržavaju razvoj koordiniranog pristupa takvim uslugama na nacionalnoj razini.
 3. Države članice
 osiguravaju pružanje usluga podrške iz članaka 20. do 23. putem partnera
 EURES-a kako slijedi:
 (a)
 putem samih javnih službi za zapošljavanje
 predmetne države članice, u skladu s člankom 10.;
 (b)
 putem organizacija koje djeluju u nadležnosti
 javnih službi za zapošljavanje predmetne države članice, na temelju
 prenošenja, korištenja vanjskih suradnika ili posebnih sporazuma potpisanih s
 tim javnim službama za zapošljavanje ili drugim tijelima o uslugama koje
 pružaju te organizacije;
 (c)
 putem jednog ili više partnera EURES-a ili
 (d)
 kombinacijom točaka (a) do (c).
 4. Usluge podrške iz
 članaka 20. do 23. pružaju u svakoj državi članici barem organizacije
 iz stavka 3.(a) ili stavka 3.(b).
 5. Usluge podrške za radnike
 predviđene u člancima 20., 22., i 23. i pomoć s registracijom na
 portal EURES iz članka 17. stavka 1. pružaju se besplatno.
 6. Na usluge podrške
 poslodavcima iz članaka 21. i 22. i pomoć s registracijom na portal
 EURES iz članka 1. stavka 2. može se primjenjivati naknada. Ne smije se
 razlikovati naknada koja se naplaćuje za usluge EURES-a i one primjenjive
 na druge usporedive usluge koje pruža predmetna organizacija.
 7. Predmetni partneri EURES-a,
 putem kanala za informiranje, jasno navode radnicima i poslodavcima opseg
 usluga podrške koje pružaju, gdje i kako mogu pristupiti tim uslugama i uvjete
 pod kojima se pruža pristup. Te se informacije objavljuju na portalu EURES-a.
 Članak 19.
 Pristup osnovnim informacijama
 1. Države članice
 osiguravaju da svi radnici i poslodavci, koji kao klijenti traže usluge od
 službi za zapošljavanje, dobiju informacije ili budu obaviješteni o podrški
 mobilnosti koja je dostupna na nacionalnoj razini i koja
 (a)
 daje informacije barem o postojanju portala EURES i
 mreže EURES, kontaktnim podacima o mjerodavnim partnerima EURES-a na
 nacionalnoj razini, informacijama o kanalima za zapošljavanje koje koriste
 (e-službe, prilagođene usluge, lokacija kontaktnih točaka) i
 mjerodavnim internetskim poveznicama;
 (b)
 je jednostavno dostupna i prikazana na način jednostavan
 za korištenje.
 2. Države članice nastoje
 razviti posebne informacije za pogranične radnike i poslodavce u
 pograničnim regijama gdje sve predmetne države članice smatraju da je
 nužno uspostaviti posebne strukture za suradnju i pružanje usluga.
 3. Europski koordinacijski ured
 podržava razvoj osnovnih informacija u skladu s ovim člankom i pomaže
 državama članicama da osiguraju odgovarajuću jezičnu
 pokrivenost.
 Članak 20.
 Usluge podrške za radnike
 1. Predmetni partneri EURES-a
 proaktivno svim radnicima koji traže posao nude mogućnost da pristupe
 uslugama iz ovog članka. Ako je prikladno, ova se ponuda ponavlja za
 vrijeme postupka traženja zaposlenja.
 2. Ako su radnici zainteresirani
 za daljnju pomoć, predmetni partneri EURES-a pružaju informacije i
 smjernice o pojedinim mogućnostima zapošljavanja i posebno im nude
 sljedeće usluge:
 (a)
 davanje informacija o uvjetima života i rada ili
 upućuju na takve informacije;
 (b)
 davanje informacija o aktivnim mjerama za tržište
 rada i pristupu takvim mjerama;
 (c)
 ako se to od njih traži, pomoć s izradom molbi
 za posao i životopisa u cilju osiguranja sukladnosti s europskim tehničkim
 normama i formatima iz članka 14. stavka 8. i članka 16. stavka 5.;
 (d)
 ako je nužno, pomoć s učitavanjem molbi
 za posao na mjerodavne nacionalne portale za traženje posla i na portal
 EURES-a;
 (e)
 ako je prikladno, uključivanje praćenja
 mogućeg zapošljavanja unutar EU-a kao dio pojedinačnog akcijskog
 plana;
 (f)
 ako je potrebno, upućivanje na drugog partnera
 EURES-a.
 3. Ako su radnici zainteresirani
 za daljnju pomoć i postoji razumna vjerojatnost za zaposlenje unutar EU-a,
 predmetni partneri EURES-a pružaju dodatnu pomoć u potrazi za poslom, koja
 se sastoji od usluga kao što su odabir odgovarajućih slobodnih raznih
 mjesta, pomoć s pripremom molbi za posao i životopisa i prijevod i/ili
 pojašnjenje određenih slobodnih radnih mjesta u drugim državama
 članicama.
 4. Nakon zapošljavanja radnika u
 drugoj državi članici kao rezultat usluga pruženih u skladu s ovim
 člankom, predmetni partneri EURES-a predmetnoj osobi dostavljaju kontaktne
 podatke organizacija u odredišnoj državi članici koje mogu pružiti podršku
 nakon zaposlenja.
 Članak 21.
 Usluge podrške za poslodavce
 1. Predmetni partneri EURES-a
 pružaju informacije i smjernice poslodavcima zainteresiranima za zapošljavanje
 radnika iz drugih država članica te im posebno nude sljedeće usluge:
 (a)
 davanje informacija o posebnim pravilima koja se
 primjenjuju na zapošljavanje tih radnika;
 (b)
 promicanje uporabe mreže EURES i baze podataka
 životopisa na portalu EURES kao alat za pomoć u popunjavanju slobodnih
 radnih mjesta;
 (c)
 davanje informacija i smjernica o čimbenicima
 koji mogu olakšati zapošljavanje radnika te o tome kako podržati njihovu
 integraciju;
 (d)
 na zahtjev, dostavljanje informacija i smjernica o
 oblikovanju pojedinačnih zahtjeva u oglasima za radna mjesta koji su
 razumljivi europskoj publici;
 (e)
 ako se to od njih traži, pružanje pomoći s
 izradom molbi za posao i životopisa u cilju osiguranja sukladnosti s europskim
 tehničkim normama i formatima iz članka 14. stavka 8. i članka 16.
 stavka 5.;
 (f)
 ako je potrebno, pružanje pomoći prilikom
 registracije na portalu EURES;
 (g)
 ako je potrebno, upućivanje na drugog partnera
 EURES-a.
 2. Ako su poslodavci
 zainteresirani za daljnju pomoć i postoji razumna vjerojatnost za
 popunjavanje radnih mjesta unutar EU-a, predmetni partneri EURES-a pružaju
 dodatnu pomoć u potrazi za poslom, koja se sastoji od usluga kao što su
 predodabir odgovarajućih kandidata i pomoć u obliku prijevoda i/ili
 pojašnjenja određenih slobodnih radnih mjesta u drugim državama
 članicama.
 3. Nakon zapošljavanja radnika
 iz druge države članice kao rezultat usluga pruženih u skladu s ovim
 člankom, predmetni partneri EURES-a predmetnom poslodavcu dostavljaju
 kontaktne podatke organizacija koje mogu pružiti pomoć s integracijom
 novih zaposlenika iz drugih država članica.
 4. Javne službe za zapošljavanje
 nastoje sklopiti sporazume s drugim službama za zapošljavanje koje djeluju na
 državnom području te države članice
 (a)
 radi zajedničkog promicanja na državnom
 području države članice registraciju poslodavaca u mrežu EURES i
 korištenje zajedničke platforme za popunjavanje slobodnih radnih mjesta u
 Europi i
 (b)
 razmjene informacija i najbolje prakse o uslugama
 podrške za poslodavce koji su zainteresirani za zapošljavanje radnika iz drugih
 država članica.
 Članak 22.
 Pomoć poslije zapošljavanja
 1. Predmetni partneri EURES-a
 pružaju, na zahtjev radnika i poslodavaca, opće informacije o pomoći
 nakon zapošljavanja i o tome gdje se može dobiti pomoć nakon zapošljavanja
 kao što je obrazovanje o komunikaciji s drugim kulturama, tečajevi jezika
 i pomoć s integracijom.
 2. Odstupajući od
 članka 18. stavka 5., partneri EURES-a mogu radnicima ponuditi pomoć
 iz stavka 1. uz naknadu.
 Članak 23.
 Jednostavniji pristup informacijama o socijalnom osiguranju i uslugama
 socijalnog osiguranja
 1. Države članice
 osiguravaju koordinaciju između službi podrške u skladu s ovom uredbom i
 usluga socijalnog osiguranja koje pružaju države članice.
 2. Za potrebe stavka 1., države
 članice podržavaju razvoj integriranog pristupa putem interneta kao prvi
 izvor informacija za radnike, pogranične radnike i poslodavce.
 3. Na zahtjev radnika,
 pograničnih radnika i poslodavaca, predmetni partneri EURES-a pružaju im
 opće informacije o pravima u vezi sa socijalnom sigurnosti i
 prosljeđuju njihove zahtjeve za posebnim informacijama nadležnim tijelima
 i, ako je primjenjivo, drugim tijelima koja pružaju potporu radnicima u
 ostvarivanju njihovih prava u okviru slobode kretanja.
 Članak 24.
 Pristup nacionalnim mjerama za tržište rada
 Država članica ne ograničava pristup
 nacionalnim mjerama za tržište rada samo zato što radnik traži pomoć za
 pronalaženje posla na državnom području druge države članice.
 POGLAVLJE V.
 ODNOS S POLITIKAMA MOBILNOSTI
 Članak 25.
 Razmjena informacija o tokovima i uzorcima
 Komisija i države članice prate tokove i
 uzorke mobilnosti radne snage u Uniji na temelju statističkih podataka
 Eurostata i dostupnih nacionalnih podataka.
 Članak 26.
 Razmjena informacija između država članica
 1. Svaka država članica, prikuplja
 i analizira informacije, posebno o:
 (a)
 nedostacima i viškovima radne snage na nacionalnim
 i sektorskim tržištima rada i o mjeri u kojoj se oni mogu riješiti putem
 mobilnosti radne snage;
 (b)
 aktivnostima EURES-a na nacionalnoj razini;
 (c)
 položaju mreže EURES na tržištu usluga
 zapošljavanja na nacionalnoj razini u cjelini.
 2. Nacionalni koordinacijski
 uredi odgovorni su za razmjenu informacija u okviru mreže EURES i za davanje
 doprinosa zajedničkoj analizi.
 3. Uzimajući u obzir
 razmjenu informacija i zajedničku analizu, države članice razvijaju
 politike mobilnosti kao sastavni dio njihovih politika zapošljavanja. Tim se
 politikama mobilnosti osigurava okvir na temelju kojeg države članice
 provode izradu programa iz članka 28.
 4. Europski koordinacijski ured
 uspostavlja postupke i praktična rješenja kojima se olakšava razmjena
 informacija između Nacionalnih koordinacijskih ureda i razvoj
 zajedničke analize.
 Članak 27.
 Razmjena informacija uz prateće usluge podrške
 1. Sve organizacije koje
 sudjeluju u mreži EURES iz članka 4. dijele i razmjenjuju informacije o
 situaciji u državama članicama na području životnih i radnih uvjeta,
 administrativnih postupaka i pravila koja se primjenjuju na radnike iz drugih
 država članica, čime se daju smjernice radnicima i poslodavcima.
 2. One isto tako dijele i
 razmjenjuju informacije o situaciji u državama članicama koje se odnose na
 pogranične radnike.
 3. Komisija donosi, putem
 provedbenih akata, modele i postupke za razmjenu tih informacija. Komisija
 donosi te provedbene akte u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 34.
 stavka 2.
 Članak 28.
 Izrada programa
 1. Svaki nacionalni
 koordinacijski ured svake godine izrađuje program rada za organizacije
 koje sudjeluju u mreži EURES na državnom području te države članice.
 2. U radni programima navode se:
 (a)
 glavne aktivnosti koje će se provoditi u
 skladu s ovom Uredbom;
 (b)
 ukupni ljudski potencijali i financijska sredstva
 dodijeljena za njihovu provedbu;
 (c)
 rješenja za praćenje i ocjenjivanje planiranih
 aktivnosti.
 3. Nacionalni koordinacijski
 ured i Europski koordinacijski ured zajedno pregledavaju nacrte programa rada
 prije donošenja konačnih verzija.
 4. Pri izradi nacrta programa
 rada savjetuju se predstavnici socijalnih partnera na razini Unije koji
 sudjeluju u Koordinacijskoj skupini EURES-a.
 5. Komisija uspostavlja, putem
 provedbenih akata, nužne predloške i postupke za izradu programa. Komisija
 donosi te provedbene akte u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 34.
 stavka 2.
 Članak 29.
 Prikupljanje podataka i pokazatelji
 1. Države članice
 osiguravaju da su uspostavljeni postupci za dostavljanje i prikupljanje
 podataka o aktivnostima koje se provode na nacionalnoj razini u skladu sa
 sljedećim kategorijama zajedničkih pokazatelja:
 (a)
 informacijama i smjernicama o mreži EURES, na
 temelju broja kontakata osoblja EURES-a s radnicima i poslodavcima;
 (b)
 popunjavanjem radnih mjesta i zapošljavanja uslijed
 aktivnosti EURES-a, na temelju broja slobodnih radnih mjesta, molbi za posao,
 životopisa koje obrađuje osoblje EURES-a i broja radnika koji su u skladu
 s tim zaposleni u drugoj državi članici;
 (c)
 rezultati o zadovoljstvu korisnika s EURES mrežom,
 koji su dobiveni i putem anketa.
 2. Europski koordinacijski ured
 nadležan je za prikupljanje podataka o portalu EURES i za razvoj suradnje na
 popunjavanju slobodnih radnih mjesta u skladu s ovom Uredbom.
 3. Komisija ima ovlasti donositi
 delegirane akte u skladu s postupkom iz članka 33. za daljnji razvoj
 zajedničkih pokazatelja.
 Članak 30.
 Izvješća o provedbi
 Uzimajući u obzir informacije prikupljene
 na način iz ovog Poglavlja, Europska komisija svake dvije godine dostavlja
 izvješće Europskom parlamentu, Vijeću, Odboru regija i Europskom
 gospodarskom i socijalnom odboru o mobilnosti radne snage u Uniji i uslugama
 koje se pružaju radnicima radi lakšeg ostvarivanja slobode kretanja u skladu s
 člankom 46. UFEU-a.
 POGLAVLJE VI.
 ZAVRŠNE ODREDBE
 Članak 31.
 Zaštita osobnih podataka
 Mjere predviđene u ovoj Uredbi moraju se
 provoditi u skladu sa zakonodavstvom Unije o zaštiti osobnih podataka posebno
 Direktivom 95/46/EZ o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o
 slobodnom kretanju takvih podataka[23]
 i nacionalnim provedbenim mjerama, i Uredbom (EZ) br. 45/2001 o zaštiti
 pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima
 Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka[24].
 Članak 32.
 Ex post evaluacija
 Europska komisija dostavlja Europskom
 parlamentu, Vijeću, Odboru regija i Europskom gospodarskom i socijalnom
 odboru ex post evaluaciju provedbe i učinaka ove Uredbe pet godina
 nakon njezinog stupanja na snagu.
 Izvješće može biti popraćeno
 zakonodavnim prijedlozima kojima se izmjenjuje ova Uredba.
 Članak 33.
 Prenošenje ovlasti
 1. Ovlasti za donošenje
 delegiranih akata prenose se na Komisiju u skladu s uvjetima utvrđenima u
 ovom članku.
 2. Delegacija ovlasti iz
 članaka 8. i 29. prenosi se na Komisiju na neodređeno vrijeme od
 datuma stupanja na snagu ove Uredbe ili od bilo kojeg drugog datuma kojeg
 odredi zakonodavac.
 3. Europski parlament ili
 Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegirane ovlasti iz članaka 8.
 i 29. Odlukom o opozivu prestaje delegiranje ovlasti navedeno u toj odluci.
 Odluka proizvodi učinke dan nakon objave u Službenom listu Europske
 unije ili na kasniji datum naveden u odluci. Odluka ne utječe na
 valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
 4. Čim donese delegirani
 akt, Komisija ga istovremeno dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću.
 5. Delegirani akt donesen u
 skladu s člancima 8 i 29. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili
 Vijeće ne izraze nikakve primjedbe u roku od 2 mjeseca od
 obavješćivanja Europskog parlamenta i Vijeća o tom aktu ili ako prije
 isteka navedenog roka Europski parlament i Vijeće obavijeste Komisiju da
 nemaju primjedaba. To se razdoblje produžuje za dva mjeseca na
 inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
 Članak 34.
 Postupak odbora
 1. Komisiji pomaže Odbor za „EURES“ uspostavljen ovom
 Uredbom. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
 2. Kod upućivanja na ovaj
 stavak, primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
 3. Kod upućivanja na ovaj
 stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
 Članak 35.
 Stavljanja izvan snage
 1. Ovime se stavljaju izvan
 snage odredbe navedene u aktima u nastavku:
 (a)
 Poglavlje II. i članak 38. Uredbe (EU) br. 492/2011
 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja
 radnika u Uniji;
 (b)
 Članak 23. Uredbe (EU) br. 1296/2013
 Europskog parlamenta i Vijeća od 11.prosinca 2013. o Programu Europske
 unije za zapošljavanje i socijalne inovacije i o izmjeni Odluke br. 283/2010/EU
 o uspostavi Europskog makrofinancijskog instrumenta za financiranje i socijalnu
 uključenost.
 2. Upućivanja na akte
 stavljene izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu.
 Članak 36.
 Primjena
 Uredba se primjenjuje na države
 članice i njihove državljane, ne dovodeći u pitanje članke 2. i 3.
 Uredbe (EU) br. 492/2011.
 Članak 37.
 Stupanje na snagu
 Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom
 listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Europski parlament Za
 Vijeće
 Predsjednik Predsjednik
 [1] SLEU, 27.5.2011, L141, str. 1
 [2] Odluka Komisije 2003/8/EZ od 23. prosinca 2002. o
 provedbi Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1612/68 u odnosu na popunjavanje
 radnih mjesta i molbe za zapošljavanje (SL L 5, 10.1.2003., str. 16)
 stavljena je izvan snage Provedbenom odlukom Komisije 2012/733/EU od 26.
 studenoga 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 492/2011 (SLEU, 28.11.2012.,
 str. 21). Ova će Odluka stupiti na snagu 1.1.2014.
 [3] COM (2013) 430
 [4] Ekonomska
 istraživanja OECD-a – Europska Unija, ožujak 2012. ili http://www.oecd-ilibrary.org/economics/oecd-economic-surveys-european-union-2012_eco_surveys-eur-2012-en
 [5] Ovaj podatak ne uključuje radnike koji imaju
 prebivalište u jednoj državi članici, a rade u drugoj državi članici
 (pogranični radnici).
 [6] Tromjesečni pregled zapošljavanja i društvene
 situacije u EU-u, lipanj 2013., na temelju podataka iz ankete Gallup Worlda.
 [7] Primjena godišnje stope od 0,29 % na ukupnu radnu
 snagu (241 milijuna).
 [8] Primjena podataka Gallup Worlda na udio osoba koje se
 planiraju preseliti u sljedećih 12 mjeseci, 1,2 % u 2011. i 2012. na
 ukupnu radnu snagu (241 milijuna).
 [9] Poseban Eurobarometar 337: Zemljopisna mobilnost i
 mobilnost na tržištu rada (2009.)
 [10] COM(2013) 269 završna verzija
 [11] COM(2013) 837 završna verzija
 [12] COM(2012) 173 završna verzija
 [13] SL L 328, 28.11.2012., str. 21
 [14] SL L 5, 10.1.2003., str.16
 [15] COM(2010) 731 završna verzija
 [16] Uredba (EZ) br. 1296/2013 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 11. prosinca 2013. o Programu Europske unije za zapošljavanje o
 socijalne inovacije („EaSI“) i o izmjeni Odluke br. 283/2010/EU o
 uspostavi Europskog mikrofinancijskog instrumenta Progress za zapošljavanje i
 socijalnu uključenost, SL L 347,20.12.2013., str.238.
 [17] SL C , , str...
 [18] SL C , , str...
 [19] SLEU, 27.5.2011., L141, str. 1
 [20] Posebno, Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i
 Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom
 osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995.,
 str. 31) i Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća
 od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u
 institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka
 primjenjuju se u kontekstu ove Uredbe (SL L 8, 12.01.2001., str. 1).
 [21] SLEU, 27.5.2011., L141, str. 1.
 [22] COM(2013) 236 završna verzija
 [23] SL L 281, 23.11.1995., str. 31.
 [24] SL L 8, 12.01..2001., str. 1.
 PRILOG
 1.
 Pružanje usluge
 1.
 Postojanje odgovarajućih mehanizama i
 postupaka za provjeru i osiguranje poštovanja primjenjivih standarda rada i
 pravnih zahtjeva, uključujući primjenjivo zakonodavstvo o zaštiti
 podataka te zahtjeve i standarde o kvaliteti podataka o slobodnim radnim
 mjestima.
 2.
 Dokazana sposobnost ponude usluga popunjavanja
 slobodnih radnih mjesta i/ili usluga podrške iz ove Uredbe, ako je potrebno u
 skladu s izborom organizacije.
 3.
 Sposobnost pružanja usluga putem više
 različitih kanala, s tim da mora biti dostupno barem web-mjesto
 organizacije.
 4.
 Sposobnost upućivanja radnika i poslodavaca na
 druge partnere EURES-a i/ili stručna tijela za slobodno kretanje radnika.
 5.
 Potvrda da će poštovati načelo besplatne
 usluge EURES-a za radnike.
 2.
 Sudjelovanje u mreži EURES
 1.
 Sposobnost osigurati pravovremeno i pouzdano
 pružanje podataka.
 2.
 Obveza poštovati tehničke norme i načine
 za popunjavanje slobodnih radnih mjesta i razmjenu informacija u skladu s ovom
 Uredbom.
 3.
 Sposobnost i opredijeljenost za pružanje
 informacija Nacionalnom koordinacijskom uredu o pružanju usluge i rezultatima
 rada u skladu s ovom Uredbom.
 4.
 Postojanje opredijeljenosti za osiguranje
 odgovarajućih ljudskih potencijala s obzirom na zemljopisno područje
 koje pokriva i institucionalne zadaće organizacije kao partnera EURES-a.
 5.
 Opredijeljenost osigurati standarde kvalitete
 zaposlenika i prijaviti zaposlenike za zajednički program osposobljavanja.