text:
Strijd met redelijkheid en billijkheid | Jurisprudentie | Stadermann Luiten Advocaten
 HR 28.4.2000 NJ 2000 nrs. 430 (Van Hese/De Schelde) en 431 (Rouwhof/Eternit) met noot Bloembergen, VR 2000 nrs. 116 en 117
 30-jarige verjaringstermijn ex art. 3:310 BW bij aansprakelijkheid werkgever voor asbest. In beginsel is die termijn een "hard and fast rule". Vgl. HR 3.11.1995 NJ 1998 nr. 380 met noot Brunner, niet opgenomen. Specifieke omstandigheden kunnen meebrengen dat daarvan vanwege billijkheid ex art. 6:2 BW wordt afgeweken:
 a) gaat het om vermogensschade? Voor het slachtoffer of een nabestaande of derde?
 b) bestaat aanspraak op uitkering uit anderen hoofde?
 c) welke mate van verwijtbaarheid van aangesprokene?
 d) had aangesprokene voor verstrijken van verjaringstermijn al met mogelijkheid van aansprakelijkheid rekening gehouden of behoren te houden?
 e) heeft aangesprokene nog een redelijke mogelijkheid zich te verweren?
 f) is aansprakelijkheid onder verzekering gedekt?
 g) heeft aansprakelijkstelling binnen redelijke termijn na aan het licht komen van de schade plaatsgevonden?
 HR 1.2.2002 NJ 2002 nr. 195, VR 2004 nr. 6
 Patiënt stelt arts aansprakelijk waarna tussen aansprakelijkheidsverzekeraar arts en patiënt wordt onderhandeld.
 Door die onderhandeling wordt verjaring van vordering op arts niet gestuit.
 Onder omstandigheden kan het naar maatstaven van redelijkheid en billijkheid echter onaanvaardbaar zijn dat schuldenaar zich tegenover schuldeiser erop beroept dat tijdens onderhandelingen vordering is verjaard. In zo'n geval gaat nieuwe verjaringstermijn lopen vanaf ogenblik waarop onderhandelingen worden afgebroken. Zie voor vervolg Gerechtshof Arnhem 25.11.2003 NJ 2004 nr. 228.
 HR 4.6.2004 NJ 2004 nr. 411
 Redelijkheid en billijkheid kunnen onder omstandigheden aan beroep op verjaring in de weg staan en niet uitgesloten is dat daarbij in aanmerking te nemen omstandigheden zich hebben voorgedaan na tijdstip waarop verjaringstermijn is verstreken.
 HR 26.11.2004 NJ 2006 nr. 228 met noot Snijders (kort geding)
 Aan mesothelioom lijdende werknemer vordert van werkgever in kort geding voorschot op schadevergoeding. Werkgever beroept zich op absolute verjaringstermijn van 30 jaar. In feitelijke instanties is getoetst aan zeven gezichtspunten uit HR 28.4.2000 NJ 2004 nr. 430 met noot Bloembergen (Van Hese/De Schelde). Gezichtspunt (e) – of aangesprokene naar redelijkheid nog mogelijkheid heeft zich tegen vordering te verweren – moet aldus worden verstaan dat het vraag aan orde stelt of aangesprokene naar redelijkheid nog mogelijkheid heeft zich tegen vordering te verweren. Daarbij is niet van belang door welke oorzaken bewijsmateriaal verloren is gegaan en of dit aan aangesprokene valt toe te rekenen. Cassatieberoep tegen honoreren verjaringsverweer verworpen.
 HR 25.11.2005 NJ 2009 nr. 103 met noot Giesen (kort geding)
 Mesothelioomslachtoffer dat kleding heeft gewassen van broers die om huis met asbestplaten hebben gewerkt, stelt producent/leverancier asbestplaten aansprakelijk ex art. 6:162 BW. Beroep producent op objectieve verjaringstermijn kan naar maatstaven van redelijkheid en billijkheid onaanvaardbaar zijn (vgl. HR 28.4.2000 NJ 2000 nr. 430 met noot Bloembergen (Van Hese/De Schelde)). Producent heeft aangevoerd niet verzekerd te zijn tegen schade als onderhavige. Hof heeft ofwel dat gezichtspunt ten onrechte niet in beoordeling betrokken, ofwel niet voldoende gemotiveerd waarom niet-verzekerd zijn onvoldoende reden is om beroep op verjaring te honoreren. Zie voor vervolg Gerechtshof ’s-Hertogenbosch 25.3.2008 NJ 2009 nr. 104, JA 2008 nr. 96. Beroep op ontbreken verzekeringsdekking verworpen, omdat producent geen polis kan overleggen. Niet deugdelijk bewaren van polissen komt voor zijn risico.
 LJN BY6205
 Gerechtshof 's-Gravenhage 18.12.2012 LJN BY6205, NJ 2013 nr. 372, NJF 2013 nr. 66
 Bij werknemer die tijdens werk op scheepswerf in jaren 1952-1964 is blootgesteld aan asbest wordt in 2008 mesothelioom vastgesteld. Werkgever heeft zorgplicht jegens werknemer geschonden, nu reeds voorafgaand aan en tijdens dienstverband werknemer er ernstige aanwijzingen waren voor gezondheidsschadelijke effecten van beroepsmatige blootstelling aan asbest en werkgever dat wist, althans had behoren te weten. Daaraan doet niet af dat eerst met proefschrift van Stumphius in 1969 mesothelioomrisico in Nederland doordrong. Op basis van gezichtspunten uit HR 28.4.2000 NJ 2000 nr. 430 wordt 30-jarige verjaringstermijn doorbroken. Dat scheepswerf verwijt treft van blootstelling personeel aan asbest en dat schade door verzekering is gedekt, weegt sterk mee. Aansprakelijkheidsverzekeraar scheepswerf kon bij acceptatie in 1968 weten van mogelijk toekomstige mesothelioomschade, want Asbestconferentie in New York was in 1964. Vordering van erven werknemer wordt toegewezen.
 Zie voor soortgelijke beslissing Gerechtshof 's-Gravenhage 18.12.2012 LJN BY6208, NJF 2013 nr. 67
 ECLI:NL:HR:2014:1492
 HR 20.6.2014 ECLI:NL:HR:2014:1492, NJ 2014 nr. 335
 Dochter verwijt vader dat hij als voogd aan haar toekomende vermogensbestanddelen heeft verzwegen. Vordering is ex art. 1:377 BW verjaard. Hof had echter op beroep op verlengingsgrond van art. 3:321 lid 1 sub f BW moeten beslissen. Toepassing van objectieve verjaringstermijn kan slechts in uitzonderlijke gevallen naar maatstaven van redelijkheid en billijkheid onaanvaardbaar zijn. Alle omstandigheden van het concrete geval dienen daarbij in acht te worden genomen. Enkele omstandigheid dat huidige stelsel van verjaring betrekkelijk kort geleden, na zorgvuldige en herhaalde afweging van voor- en nadelen daarvan tot stand is gekomen, is onvoldoende om betoog dat redelijkheid en billijkheid aan beroep op verjaring in weg staan, te verwerpen. Volgt vernietiging.
 HR 24.3.2017 ECLI:NL:HR:2017:494
 Mesothelioomslachtoffer (later erfgename) stelt 40 jaar na dienstverband rechtsopvolger van oorspronkelijke werkgever (Maersk) aansprakelijk. Maersk beroept zich op verjaring, welk verweer door Hof wordt gehonoreerd. Hoge Raad besteedt ruim aandacht aan verjaring in asbestzaken. In HR 28.4.2000 ECLI:NL:HR:2000:AA5634, NJ 2000 nr. 430 (Van Hese/De Schelde) aanvaarde stelsel houdt beperking van recht op toegang tot rechter in, die verenigbaar is met art. 6 lid 1 EVRM. EHRM 11.3.2014 NJ 2016 nr. 88 (Howald Moor c.s./Zwitserland) verandert dat oordeel niet. Hoewel twee klachten over beoordeling van gezichtspunten door Hof gegrond zijn, leiden deze niet tot cassatie omdat deze niet tot andere beslissing zullen kunnen leiden. Er zijn geen aanwijzingen dat Maersk, die als rechtsopvolger in geding is betrokken, beschikking heeft over informatie waarmee zij zich tegen vordering kan verweren, noch dat haar daarvan verwijt kan worden gemaakt. Ook zijn er onvoldoende aanwijzingen dat Maersk ernstig verwijt van ontstaan van schade kan worden gemaakt. Onder deze omstandigheden komt aan gezichtspunten (c) en (e) in dit geval zoveel meer gewicht toe dan aan overige gezichtspunten, dat beroep op art. 6:2 lid 2 BW niet kan slagen. Vordering is verjaard.
 Advocaat zegt in boek dat rechter in Chipshol-zaak uitvoerig met advocaten heeft gebeld. Rechter ontkent dit en start in 2004 procedure tegen advocaat. In hoger beroep komen in 2009, behoudens tegenbewijs, twee telefoongesprekken tussen rechter en Chipshol-advocaat vast te staan, waarna procedure op verzoek van rechter wordt geroyeerd. Advocaat vordert in 2010 schadevergoeding van rechter. Rechter heeft onrechtmatig gehandeld door op leugen gebaseerde procedure tegen advocaat te beginnen en is aansprakelijk voor zijn schade. Hoewel verjaring ten tijde van aanvang procedure in 2004 is gaan lopen, acht Hof beroep van rechter op verjaring hier naar maatstaven van redelijkheid en billijkheid onaanvaardbaar. Rechter heeft bewust in strijd met waarheid ontkend dat hij met advocaat telefoongesprek voerde, waarmee hij advocaat als leugenaar heeft weggezet. Advocaat is door rechter gedagvaard en vond ook gerechtsbestuur en Raad voor rechtspraak tegenover zich. In dit uitzonderlijke geval mocht van advocaat niet worden verwacht dat hij eerder vordering instelde of stuitte. Ondertussen is aannemelijk dat rechter rekening hield met aanspraak op schadevergoeding van advocaat. Beroep op verjaring wordt verworpen. Hoge Raad herhaalt aanvangsmoment van verjaringstermijn van art. 3:310 lid 1 BW. Beroep op verjaring, waaronder beroep op niet stuiten van verjaring, kan naar maatstaven van redelijkheid en billijkheid onaanvaardbaar zijn. Hof heeft gewezen op uitzonderlijkheid van dit geval en juiste maatstaf aangelegd. Cassatieberoep wordt verworpen.
 Gerechtshof Leeuwarden 29.3.2006 JA 2006 nr. 86
 Ten gevolge van brand in 2000 vergoedt brandverzekeraar schade en neemt regres op energiebedrijf. Energiebedrijf beroept zich op verjaring. Uit deskundigenonderzoek blijkt dat meest aannemelijke oorzaak brand beschadiging kabel tijdens installatie is. Installatie vond plaats in 1972, zodat verjaringstermijn van 20 jaar ex art. 3:310 lid 1 BW is verstreken. Beroep op verjaring naar maatstaven van redelijkheid en billijkheid niet onaanvaardbaar (vgl. HR 28.4.2000 NJ 2000 nr. 430 met noot Bloembergen), nu het gaat om vermogensschade, er geen sprake is van ernstig verwijt, energiebedrijf vóór verstrijken verjaringstermijn geen rekening kon houden met mogelijkheid dat het zou worden aangesproken en energiebedrijf vanwege fusies werd beperkt in mogelijkheid zich tegen vordering te verweren.
 Rechtbank 's-Hertogenbosch 26.4.2006 NJF 2006 nr. 423
 WAM-verzekeraar wenst schade-uitkeringen te verhalen op verzekeraar van ziekenhuis alwaar slachtoffer aan heup geopereerd is, waarbij beroepsfout is gemaakt. Vordering WAM-verzekeraar is in beginsel verjaard. Aanvragen gezamenlijke medische expertise kan niet als bindend advies als bedoeld in art. 3:316 lid 3 BW worden aangemerkt en dus niet als stuiting. Redelijkheid en billijkheid verzetten zich echter tegen beroep op verjaring, gezien minnelijk overleg en afspraken die partijen met elkaar hebben gemaakt.
 Rechtbank Amsterdam 1.11.2007 JA 2008 nr. 10 (kort geding)
 Mesothelioomslachtoffer dat in verleden heeft geholpen bij verbouwingswerkzaamheden in ouderlijk huis waarbij asbesthoudende platen zijn bewerkt, spreekt producent asbestplaten 35 jaar later aan tot schadevergoeding. Verjaringstermijn van 30 jaar kan slechts met inachtneming van alle omstandigheden buiten toepassing blijven. Nu slachtoffer beroep kan doen op Regeling tegemoetkoming asbestslachtoffers dient zij zich eerst op deze Regeling te beroepen in plaats van beroep te doen op onaanvaardbaarheid van verjaring. Vordering is ook minder spoedeisend omdat zij in aanmerking kan komen voor uitkering op grond van Regeling.
 Rechtbank Zutphen 19.12.2007 NJF 2008 nr. 97, JA 2008 nr. 48
 Na fietsongeval erkent aansprakelijkheidsverzekeraar gedaagde aansprakelijkheid en vervolgens is langdurig en veelvuldig onderhandeld en gecorrespondeerd met eiser over claim. Als na kleine 10 jaar verzekeraar zich op standpunt stelt dat er geen schade is als gevolg van ongeval, dagvaardt eiser gedaagde. Gedaagde beroept zich op verjaring, omdat hij na ongeval nooit meer iets van zaak heeft vernomen. Beroep op verjaring is naar maatstaven van redelijkheid en billijkheid onaanvaardbaar. Verzekeraar regelde namens gedaagde afwikkeling schade en hield hem daarbuiten. Deze praktijk is begrijpelijk en in voordeel van gedaagde. Van belang is ook dat verzekeraar schade zal dragen.
 Gerechtshof Amsterdam 18.11.2008 NJF 2008 nr. 521
 Meer dan 30 jaar na blootstelling aan asbest wordt bij werknemer van scheepswerf asbestose vastgesteld. Beroep van werkgever op verjaring ex art. 3:310 lid 2 BW gehonoreerd, na toetsing aan gezichtspunten uit HR 28.4.2000 NJ 2004 nr. 430 met noot Bloembergen. Doorslaggevend dat werknemer niet, conform gezichtspunt g, binnen redelijke termijn na openbaring schade werkgever aansprakelijk heeft gesteld; tussen openbaring en instellen van schadevergoedingsvordering is bijna 2,5 jaar verstreken. Dit gezichtspunt neemt bijzondere plaats in vanwege belang van rechtszekerheid.
 In dezelfde zin Rechtbank Amsterdam 16.5.2007 JA 2007 nr. 114; Gerechtshof 's-Gravenhage 31.8.2007 NJF 2007 nr. 507; Rechtbank Almelo 5.11.2008 JA 2009 nr. 5; Rechtbank Almelo 24.12.2008 JA 2009 nr. 49 en Rechtbank Roermond 7.4.2010 JA 2010 nr. 80.
 Rechtbank Almelo 28.4.2010 NJF 2010 nr. 273
 Asbestschade als gevolg van erfverharding met door Eternit verstrekt asbestafval. Vordering met betrekking tot sanering van erf is verjaard; voor toepassing van gezichtspunten uit arrest Van Hese/De Schelde is geen plaats, nu het bij sanering niet gaat om immateriële schade. Vordering tot immateriële schadevergoeding is na afweging van gezichtspunten ook verjaard. Daarbij dienen punten a), b) en c) overwegend in voordeel van Eternit te worden uitgelegd en die wegen zwaarder dan overige gezichtspunten.
 Rechtbank Utrecht 28.9.2011 JA 2011 nr. 199
 In kader van verzoek om voorlopig getuigenverhoor over gesteld seksueel misbruik binnen Rooms-Katholieke Kerk in jaren zeventig vorige eeuw wordt beroep op verjaring beoordeeld. Op voorhand kan niet worden uitgesloten dat bodemrechter deze kwestie als uitzonderlijk geval kwalificeert en in te entameren bodemprocedure concludeert dat beroep op verjaring door Aartsbisdom naar maatstaven van redelijkheid en billijkheid onaanvaardbaar is. Daarbij weegt mee bijzondere maatschappelijke positie van Aartsbisdom en Kerk in samenleving en advies van Commissie Lindenbergh om bij toepassing van door haar voorgestelde regeling geen beroep te doen op verjaring. Verzoek toegewezen.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 11.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 35/1
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/177
 af 10. februar 2016
 om godkendelse af aktivstoffet benzovindiflupyr, som kandidat til substitution, i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (1), særlig artikel 24 sammenholdt med artikel 13, stk. 2, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 I overensstemmelse med artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009 modtog Frankrig den 20. december 2012 en ansøgning fra Syngenta Crop Protection AG om godkendelse af aktivstoffet benzovindiflupyr.
 (2)
 I overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i den nævnte forordning meddelte Frankrig, som rapporterende medlemsstat, den 15. februar 2013 ansøgeren, de øvrige medlemsstater, Kommissionen og Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«), at ansøgningen kunne antages.
 (3)
 Den 25. marts 2014 indsendte den rapporterende medlemsstat, med kopi til autoriteten, et udkast til vurderingsrapport til Kommissionen, hvori det vurderes, hvorvidt aktivstoffet kan forventes at opfylde godkendelseskriterierne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1107/2009.
 (4)
 Autoriteten handlede i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009. I henhold til artikel 12, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1107/2009 anmodede den ansøgeren om at fremlægge supplerende oplysninger for medlemsstaterne, Kommissionen og autoriteten. Den rapporterende medlemsstats vurdering af de supplerende oplysninger blev fremlagt i februar 2015 i form af et opdateret udkast til vurderingsrapport.
 (5)
 Den 10. marts 2015 meddelte autoriteten ansøgeren, medlemsstaterne og Kommissionen sin konklusion om, hvorvidt aktivstoffet benzovindiflupyr kan forventes at opfylde godkendelseskriterierne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1107/2009 (2). Autoriteten offentliggjorde konklusionen.
 (6)
 Den 13. juli 2015 forelagde Kommissionen Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder den reviderede vurderingsrapport om benzovindiflupyr og et udkast til forordning om godkendelse af benzovindiflupyr.
 (7)
 Ansøgeren fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til den reviderede vurderingsrapport.
 (8)
 Det er med hensyn til et eller flere repræsentative anvendelsesformål for mindst et plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder aktivstoffet, og navnlig de anvendelser, der er undersøgt og udførligt beskrevet i Kommissionens reviderede vurderingsrapport, fastslået, at godkendelseskriterierne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1107/2009 er opfyldt. Disse godkendelseskriterier anses derfor for at være opfyldt.
 (9)
 Kommissionen betragter imidlertid benzovindiflupyr som kandidat til substitution i medfør af artikel 24 i forordning (EF) nr. 1107/2009. Benzovindiflupyr er et persistent og toksisk stof i henhold til henholdsvis punkt 3.7.2.1 og 3.7.2.3 i bilag II til forordning (EF) nr. 1107/2009, da halveringstiden i jord og ferskvandssediment er på over 120 dage og nuleffektkoncentrationen ved langtidseksponering for ferskvandsorganismer er på under 0,01 mg/l. Benzovindiflupyr opfylder derfor betingelsen i punkt 4, andet led, i bilag II til forordning (EF) nr. 1107/2009.
 (10)
 Benzovindiflupyr bør derfor godkendes som kandidat til substitution.
 (11)
 Det er, i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1107/2009, sammenholdt med samme forordnings artikel 6, og på grundlag af den foreliggende videnskabelige og tekniske viden, nødvendigt at fastsætte visse betingelser og begrænsninger. Det bør navnlig kræves, at der fremlægges yderligere bekræftende oplysninger.
 (12)
 I henhold til artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1107/2009 bør bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (3) derfor ændres.
 (13)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Godkendelse af aktivstoffet som kandidat til substitution
 Aktivstoffet benzovindiflupyr godkendes, jf. bilag I, som kandidat til substitution.
 Artikel 2
 Ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011
 Bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 ændres som angivet i bilag II til nærværende forordning.
 Artikel 3
 Ikrafttræden
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 10. februar 2016.
 På Kommissionens vegne
 Jean-Claude JUNCKER
 Formand
 (1) EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1.
 (2) EFSA Journal 2015;13(3):4043. Foreligger online: www.efsa.europa.eu.
 (3) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår listen over godkendte aktivstoffer (EUT L 153 af 11.6.2011, s. 1).
 BILAG I
 Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.
 IUPAC-navn
 Renhed (1)
 Godkendelsesdato
 Udløbsdato for stoffets godkendelse
 Særlige bestemmelser
 Benzovindiflupyr
 CAS-nr. 1072957-71-1
 CIPAC-nr. foreligger ikke
 N-[(1RS,4SR)-9-(dichloromethylen)-1,2,3,4-tetrahydro-1,4-methanonaphthalen-5-yl]-3-(difluoromethyl)-1-methylpyrazol-4-carboxamid
 960 g/kg (50/50) racemat
 2.3.2016
 2.3.2023
 Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1107/2009 nævnte ensartede principper skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om benzovindiflupyr, særlig tillæg I og II.
 Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne være særligt opmærksomme på risikoen for vandorganismer.
 Anvendelsesbetingelserne skal omfatte risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.
 Ansøgeren skal fremlægge bekræftende oplysninger om:
 1)
 de tekniske specifikationer for aktivstoffet som fremstillet (baseret på produktion på kommercielt plan), herunder relevansen af urenheder
 2)
 overensstemmelsen mellem toksicitets- og økotoksicitetstestbatchene og de bekræftede tekniske specifikationer
 3)
 virkningen af vandbehandlingsprocesser på arten af restkoncentrationer i overfladevand og grundvand, når overfladevand og grundvand udvindes til drikkevand.
 Ansøgeren forelægger Kommissionen, medlemsstaterne og autoriteten de oplysninger, der er omfattet af punkt 1) og 2), senest den 2. september 2016 og de oplysninger, der er omfattet af punkt 3), inden for to år efter vedtagelsen af et vejledende dokument om evaluering af virkningen af vandbehandlingsprocesser på arten af restkoncentrationer i overfladevand og grundvand.
 (1) Den reviderede vurderingsrapport indeholder yderligere oplysninger om aktivstoffets identitet og specifikation.
 BILAG II
 I del B i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 tilføjes følgende:
 Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.
 IUPAC-navn
 Renhed (1)
 Godkendelsesdato
 Udløbsdato for stoffets godkendelse
 Særlige bestemmelser
 »4
 Benzovindiflupyr
 CAS-nr. 1072957-71-1
 CIPAC-nr. foreligger ikke
 N-[(1RS,4SR)-9-(dichloromethylen)-1,2,3,4-tetrahydro-1,4-methanonaphthalen-5-yl]-3-(difluoromethyl)-1-methylpyrazol-4-carboxamid
 960 g/kg (50/50) racemat
 2.3.2016
 2.3.2023
 Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1107/2009 nævnte ensartede principper skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om benzovindiflupyr, særlig tillæg I og II.
 Ved denne samlede vurdering skal medlemsstaterne være særligt opmærksomme på risikoen for vandorganismer.
 Anvendelsesbetingelserne skal omfatte risikobegrænsende foranstaltninger, hvis det er relevant.
 Ansøgeren skal fremlægge bekræftende oplysninger om:
 1)
 de tekniske specifikationer for aktivstoffet som fremstillet (baseret på produktion på kommercielt plan), herunder relevansen af urenheder
 2)
 overensstemmelsen mellem toksicitets- og økotoksicitetstestbatchene og de bekræftede tekniske specifikationer
 3)
 virkningen af vandbehandlingsprocesser på arten af restkoncentrationer i overfladevand og grundvand, når overfladevand og grundvand udvindes til drikkevand.
 Ansøgeren forelægger Kommissionen, medlemsstaterne og autoriteten de oplysninger, der er omfattet af punkt 1) og 2), senest den 2. september 2016 og de oplysninger, der er omfattet af punkt 3), inden for to år efter vedtagelsen af et vejledende dokument om evaluering af virkningen af vandbehandlingsprocesser på arten af restkoncentrationer i overfladevand og grundvand.«
 (1) Den reviderede vurderingsrapport indeholder yderligere oplysninger om aktivstoffets identitet og specifikation.


type: caselaw

text:
 13.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/22
 Жалба, подадена на 9 декември 2016 г. — RA/Сметна палата
 (Дело T-874/16)
 (2017/C 046/25)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: RA (Люксембург, Люксембург) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Сметна палата на Европейския съюз
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението от 4 март 2016 г., с което жалбоподателят не е повишен в степен AD 11, и
 —
 да осъди Сметната палата да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 В рамките на първото основание жалбоподателят повдига възражение за незаконосъобразност на действащата система за повишаване в Сметната палата на Европейския съюз, въведена с Решение 53-2014 за повишаванията, тъй като системата засягала възможностите на органа по назначаването (ОН) системно да открива различията в начина на оценяване на длъжностните лица, прилаган от различните атестиращи в институцията според собствената им субективна преценка.
 2.
 Второто основание е изведено от допуснато нарушение на член 45 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз в решението от 4 март 2016 г., с което жалбоподателят не е повишен в степен AD 11, тъй като ОН не извършил сравнително съпоставяне на заслугите на жалбоподателя при условията на равнопоставеност и обективност въз основа на сравними източници на информация и данни.
 3.
 Третото основание е изведено от допуснати в обжалваното решение редица явни грешки в преценката, което било видно от изложените мотиви в отговора, с който се отхвърля подадената по административен ред жалба.


text:
 Avis juridique important
 |
 52003PC0380
 Ehdotus: neuvoston asetus polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 ja muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97 muuttamisesta /* KOM/2003/0380 lopull. - ACC 2003/0141 */
 Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 ja muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97 muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTOn selvästi tarpeen selkeyttää jäsenvaltioiden päätöksentekotapaa otettaessa käyttöön lopullisia polkumyyntitoimenpiteitä ja tukien vastaisia toimenpiteitä (tasoitustoimenpiteitä) kaupan suojatoimien alalla.Nykytilanteessa komission ehdotus voi kaatua neuvostossa, vaikka neuvosto ei selkeästi vastustaisi ehdotusta eli äänestäisi sitä vastaan, jos yksikin jäsenvaltio päättää olla kannattamatta komission ehdotusta. Tämä voi heikentää kaupan suojatoimien tehokkuutta, ja tämän vuoksi tilanne olisi korjattava muuttamalla päätöksentekojärjestelmää.Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 384/96 (polkumyynnin perusasetus) ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2026/97 (tukien vastainen perusasetus) säädetään jo nyt menettelystä, jossa kyseinen ongelma on otettu huomioon eli tutkimusten keskeyttämistä koskevasta menettelystä.Tässä menettelyssä, jota sovelletaan soveltuvin osin lopullisten toimenpiteiden käyttöönoton yhteydessä, jäsenvaltioita kuullaan lopullisten toimenpiteiden käyttöönottoa koskevasta luonnoksesta neuvoa-antavassa komiteassa. Jos neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalauseita, lopulliset toimenpiteet otetaan käyttöön. Jos vastalauseita esitetään, neuvostolle annetaan luonnos, joka katsotaan hyväksytyksi, ellei neuvosto yksinkertaisella enemmistöllä toisin päätä.Tämä uusi lähestymistapa ei horjuta nykyisen järjestelmän mukaista toimivaltajakoa, vaan pureutuu asianomaiseen ongelmaan hyödyntämällä voimassaolevia menettelyjä ja noudattamalla yksinkertaisen enemmistön periaatetta. Sen yksinomaisena tarkoituksena on varmistaa, että komission ehdotuksen kaataminen edellyttää jäsenvaltioiden myönteistä kannanilmaisua.Koska päätöksentekoprosessin on oltava johdonmukainen polkumyyntitoimien ja tukien vastaisten toimien soveltamisen kaikissa eri vaiheissa, muutosta olisi sovellettava myös päätöksiin, joissa menettely on sama kuin lopullisten toimenpiteiden käyttöönoton yhteydessä eli toimenpiteiden tarkastelun tai niiden väliaikaisen soveltamatta jättämisen yhteydessä sekä polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteiden absorption ja kiertämisen yhteydessä.Komissio ehdottaa tämän vuoksi, että neuvosto hyväksyisi liitteenä olevan ehdotuksen asetukseksi, joka olisi julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä.2003/0141 (ACC)Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 ja muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97 muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],[1] EUVL C..., ..., s. ...sekä katsoo seuraavaa:(1) Asetuksilla (EY) N:o 384/96 [2] ja (EY) N:o 2026/97 [3], jäljempänä 'perusasetukset', neuvosto otti käyttöön yhteisen järjestelyn, joka koskee polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumista.[2] EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1972/2002 (EYVL L 305, 7.11.2002, s. 1).[3] EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1973/2002 (EYVL L 305, 7.11.2002, s. 4).(2) Perusasetuksissa säädetään lopullisten polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoa koskevasta menettelystä, jonka mukaisesti neuvosto ottaa käyttöön lopulliset toimenpiteet yksinkertaisella enemmistöllä komission ehdotuksesta.(3) Perusasetusten soveltamisesta viime aikoina saatujen kokemusten perusteella ja kaupan suojatoimien avoimuuden ja tehokkuuden säilyttämiseksi katsotaan, että on tarpeen tarkastella uudelleen yhteisön toimielinten yhteistoimintaa lopullisten polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoa koskevan prosessin aikana.(4) Voimassa olevan käytännön mukaisesti komission ehdotus hyväksytään vain, jos sitä kannattaa jäsenvaltioiden yksinkertainen enemmistö. Tämä merkitsee sitä, että äänestämästä pidättyminen on tosiasiassa haitaksi komission ehdotukselle. Tästä puolestaan voi seurata tilanne, jossa neuvosto ei hyväksy komission ehdotusta siitä syystä, että päätösvaltaisuuden edellytyksenä oleva jäsenmäärä ei täyty, vaikka komission ehdotuksen puolesta äänestävien jäsenvaltioiden lukumäärä olisi suurempi kuin nimenomaisesti sitä vastaan äänestävien jäsenvaltioiden lukumäärä.(5) Perusasetuksissa säädetään jo menettelyistä, joissa tämä ongelma on ratkaistu tehokkaasti, kuten erityisesti tutkimusten päättämiseen tai sitoumusten hyväksymiseen liittyvissä menettelyissä, joissa komissio kuulee jäsenvaltioita luonnoksen osalta neuvoa-antavassa komiteassa. Mikäli vastalauseita ei esitetä, komissio toteuttaa asianomaiset toimenpiteet. Jos vastalauseita esitetään, neuvostolle annetaan viipymättä lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa koskeva luonnos sekä kertomus kuulemisten tuloksesta, ja luonnos katsotaan hyväksytyksi, ellei neuvosto toisin päätä.(6) On tarpeen soveltaa tällaista menettelyä myös otettaessa käyttöön lopullisia polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteitä yhteisön päätöksentekoprosessin järkeistämiseksi muuttamatta komission ja neuvoston välistä toimielinten tasapainoa perusasetuksia sovellettaessa.(7) Perusasetusten mukaisten päätöksentekomenettelyjen soveltamisen johdonmukaisuuden vuoksi olisi yhdenmukaistettava myös menettelyt, joissa on kyse olennaisilta osiltaan samasta menettelystä kuin lopullisten toimenpiteiden käyttöönotossa. Edellä kuvattu käytäntö olisi näin ollen otettava käyttöön myös toimenpiteiden tarkastelua, uudelleen tutkimista, kiertämistä ja soveltamatta jättämistä koskevissa menettelyissä,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetus (EY) N:o 384/96 seuraavasti:1. Korvataan 9 artiklan 4 kohta seuraavalla tekstillä:"4. Jos tosiasioiden perusteella lopullisesti todetaan, että polkumyyntiä ja siitä aiheutunutta vahinkoa on olemassa, ja jos yhteisön etu vaatii toimintaa 21 artiklan mukaisesti, komissio ottaa kuulemisen jälkeen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin, edellyttäen että neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalausetta. Muussa tapauksessa komissio antaa viipymättä neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksesta ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa koskevan luonnoksen. Komission katsotaan ottaneen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin, jos neuvosto ei yhden kuukauden määräajassa ole yksinkertaisella enemmistöllä toisin päättänyt. Jos väliaikaiset tullit ovat voimassa, lopullisia toimia koskeva luonnos esitetään viimeistään kuukautta ennen kyseisten tullien voimassaolon päättymistä. Polkumyyntitullin määrä ei saa ylittää vahvistettua polkumyyntimarginaalia, ja määrän on oltava kyseistä marginaalia alhaisempi, jos tämä alhaisempi määrä on riittävä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi."2. Korvataan 11 artiklan 6 kohta seuraavalla tekstillä:"6. Komissio panee vireille tämän artiklan mukaiset tarkastelut neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan. Jos se on tarkastelujen kannalta perusteltua, toimenpiteet kumotaan tai niitä jatketaan 2 kohdan mukaisesti taikka ne kumotaan, niitä jatketaan tai muutetaan 3 ja 4 kohdan mukaisesti kuulemisen jälkeen komission toimesta, edellyttäen että neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalausetta. Muussa tapauksessa komissio antaa viipymättä neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksesta, ja toimenpiteiden kumoamista, jatkamista tai muuttamista koskevan luonnoksen. Komission katsotaan kumonneen toimenpiteet tai jatkaneen tai muuttaneen niitä, jos neuvosto ei yhden kuukauden määräajassa ole yksinkertaisella enemmistöllä toisin päättänyt. Jos toimenpiteet kumotaan yksittäisten viejien, mutta ei koko maan osalta, menettelyä sovelletaan kyseisiin viejiin ja ne voivat automaattisesti olla uuden tutkimuksen kohteena tämän artiklan mukaisesti tarkoitetun maan osalta suoritettavan tarkastelun yhteydessä."3. Korvataan 12 artiklan 3 kohta seuraavalla tekstillä:"3. Jos tämän artiklan mukaisesti tehdyssä uudessa tutkimuksessa ilmenee polkumyynnin voimistumista, komissio muuttaa kuulemisen jälkeen voimassa olevia toimenpiteitä uusien vientihintoja koskevien määritysten mukaisesti edellyttäen, että neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalausetta. Muussa tapauksessa komissio antaa viipymättä neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksesta ja voimassaolevien toimenpiteiden muuttamista koskevan luonnoksen. Komission katsotaan ottaneen käyttöön muutokset, jos neuvosto ei yhden kuukauden määräajassa ole yksinkertaisella enemmistöllä toisin päättänyt."4. Korvataan 13 artiklan 3 kohta seuraavalla tekstillä:"3. Tutkimus pannaan vireille tämän artiklan mukaisesti, jos hakemus sisältää riittävät todisteet 1 kohdassa luetelluista tekijöistä. Kun neuvoa-antavaa komiteaa on kuultu, tutkimus pannaan vireille komission asetuksella, jolla myös tulliviranomaiset velvoitetaan saattamaan tuonnin kirjaaminen pakolliseksi 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai vaatimaan vakuudet. Komissio suorittaa tutkimuksen, mahdollisesti tulliviranomaisten avulla, ja tutkimus on päätettävä yhdeksässä kuukaudessa. Jos lopullisesti vahvistettujen tosiasioiden mukaan on perusteltua laajentaa toimenpiteitä, komissio päättää siitä kuulemisen jälkeen edellyttäen, että neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalausetta. Muussa tapauksessa komissio antaa viipymättä neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksesta ja luonnoksen toimenpiteiden laajentamisesta. Komission katsotaan ottaneen käyttöön laajentamisen, jos neuvosto ei yhden kuukauden määräajassa ole yksinkertaisella enemmistöllä toisin päättänyt. Laajentaminen tulee voimaan siitä päivästä alkaen, jona kirjaaminen on tehty pakolliseksi 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai jona vakuudet on vaadittu. Tämän artiklan osalta sovelletaan tämän asetuksen vastaavia menettelysäännöksiä tutkimusten vireillepanosta ja kulusta."5. Korvataan 14 artiklan 4 kohta seuraavalla tekstillä:"4. Tämän asetuksen nojalla käyttöön otetut toimenpiteet voidaan yhteisön edun mukaisesti, kun neuvoa-antavaa komiteaa on kuultu, jättää väliaikaisesti soveltamatta komission päätöksellä yhdeksäksi kuukaudeksi. Komissio voi jatkaa soveltamatta jättämistä uudella, enintään yhden vuoden ajanjaksolla kuulemisen jälkeen edellyttäen, että neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalausetta. Muussa tapauksessa komissio antaa viipymättä neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksesta ja toimenpiteiden soveltamatta jättämisen jatkamista edelleen koskevan luonnoksen. Komission katsotaan jatkaneen toimenpiteiden soveltamatta jättämistä edelleen, jos neuvosto ei yhden kuukauden määräajassa ole yksinkertaisella enemmistöllä toisin päättänyt. Toimenpiteet voidaan jättää väliaikaisesti soveltamatta vain, jos markkinaolosuhteet ovat väliaikaisesti muuttuneet siten, ettei soveltamatta jättämisestä todennäköisesti aiheutuisi vahinkoa ja sillä edellytyksellä, että yhteisön tuotannonalalla on ollut mahdollisuus esittää huomautuksiaan ja että nämä huomautukset on otettu huomioon. Toimenpiteitä voidaan milloin tahansa kuulemisen jälkeen alkaa uudelleen soveltaa, jos niiden soveltamatta jättäminen ei ole perusteltua."2 artiklaMuutetaan asetusta (EY) N:o 2026/97 seuraavasti:1. Korvataan 15 artiklan 1 kohta seuraavalla tekstillä:"1. Jos lopullisesti todettujen tosiseikkojen perusteella todetaan tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen ja siitä aiheutuneen vahingon olevan olemassa, ja että yhteisön etu vaatii toimintaa 31 artiklan mukaisesti, komissio päättää lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta kuulemisen jälkeen edellyttäen, että neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalauseita. Muussa tapauksessa komissio antaa viipymättä neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksesta ja lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamista koskevan luonnoksen. Komission katsotaan ottaneen käyttöön lopullisen tasoitustullin, jos neuvosto ei yhden kuukauden määräajassa ole yksinkertaisella enemmistöllä toisin päättänyt. Jos väliaikaiset tullit ovat voimassa, lopullisia toimia koskeva luonnos annetaan viimeistään kuukautta ennen kyseisten tullien voimassaolon päättymistä. Toimenpiteitä ei oteta käyttöön, jos tuki tai tuet peruutetaan tai osoitetaan, että niistä ei enää koidu hyötyä kyseessä oleville viejille. Tasoitustullin määrä ei saa ylittää todettua tasoitustullien alaisen tuen määrää ja sen on oltava tasoitustullin alaisen tuen kokonaismäärää alhaisempi, jos tämä alhaisempi määrä riittää poistamaan yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon."2. Korvataan 22 artiklan 2 kohta seuraavalla tekstillä:"2. Komissio aloittaa 18, 19 ja 20 artiklan perusteella tehtävät uudelleentarkastelut neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan. Jos se on uudelleentarkastelujen kannalta perusteltua, toimenpiteet kumotaan tai niiden soveltamista jatketaan 18 artiklan perusteella taikka ne kumotaan, niiden voimassaoloa jatketaan tai niitä muutetaan 19 ja 20 artiklan perusteella komission toimesta edellyttäen, että neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalauseita. Muussa tapauksessa komissio antaa viipymättä neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksesta ja toimenpiteiden kumoamista, voimassaolon jatkamista tai muuttamista koskevan luonnoksen. Komission katsotaan kumonneen toimenpiteet tai jatkaneen niiden voimassaoloa taikka muuttaneen niitä, jos neuvosto ei yhden kuukauden määräajassa ole yksinkertaisella enemmistöllä toisin päättänyt. Jos toimenpiteet kumotaan yksittäisten viejien mutta ei koko maan osalta, menettely kohdistuu edelleen kyseisiin viejiin ja ne voidaan tutkia uudelleen tämän artiklan perusteella kyseisen maan osalta tehtyjen myöhempien uudelleentarkastelujen yhteydessä."3. Korvataan 23 artiklan 2 kohta seuraavalla tekstillä:"2. Tutkimus pannaan tämän artiklan mukaisesti vireille, jos hakemus sisältää riittävät todisteet 1 kohdassa vahvistetuista tekijöistä. Kun neuvoa-antavaa komiteaa on kuultu, tutkimus pannaan vireille komission asetuksella, jolla myös määrätään tulliviranomaiset saattamaan tuonnin kirjaaminen pakolliseksi 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai vaatimaan vakuuksia. Komissio, jota tulliviranomaiset tarvittaessa avustavat, suorittaa tutkimuksen, ja se on saatettava päätökseen yhdeksän kuukauden kuluessa. Jos lopullisesti todettujen tosiasioiden perusteella on perusteltua laajentaa toimenpiteiden soveltamisalaa, komissio päättää siitä kuulemisen jälkeen edellyttäen, että neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalauseita. Muussa tapauksessa komissio antaa viipymättä neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksesta ja toimenpiteiden soveltamisalan laajentamista koskevan luonnoksen. Komission katsotaan laajentaneen soveltamisalaa, jos neuvosto ei yhden kuukauden määräajassa ole yksinkertaisella enemmistöllä toisin päättänyt. Laajentaminen tulee voimaan siitä päivästä alkaen, jolloin kirjaaminen tehtiin pakolliseksi 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai jolloin vakuudet on vaadittu. Tämän artiklan osalta sovelletaan tämän asetuksen asiaa koskevia tutkimusten vireillepanoa ja suorittamista sääteleviä menettelysäännöksiä."4. Korvataan 24 artiklan 4 kohta seuraavalla tekstillä:"4. Tämän asetuksen perusteella käyttöön otettuja toimenpiteitä voidaan, yhteisön edun mukaisesti ja neuvoa-antavan komitean kuulemisen jälkeen, jättää komission päätöksellä väliaikaisesti soveltamatta yhdeksän kuukauden ajan. Komissio voi jatkaa soveltamatta jättämistä uudella, enintään yhden vuoden pituisella jaksolla kuulemisen jälkeen, edellyttäen, että neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalauseita. Muussa tapauksessa komissio antaa viipymättä neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksesta ja toimenpiteiden soveltamatta jättämisen jatkamista edelleen koskevan luonnoksen. Komission katsotaan jatkaneen toimenpiteiden soveltamatta jättämistä edelleen, jos neuvosto ei yhden kuukauden määräajassa ole toisin päättänyt. Toimenpiteitä voidaan väliaikaisesti jättää soveltamatta vain, jos markkinaolosuhteet ovat väliaikaisesti muuttuneet siten, ettei vahinkoa soveltamatta jättämisen vuoksi syntyisi uudelleen, ja jos yhteisön tuotannonalalle on annettu tilaisuus esittää huomautuksia ja nämä huomautukset on otettu huomioon. Kuulemisen jälkeen toimenpiteitä voidaan milloin tahansa alkaa soveltaa uudelleen, jos niiden soveltamatta jättäminen ei enää ole perusteltua."3 artiklaTämä asetus tulee voimaan 7:nä päivänä sen jälkeen kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Sitä sovelletaan kaikkiin asetuksen (EY) N:o 384/96 ja asetuksen (EY) N:o 2026/97 mukaisesti vireille pantuihin tutkimuksiin, vireillä olevat tutkimukset mukaan luettuina.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä,Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


type: contracts

text:
 11/Sv. 108
 HR
 Službeni list Europske unije
 237
 22011A1130(04)
 L 317/13
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 Izmjena Međunarodne konvencije o usklađivanju graničnih kontrola robe (Konvencija o usklađivanju), Ženeva, 21. listopada 1982. (1)
 U skladu s obavijesti depozitaru UN-a CN534.2011.TREATIES – 1, sljedeći tekst Priloga 9. Konvenciji o usklađivanju stupa na snagu 30. studenoga 2011.:
 „PRILOG 9.
 OLAKŠAVANJE POSTUPAKA ZA PRIJELAZ GRANICE U MEĐUNARODNOM ŽELJEZNIČKOM TERETNOM PROMETU
 Članak 1.
 Načela
 1. Ovaj Prilog, kojim se dopunjuju odredbe Konvencije, namijenjen je definiranju mjera koje je potrebno poduzeti kako bi se olakšalo i ubrzalo prelaženje granica u međunarodnom željezničkom teretnom prometu.
 2. Ugovorne se stranke obvezuju surađivati kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri standardizirale formalnosti i zahtjevi u pogledu dokumenata i postupaka u svim područjima vezanima uz prijevoz robe željeznicom.
 Članak 2.
 Definicija
 „Granična postaja (postaja prijelaza robe)” označava željezničku postaju gdje se provode operativni ili administrativni postupci kako bi se omogućio prijelaz željezničkog teretnog prometa preko granice. Takva željeznička postaja može biti na granici ili u blizini granice.
 Članak 3.
 Prelazak granice od strane službenika i drugih osoba koje sudjeluju u međunarodnom željezničkom prometu
 1. Ugovorne stranke nastoje pojednostaviti postupke izdavanja viza za osoblje lokomotiva, osoblje hladnjača, osobe koje prate teretne pošiljke i osoblje na graničnim postajama (postajama prijelaza robe), koji su uključeni u međunarodni željeznički prijevoz u skladu s najboljim nacionalnim praksama za sve podnositelje zahtjeva za izdavanje vize.
 2. Postupak prijelaza granice za osobe navedene u stavku 1., uključujući službene dokumente kojima se potvrđuje njihov status, utvrđuje se na temelju bilateralnih sporazuma.
 3. Prilikom zajedničke kontrole službenici graničnih, carinskih i drugih tijela koji provode kontrolu na graničnoj postaji (postaji prijelaza robe), u obavljanju svojih službenih dužnosti, prelaze državnu granicu pomoću dokumenata koje propisuju ugovorne stranke za svoje državljane.
 Članak 4.
 Zahtjevi za granične postaje (postaje prijelaza robe)
 U svrhu racionalizacije i ubrzanja potrebnih formalnosti na graničnim postajama (postajama prijelaza robe), ugovorne strane su dužne poštovati sljedeće minimalne uvjete za granične postaje (postaje prijelaza robe) koje su otvorene za međunarodni željeznički teretni promet:
 1.
 granične postaje (postaje prijelaza robe) moraju imati zgrade (prostorije), objekte i tehničku opremu koja im omogućuje obavljanje svakodnevnih kontrola i tijekom cijelog dana, ako je to opravdano i primjereno opsegu teretnog prometa;
 2.
 granične postaje (postaje prijelaza robe) gdje se obavljaju fitosanitarne, veterinarske i druge kontrole moraju raspolagati tehničkom opremom;
 3.
 prihvatni i prometni kapacitet graničnih postaja (postaja prijelaza robe) i obližnjih tračnica mora biti primjeren za opseg prometa;
 4.
 na raspolaganju moraju biti inspekcijska područja, kao i skladišta za privremeno skladištenje roba koje podliježu carinskim ili drugim oblicima kontrole;
 5.
 oprema, objekti, sustavi informacijske tehnologije i komunikacijski sustavi moraju biti dostupni kako bi se omogućila prethodna razmjena informacija, uključujući i informacije o robama koje se približavaju graničnim postajama (postajama prijelaza robe), kao što je navedeno u željezničkom tovarnom listu i carinskoj deklaraciji;
 6.
 na graničnim postajama (postajama prijelaza robe) mora biti angažiran dostatan broj kvalificiranog osoblja željezničkih, carinskih, graničnih i drugih tijela kako bi mogli ispunjavati zadaće u vezi s postojećim opsegom tereta;
 7.
 granične postaje (postaje prijelaza robe) moraju imati tehničku opremu, objekte, sustave informacijske tehnologije i komunikacijske sustave kako bi prije dolaska željezničkog voznog parka na granicu mogle primiti i koristiti podatke o tehničkom odobrenju i tehničkim pregledima željezničkog voznog parka koje provode službe i željeznice u okviru svoje nadležnosti, osim ako ugovorne stranke ne uspostave alternativni režim za ispunjavanje ovih zadaća.
 Članak 5.
 Suradnja susjednih zemalja na graničnim postajama (postajama prijelaza robe)
 U skladu s odredbama članka 7. Konvencije, ugovorne stranke koordiniraju aktivnosti vezane uz kontrole željezničkoga voznog parka, kontejnera, poluprikolica koje se prevoze željeznicom i roba, kao i obradu dokumentacije o pošiljci i prateće dokumentacije, i nastoje dogovoriti sve oblike zajedničkih kontrola na temelju bilateralnih sporazuma.
 Članak 6.
 Kontrole
 Ugovorne stranke:
 1.
 uspostavljaju mehanizam za uzajamno priznavanje svih oblika kontrole željezničkoga voznog parka, kontejnera, poluprikolica koje se prevoze željeznicom i roba, pod uvjetom da su njihovi ciljevi podudarni;
 2.
 obavljati carinske kontrole vodeći se načelom odabira na temelju procjene i upravljanja rizikom. Kao opće pravilo, ako postoje potrebni podaci o robi i ako se roba nalazi u ispravno zatvorenoj i zapečaćenoj jedinici željezničkoga voznog parka, kontejnera, poluprikolice koje se prevoze željeznicom ili vagona, fizički pregled se ne provodi;
 3.
 provoditi pojednostavljene kontrole na graničnim postajama (postajama prijelaza robe) i u najvećoj mogućoj mjeri premjestiti određene oblike kontrole na postaje polaska i odredišta;
 4.
 ne dovodeći u pitanje članak 10. Konvencije, članak 4. Priloga 2., članak 5. Priloga 3. i članka 5. Priloga 4., obavljati preglede tranzitnih roba samo u slučajevima kada je to opravdano zbog postojećih okolnosti ili rizika.
 Članak 7.
 Rokovi
 1. Ugovorne stranke osiguravaju poštivanje rokova navedenih u bilateralnim sporazumima za tehničke operacije koje uključuju prijem i transfer vlakova na graničnim postajama (postajama prijelaza robe), uključujući sve vrste kontrola, i nastoje skratiti te rokove poboljšanjem tehnologije i opreme koja se koristi. Ugovorne stranke se obvezuju da u sljedećih nekoliko godina skrate rokove u najvećoj mogućoj mjeri.
 2. Ugovorne strane evidentiraju kašnjenje vlakova ili vagona na graničnim postajama (postajama prijelaza robe) i proslijediti te informacije uključenim stranama koje provode naknadnu analizu i predlažu mjere za smanjenje kašnjenja.
 Članak 8.
 Dokumentacija
 1. Ugovorne stranke osiguravaju da su dokumenti o pošiljci i prateći dokumenti pravilno formulirani u skladu sa zakonodavstvom zemalja uvoza i provoza.
 2. Ugovorne stranke u svojim međusobnim odnosima nastoje smanjiti papirnatu dokumentaciju i pojednostaviti dokumentacijske postupke pomoću elektronskih sustava za razmjenu informacija iz željezničkih tovarnih listova i carinskih deklaracija koji prate robu i sastavljeni su u skladu sa zakonodavstvom ugovornih stranaka.
 3. Ugovorne strane nastoje carinskim vlastima unaprijed dostaviti podatke iz željezničkoga tovarnog lista i carinske deklaracije o proizvodima koji dolaze na granične postaje (postaje prijelaza robe). Ugovorne strane određuju format, postupak i rokove za davanje informacija.
 Članak 9.
 Uporaba željezničkoga teretnog lista CIM/SMGS
 Ugovorne strane mogu, umjesto drugih dokumenata o pošiljci koji su trenutačno utvrđeni u međunarodnim ugovorima, koristiti željeznički teretni list CIM/SMGS koji istodobno može biti carinski dokument.”
 (1) SL L 126, 12.5.1984., str. 1.


text:
 11.7.2012
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 179/13
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) NR 620/2012
 z dnia 10 lipca 2012 r.
 ustanawiające standardowe wartości w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 1234/2007 z dnia 22 października 2007 r. ustanawiające wspólną organizację rynków rolnych oraz przepisy szczegółowe dotyczące niektórych produktów rolnych („rozporządzenie o jednolitej wspólnej organizacji rynku”) (1),
 uwzględniając rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) nr 543/2011 z dnia 7 czerwca 2011 r. ustanawiające szczegółowe zasady stosowania rozporządzenia Rady (WE) nr 1234/2007 w odniesieniu do sektorów owoców i warzyw oraz przetworzonych owoców i warzyw (2), w szczególności jego art. 136 ust. 1,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 543/2011 przewiduje – zgodnie z wynikami wielostronnych negocjacji handlowych Rundy Urugwajskiej – kryteria, na których podstawie ustalania Komisja ustala standardowe wartości dla przywozu z państw trzecich, w odniesieniu do produktów i okresów określonych w części A załącznika XVI do wspomnianego rozporządzenia.
 (2)
 Standardowa wartość w przywozie jest obliczana każdego dnia roboczego, zgodne z art. 136 ust. 1 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, przy uwzględnieniu podlegających zmianom danych dziennych. Niniejsze rozporządzenie powinno zatem wejść w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Standardowe wartości celne w przywozie, o których mowa w art. 136 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, są ustalone w załączniku do niniejszego rozporządzenia.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 10 lipca 2012 r.
 W imieniu Komisji, za Przewodniczącego,
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 Dyrektor Generalny ds. Rolnictwa i Rozwoju Obszarów Wiejskich
 (1) Dz.U. L 299 z 16.11.2007, s. 1.
 (2) Dz.U. L 157 z 15.6.2011, s. 1.
 ZAŁĄCZNIK
 Standardowe wartości w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 (EUR/100 kg)
 Kod CN
 Kod państw trzecich (1)
 Standardowa wartość w przywozie
 0702 00 00
 TR
 50,2
 ZZ
 50,2
 0707 00 05
 TR
 104,1
 ZZ
 104,1
 0709 93 10
 TR
 107,7
 ZZ
 107,7
 0805 50 10
 AR
 80,7
 TR
 53,0
 UY
 92,0
 ZA
 85,4
 ZZ
 77,8
 0808 10 80
 AR
 130,7
 BR
 88,5
 CA
 169,1
 CL
 115,6
 CN
 124,7
 NZ
 128,8
 US
 141,4
 UY
 68,3
 ZA
 112,3
 ZZ
 119,9
 0808 30 90
 AR
 122,2
 CL
 111,8
 CN
 83,4
 NZ
 179,1
 ZA
 111,3
 ZZ
 121,6
 0809 10 00
 TR
 182,4
 ZZ
 182,4
 0809 29 00
 TR
 352,1
 ZZ
 352,1
 0809 30
 TR
 194,9
 ZZ
 194,9
 (1) Nomenklatura krajów ustalona w rozporządzeniu Komisji (WE) nr 1833/2006 (Dz.U. L 354 z 14.12.2006, s. 19). Kod „ZZ” odpowiada „innym pochodzeniom”.