text:
 |
 52013PC0660
 Prijedlog UREDBE VIJEĆA o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. Europski razvojni fond /* COM/2013/0660 final - 2013/0320 (NLE) */
 OBRAZLOŽENJE
 1. KONTEKST PRIJEDLOGA
 Prijedlog Uredbe Vijeća o financijskoj
 uredbi koja se primjenjuje na 11. Europski razvojni fond (11. ERF) dio je
 paketa zakonodavnih dokumenata kojima se uređuje Europski razvojni fond, a
 koji se sastoji i od Unutarnjeg sporazuma [...], dijela četvrtog Odluke o
 pridruživanju prekomorskih zemalja i Provedbene uredbe za 11. ERF.
 2. REZULTATI SAVJETOVANJA SA
 ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENE UTJECAJA
 Sveobuhvatno načelo ovog prijedloga
 maksimalna je usklađenost s Financijskom uredbom koja se primjenjuje na
 opći proračun Unije (Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012) i njezinim
 pravilima za primjenu (Delegirana Uredba br. 1268/2012). Prijedlog se temelji
 na rezultatima javnog savjetovanja u 2009./2010. koje je prethodilo prijedlogu
 Komisije za novu Financijsku uredbu donesenu 2012.
 3. PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
 Kako je gore navedeno, sveobuhvatno
 načelo ovog prijedloga maksimalna je usklađenost s Financijskom
 uredbom i njezinim pravilima za primjenu. To se postiže izravnim upućivanjima
 na navedene propise.
 Nadalje, potrebna je usklađenost s
 najnovijom verzijom uredbe o zajedničkim provedbenim pravilima u
 područjima u kojima sadržava odredbe relevantne za financijsku provedbu; u
 tim rijetkim slučajevima uključuje se identičan tekst.
 Upućivanja na Financijsku uredbu i
 njezina pravila za primjenu moraju se čitati imajući na umu
 sljedeće:
 –
 člankom 2. stavkom 2. prijedloga
 isključuje se primjena odredbi kojima se Komisiji daju ovlasti donošenja
 delegiranih akata na temelju članka 290. Ugovora o funkcioniranju Europske
 unije (UFEU),
 –
 ako je utvrđeno da se neki članak
 Financijske uredbe primjenjuje na 11. ERF, sve povezane i relevantne odredbe
 pravila za primjenu također se izravno primjenjuju osim ako je njihova
 primjena izričito isključena. Međutim, ako odredbe Financijske
 uredbe ili primjenjivih pravila za primjenu sadržavaju samo neizravna unutarnja
 upućivanja, navedene odredbe primjenjuju se samo ako se Financijskom
 uredbom o 11. ERF-u utvrdi da su one primjenjive. Drugim riječima, jedino
 se Financijskom uredbom o 11. ERF-u izričito utvrđuje jesu li odredbe
 Financijske uredbe ili pravila za primjenu primjenjiva na 11. ERF ili nisu,
 –
 određene odredbe Financijske uredbe ili
 pravila za primjenu primjenjuju se mutatis mutandis; u tom slučaju primjenjive
 odredbe moraju se protumačiti razumno s obzirom na njihovu svrhu i cilj te
 imajući na umu kontekst njihove primjene, u skladu s načelima
 tumačenja uspostavljenima sudskom praksom Suda, a ne doslovno,
 –
 kada se na temelju upućivanja odredbe Financijske
 uredbe primjenjuju na provedbu 11. ERF-a, potrebno je uzeti u obzir iznimke
 posebno predviđene u Financijskoj uredbi kako bi se uzele u obzir
 specifičnosti vanjskog djelovanja, a posebno njegov izvanteritorijalni i
 konvencionalni kontekst.
 Prijedlogom se u najvećoj mogućoj
 mjeri slijedi struktura Financijske uredbe. Podijeljen je na tri dijela: Glavne
 odredbe, Ulagački instrument te Prijelazne i završne odredbe.
 Uvodnim izjavama prijedloga podrobnije se
 obuhvaća stupanj usklađenosti s Financijskom uredbom i njezinim
 pravilima za primjenu.
 Dio prvi „Glavne odredbe” podijeljen je na
 deset glava: Predmet, područje primjene i opće odredbe, Financijska
 načela, Sredstva 11. ERF-a i njegova provedba, Financijski izvršitelji,
 Prihodi, Rashodi, Razne provedbene odredbe, Instrumenti financiranja,
 Financijsko izvještavanje i računovodstvo te Vanjska revizija i
 razrješnica.
 Samostojeći tekst prijedloga pripada
 jednoj od tri kategorije. Određeni dijelovi teksta usklađeni su sa
 sadržajem Financijske uredbe, ali se smatralo neprimjereno postići
 usklađenost samo upućivanjem zbog terminoloških razlika ili potrebe
 da se izvrše manje prilagodbe za 11. ERF. Takvi primjeri mogu se pronaći u
 glavi VIII. „Instrumenti financiranja”. Ostali dio samostojećeg teksta
 specifičan je za 11. ERF. Takvi primjeri mogu se pronaći u glavi VI.
 „Prihodi”. Kako je gore navedeno, treća vrsta samostojećeg teksta
 sadržava odredbe usklađene s posljednjom verzijom uredbe o
 zajedničkim provedbenim pravilima.
 U dijelu drugom opisano je upravljanje sredstvima
 11. ERF-a na temelju Ulagačkog instrumenta (UI) kojim upravlja Europska
 investicijska banka (EIB). U odnosu na 10. ERF, neke promjene bile su nužne
 zbog utvrđenog roka za dostupnost sredstava koje su potpisale države
 članice u skladu s Unutarnjim sporazumom. Ako se članak Financijske
 uredbe ili pravila za primjenu odnose na ulagački instrument, to bi se
 trebalo posebno navesti.
 Rezultat ovog prijedloga sveukupno je
 pojednostavljenje zbog jasnijeg prikaza odredbi Financijske uredbe i njezinih
 pravila za primjenu koja se primjenjuju te onih odredbi koje su specifične
 za 11. ERF. Ovaj prijedlog sadržava manje od polovice članaka u usporedbi
 s Financijskom uredbom za 10. ERF.
 Prijedlog je popraćen radnim dokumentom
 službi Komisije kojim se omogućuje usporedba ovog prijedloga s
 Financijskom uredbom za 10. ERF i predstavlja sažeti prikaz odredbi Financijske
 uredbe i njezinih pravila za primjenu koja se mogu primijeniti na 11. ERF. U
 tom usporednom dokumentu odredbe Financijske uredbe i pravila za primjenu koja
 se ne primjenjuju prekrižena su.
 4. UTJECAJ NA PRORAČUN
 Prijedlog nema utjecaj na proračun. 11.
 ERF nije uključen u proračun EU-a, a njegova financijska omotnica
 utvrđena je Unutarnjim sporazumom. Iako će se sredstva izvršiti prema
 Financijskoj uredbi za 11. ERF, njegovo donošenje nema financijskih posljedica.
 2013/0320 (NLE)
 Prijedlog
 UREDBE VIJEĆA
 o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na
 11. Europski razvojni fond
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Unutarnji sporazum
 između predstavnika vlada država članica Europske unije, koji su se
 sastali u Vijeću, o financiranju pomoći Europske unije na temelju
 višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje 2014. – 2020., u skladu sa
 Sporazumom o partnerstvu AKP-a i EU-a (dalje u tekstu „Unutarnji sporazum”), i
 o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja („PZP”)
 na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije
 (dalje u tekstu „Ugovor”), a posebno njegov članak 10. stavak 2.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske
 komisije,
 uzimajući u obzir mišljenje Revizorskog
 suda[1],
 uzimajući u obzir mišljenje Europske
 investicijske banke o odredbama koje se odnose na nju[2],
 budući da:
 (1) Potrebno je odrediti podrobna
 pravila za uplatu doprinosa država članica u 11. Europski razvojni fond
 („11. ERF”), uspostavljen Unutarnjim sporazumom.
 (2) Potrebno je utvrditi uvjete u
 skladu s kojima Revizorski sud mora izvršavati svoje ovlasti povezane s 11.
 ERF-om.
 (3) Potrebno je odrediti podrobna
 pravila za financijsku provedbu 11. EFR-a, osobito ona koja se odnose na
 primjenjiva načela, sastav sredstava, financijske izvršitelje i subjekte
 kojima su povjerene zadaće povezane s izvršenjem proračuna, odluke o
 financiranju, obveze i plaćanja, instrumente financiranja, uključujući
 javnu nabavu, bespovratna sredstva, financijske instrumente i uzajamne fondove
 Unije, financijsko izvještavanje i računovodstvo, vanjsku reviziju
 Revizorskog suda i razrješnicu Europskog parlamenta te Ulagački instrument
 kojim upravlja Europska investicijska banka.
 (4) U cilju pojednostavljivanja i
 dosljednosti, ova bi se Uredba trebala uskladiti koliko je moguće s
 Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012[3]
 i Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012[4]. Takva usklađenost trebala
 bi se postići izravnim upućivanjem na te uredbe i njome bi se, s
 jedne strane, trebala omogućiti jednostavna identifikacija
 specifičnosti u financijskoj provedbi 11. ERF-a i, s druge strane,
 smanjiti raznolikost pravila financiranja Unije u području vanjskog
 djelovanja kojom se stvara nepotreban teret primateljima, Komisiji te ostalim
 sudionicima.
 (5) Potrebno je podsjetiti da se
 okvir za financijsku provedbu 11. ERF-a, uz ovu Uredbu, sastoji od nekoliko
 instrumenata: Sporazuma o partnerstvu između članica skupine
 afričkih, karipskih i pacifičkih država, s jedne strane, i Europske
 zajednice i njezinih država članica s druge strane, potpisanog u Cotonou
 23. lipnja 2000., revidiranog u Luxembourgu 25. lipnja 2005. i revidiranog u
 Ouagadougou 22. lipnja 2010. (dalje u tekstu „Sporazum iz Cotonoua”), posebno
 njegova Priloga IV., Unutarnjeg sporazuma, Odluke Vijeća od [datum] o
 pridruživanju prekomorskih zemalja i područja Europskoj uniji (dalje u
 tekstu „Odluka o prekomorskom pridruživanju”) i od Uredbe Vijeća br.
 [broj] od [datum] o provedbi 11. Europskog razvojnog fonda (dalje u tekstu
 „Provedbena uredba”).
 (6) Financijska provedba 11.
 ERF-a trebala bi se voditi načelima jedinstva i točnosti
 proračuna, obračunske jedinice, univerzalnosti, specifikacije, dobrog
 financijskog upravljanja i transparentnosti. Uzimajući u obzir
 višegodišnje trajanje 11. ERF-a, proračunsko načelo jedne godine ne
 bi se trebalo primjenjivati na 11. ERF.
 (7) Pravila o financijskim
 sudionicima, tj. dužnosnicima za ovjeravanje i računovodstvenim
 službenicima, delegiranju njihovih zadaća i njihovoj odgovornosti trebala
 bi se uskladiti s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 s obzirom na to da
 Komisija izvršava jednake izvršne odgovornosti pri provođenju 11. ERF-a.
 (8) Potrebno je uspostaviti
 podrobna pravila u skladu s kojima dužnosnik za ovjeravanje na temelju
 delegacije Komisije s državama AKP-a (afričkim, karipskim i
 pacifičkim državama) i PZP-ovima uspostavlja potrebne mehanizme kako bi se
 osiguralo ispravno izvršavanje operacija, u bliskoj suradnji s nacionalnim i
 regionalnim dužnosnikom za ovjeravanje, dužnosnikom za ovjeravanje unutar AKP-a
 ili teritorijalnim dužnosnikom za ovjeravanje kojeg imenuju države AKP-a ili
 PZP-ovi.
 (9) Pravila o neizravnom
 upravljanju, na temelju kojih se povjeravaju zadaće povezane s izvršenjem
 proračuna te se utvrđuju uvjeti i granice, trebala bi se uskladiti s
 Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012. Uz to, odredba o daljnjem delegiranju
 zadaća povezanih s izvršenjem proračuna koja je jednaka onoj u
 [uredba o zajedničkim provedbenim pravilima] treba se umetnuti kako bi se
 osigurala dosljedna provedba financiranja vanjskog djelovanja. Ova Uredba
 trebala bi bez obzira sadržavati posebne odredbe o privremenim subjektima koji
 mijenjaju nacionalnog dužnosnika za ovjeravanje, o povjeravanju zadaća
 pružatelju usluga koje provode države AKP-a i PZP-ovi te o jačanju zaštite
 financijskih interesa Unije u slučaju neizravnog upravljanja s državama
 AKP- a i PZP-ovima.
 (10) Iako se sredstva ERF-a
 neće izvršavati u okviru podijeljenog upravljanja, ovom Uredbom trebalo bi
 se omogućiti da u okviru regionalne suradnje između država AKP-a i
 PZP-ova, s jedne strane, i najudaljenijih regija Unije, s druge strane, isti
 subjekt može izvršiti sredstva ERF-a i potporu iz Europskog fonda za regionalni
 razvoj („EFRR”) za najudaljenije regije Unije u skladu s ovom Uredbom u pogledu
 sredstava ERF-a i u okviru podijeljenog upravljanja u području EFRR-a.
 (11) Odredbe o odlukama o
 financiranju trebale bi se uskladiti s onima iz Uredbe (EU, Euratom) br.
 966/2012 kada Komisija provodi 11. ERF.
 (12) Pravila o obvezama trebala bi
 se uskladiti s onima iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 uz iznimku okvirnih
 obveza koje ne bi trebale biti dostupne u 11. ERF-u. Uz to, produljenje rokova
 trebalo bi se omogućiti ako je to potrebno za mjere koje države AKP-a ili
 PZP-ovi provode u okviru neizravnog upravljanja.
 (13) Rokovi za plaćanja
 trebala bi se uskladiti s onima iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Posebne
 odredbe trebale bi se utvrditi u slučajevima kada državama AKP-a i
 PZP-ovima nije povjerena zadaća izvršavanja plaćanja u okviru
 neizravnog upravljanja i u slučajevima kada, slijedom toga, Komisija i
 dalje izvršava plaćanja primateljima.
 (14) Razne provedbene odredbe koje
 se odnose na unutarnjeg revizora, dobro upravljanje i pravna sredstva, sustave
 IT-a, elektronički prijenos, e-upravu, administrativne i financijske
 sankcije i uporabu središnje baze podataka o isključenjima trebale bi se
 uskladiti s onima iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Uz to, zaštita
 financijskih interesa Unije primjenom upravnih sankcija trebala bi se
 ojačati i pojasniti u slučajevima kada se 11. ERF provodi u okviru
 neizravnog upravljanja s državama AKP-a i PZP-ovima.
 (15) Pravila o javnoj nabavi,
 bespovratnim sredstvima, nagradama i stručnjacima trebala bi se uskladiti
 s onima iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Pravila o financijskim
 instrumentima i uzajamnim fondovima Unije trebala bi se uskladiti s
 prilagodbama zbog prirode 11. ERF-a. Proračunskom potporom PZP-ovima
 trebale bi se u obzir uzeti institucijske veze s dotičnim državama
 članicama.
 (16) Pravila o financijskom
 izvještavanju i računovodstvu te o vanjskoj reviziji i razrješnici trebala
 bi biti jednaka onima iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 kako bi se pružio
 dosljedan okvir za provedbu i izvješćivanje.
 (17) Potrebno je utvrditi uvjete u
 skladu s kojima Europska investicijska banka („EIB”) upravlja određenim
 sredstvima 11. ERF-a.
 (18) Odredbama povezanima s
 kontrolom koju Revizorski sud provodi nad sredstvima 11. ERF-a kojima upravlja
 EIB trebao bi se poštovati trostrani sporazum sklopljen među Revizorskim
 sudom, EIB-om i Komisijom predviđen člankom 287. stavkom 3. Ugovora.
 (19) Prijelaznim odredbama trebala
 bi se utvrditi pravila o postupanju sa saldima i prihodima iz prethodnih
 Europskih razvojnih fondova te o primjeni ove Uredbe na preostale operacije u
 okviru njih.
 (20) U cilju dopuštanja
 pravovremenog programiranja i provedbe programa 11. ERF-a, ova Uredba trebala
 bi stupiti na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu
 Europske unije.
 DONIJELO JE OVU UREDBU:
 DIO PRVI
 „GLAVNE ODREDBE”
 GLAVA I.
 PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I OPĆE ODREDBE
 Članak 1.
 Područje primjene
 Ovom Uredbom utvrđuju se pravila za
 financijsku provedbu sredstava iz 11. Europskog razvojnog fonda (11. ERF) te
 financijsko izvještavanje i računovodstvo.
 Članak 2.
 Povezanost s Uredbom (EU,
 Euratom) br. 966/2012 koja se primjenjuje na opći proračun
 1. Osim ako je izričito
 utvrđeno drugačije, smatra se da izravna upućivanja u ovoj
 Uredbi na odredbe u Uredbi (EU, Euratom) br. 966/2012 uključuju i
 upućivanja na odgovarajuće odredbe Delegirane uredbe (EU) br.
 1268/2012.
 2. Smatra se da upućivanja
 u ovoj Uredbi na primjenjive odredbe Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 ne
 uključuju postupovne odredbe koje nisu relevantne za 11. ERF, posebno one
 koje se odnose na ovlašćivanje za donošenje delegiranih akata.
 3. Unutarnjim pozivanjima u
 Uredbi (EU, Euratom) br. 966/2012 ili Delegiranoj uredbi (EU) br. 1268/2012
 odredbe na koje se pozivaju ne postaju neizravno primjenjive na 11. ERF.
 4. Termini upotrijebljeni u ovoj
 Uredbi imaju značenje jednako onom koje im je dodijeljeno u Uredbi (EU,
 Euratom) br. 966/2012, uz iznimku članka 2. točke od (a) do (e) te
 Uredbe.
 Međutim, u svrhe ove Uredbe termini u
 nastavku u Uredbi (EU, Euratom) br. 966/2012 tumače se sa sljedećim
 prilagodbama:
 (a)
 „proračun” ili „proračunski” znači
 „11. ERF”;
 (b)
 „proračunska obveza” znači „financijska
 obveza”;
 (c)
 „institucija” znači „Komisija”;
 (d)
 „odobrena sredstva” ili „odobrena sredstva za
 poslovanje” znači „sredstva 11. ERF-a”;
 (e)
 „proračunska linija” ili „linija u
 proračunu” znači „dodjela”;
 (f)
 „temeljni akt” znači, s obzirom na relevantni
 kontekst, Unutarnji sporazum, Odluka o prekomorskom pridruživanju ili
 Provedbena uredba;
 (g)
 „treća zemlja” znači sve zemlje ili
 teritoriji korisnici obuhvaćeni geografskim područjem primjene 11.
 ERF-a.
 5. Tumačenjem ove Uredbe
 želi se očuvati dosljednost s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 osim ako
 bi takvo tumačenje bilo nespojivo sa specifičnostima 11. ERF-a kako
 je predviđeno u Sporazumu iz Cotonoua, Unutarnjem sporazumu, Odluci o
 prekomorskom pridruživanju ili Provedbenoj uredbi.
 Članak 3.
 Razdoblja, datumi i rokovi
 Osim ako je drugačije predviđeno,
 Uredba Vijeća (EEZ, Euratom) br. 1182/71[5]
 primjenjuje se na rokove utvrđene ovom Uredbom.
 Članak 4.
 Zaštita osobnih podataka
 Ovom Uredbom ne dovode se u pitanje zahtjevi
 iz Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[6] ni zahtjevi iz Uredbe (EZ) br.
 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća[7].
 Primjenjuje se članak 29. Delegirane
 uredbe (EU) br. 1268/2012 o informacijama o prijenosu osobnih podataka za
 potrebe revizije.
 GLAVA II.
 FINANCIJSKA NAČELA
 Članak 5.
 Financijska načela
 Sredstva 11. ERF-a izvršavaju se u skladu sa
 sljedećim načelima:
 (a)
 načelo jedinstva i točnosti
 proračuna;
 (b)
 načelo obračunske jedinice;
 (c)
 načelo univerzalnosti;
 (d)
 načelo specifikacije;
 (e)
 načelo dobrog financijskog upravljanja;
 (f)
 načelo transparentnosti.
 Članak 6.
 Načelo jedinstva i
 točnosti proračuna
 Nijedan prihod ne smije biti prikupljen ili
 rashod izvršen ako nije evidentiran u okviru ERF-a.
 Primjenjuju se članak 8. stavci 2. i 3.
 te članak 8. stavak 4. prvi podstavak Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
 Članak 7.
 Načelo obračunske
 jedinice
 Primjenjuje se članak 19. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012 o uporabi eura mutatis mutandis.
 Članak 8.
 Načelo univerzalnosti
 Ne dovodeći u pitanje članak 9.,
 ukupni prihodi pokrivaju ukupna procijenjena plaćanja.
 Svi prihodi i rashodi iskazuju se u cijelosti
 bez međusobnog usklađivanja, ne dovodeći u pitanje članak
 23. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o odbicima i usklađenjima deviznog
 tečaja, koji se primjenjuje.
 Međutim, prihodi iz članka 9. stavka
 2. točke (c) ove Uredbe automatski smanjuju plaćanja na temelju
 obveze iz koje su ostvareni.
 Članak 9.
 Namjenski prihodi
 1. Za financiranje
 određenih stavki rashoda upotrebljavaju se namjenski prihodi.
 2. Sljedeće čini
 namjenske prihode:
 (a)
 financijski doprinosi država članica i
 trećih zemalja, uključujući u oba slučaja njihove javne
 agencije, subjekte ili fizičke osobe te doprinosi međunarodnih
 organizacija određenim projektima ili programima vanjske pomoći koje
 financira Unija, a njima upravlja Komisija ili EIB u njihovo ime u skladu s
 člankom 10. [Provedbene uredbe];
 (b)
 prihodi određeni za posebne namjene, kao što
 su prihodi od zaklada, subvencija, darova i legata;
 (c)
 prihodi od vraćanja nepravilno plaćenih
 iznosa, nakon njihova povrata;
 (d)
 prihodi ostvareni od kamata na plaćanja
 pretfinanciranja, podložno članku 8. stavku 4. Uredbe (EU, Euratom) br.
 966/2012;
 (e)
 vraćanja i prihodi koji su ostvareni u okviru
 financijskih instrumenata u skladu s člankom 140. stavkom 6. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012;
 (f)
 prihodi ostvareni od naknadnog vraćanja poreza
 u skladu s člankom 23. stavkom 3. točkom (b) Uredbe (EU, Euratom) br.
 966/2012.
 3. Namjenskim prihodima iz
 stavka 2. točaka (a) i (b) financiraju se one stavke rashoda koje je
 odredio donator pod uvjetom da ih je prihvatila Komisija.
 Namjenskim prihodima iz stavka 2. točaka (e)
 i (f) financiraju se stavke rashoda slične onima iz kojih su ostvareni.
 4. Članak 184. stavak 3.
 Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 primjenjuje se mutatis mutandis.
 5. Članak 22. stavak 1. i
 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o donacijama primjenjuje se na namjenski
 prihod iz stavka 2. točke (b) ove Uredbe. U pogledu članka 22. stavka
 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 prihvaćanje donacije podliježe
 odobrenju Vijeća.
 6. Sredstva 11. ERF-a koja
 odgovaraju namjenskim prihodima dostupna su automatski kada Komisija zaprimi
 prihode. Međutim, učinak procjene iznosa potraživanja jest dostupnost
 sredstava 11. ERF-a u slučaju namjenskih prihoda iz stavka 2. točke
 (a) u slučajevima kada je sporazum s državama članicama izražen u
 eurima; plaćanja se mogu izvršiti na temelju tih prihoda samo kada su
 zaprimljeni.
 Članak 10.
 Načelo specifikacije
 Sredstva 11. ERF-a izdvajaju se za posebne
 namjene za svaku državu AKP-a ili PZP i s obzirom na glavne instrumente
 suradnje.
 U pogledu država AKP-a, ti instrumenti
 propisani su Financijskim protokolom utvrđenim Prilogom I.c Sporazuma iz
 Cotonoua. Izdvajanje sredstava (okvirna sredstva) temelji se i na odredbama
 Unutarnjeg sporazuma i Provedbene uredbe te se njime uzimaju u obzir sredstva
 rezervirana za rashode za potporu povezane s programiranjem i provedbom na
 temelju članka 6. Unutarnjeg sporazuma.
 U pogledu PZP-ova, ti instrumenti propisani su
 u dijelu četvrtom Odluke o prekomorskom pridruživanju i njegovu Prilogu
 II. Izdvajanjem tih sredstava uzima se u obzir i nedodijeljena pričuva
 predviđena člankom 3. stavkom 3. tog Priloga te sredstva za studije
 ili mjere tehničke pomoći na temelju njegova članka 1. stavka 1.
 točke (c).
 Članak 11.
 Načelo dobrog
 financijskog upravljanja
 1. Primjenjuje se članak
 30. stavci 1. i 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o načelima
 ekonomičnosti, učinkovitosti i djelotvornosti. Ne primjenjuje se
 članak 18. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012.
 2. Postavljaju se određeni,
 mjerljivi, dostižni, odgovarajući i vremenski utvrđeni ciljevi.
 Postizanje tih ciljeva prati se pokazateljima uspješnosti.
 3. Radi boljeg odlučivanja,
 posebno kako bi se opravdalo i navelo određivanje doprinosa koje moraju
 plaćati države članice iz članka 21., potrebne su sljedeće
 evaluacije:
 (a)
 uporabi sredstava 11. ERF-a prethodi ex-ante
 evaluacija o djelovanju koje je potrebno poduzeti koja obuhvaća elemente
 navedene u članku 18. stavku 1. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012
 (b)
 djelovanje se podvrgava ex-post evaluaciji
 kako bi se osiguralo da su željenim rezultatima opravdana upotrebljena
 sredstva.
 4. Instrumenti financiranja
 predviđeni Glavom VIII. i metode izvršavanja predviđene člankom
 17. odabiru se na temelju sposobnosti da se njima postignu posebni ciljevi
 mjera i sposobnosti da se njima ostvare rezultati, posebno uzimajući u
 obzir troškove kontrola, administrativno opterećenje i očekivani
 rizik nepoštovanja. Za bespovratna sredstva, to uključuje mogućnost uporabe
 jednokratnih iznosa, paušalne stope ili jediničnih troškova.
 Članak 12.
 Unutarnja kontrola
 Primjenjuje se članak 32. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012.
 Članak 13.
 Načelo transparentnosti
 1. 11. ERF se provodi, a
 financijsko izvještavanje izvršava u skladu s načelom transparentnosti.
 2. Godišnje procjene obveza i
 plaćanja na temelju članka 7. Unutarnjeg sporazuma objavljuju se u Službenom
 listu Europske unije.
 3. Ne dovodeći u pitanje
 članak 4. ove Uredbe, primjenjuje se članak 35. stavak 2. prvi podstavak
 i članak 35. stavak 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o objavi podataka
 o primateljima i drugih podataka. U svrhu članka 21. stavka 2. drugog
 podstavka Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012, termin „mjesto” znači,
 prema potrebi, ekvivalent regiji na razini NUTS 2. ako je primatelj
 fizička osoba.
 4. Mjere koje se financiraju u
 okviru 11. ERF-a mogu se provoditi uz usporedno ili zajedničko
 sufinanciranje.
 U slučaju usporednog financiranja, mjera se
 dijeli na niz jasno prepoznatljivih dijelova koje financiraju različiti
 donatori koji osiguravaju sufinanciranje na takav način da se krajnja
 uporaba financiranja uvijek može utvrditi.
 U slučaju zajedničkog sufinanciranja,
 ukupni trošak mjere dijele donatori koji pružaju sufinanciranje, a sredstva se
 udružuju na način da više nije moguće utvrditi izvor financiranja za
 bilo koju aktivnost koja se poduzima kao dio mjere. U tim slučajevima, ex-post
 objava ugovora o bespovratnim sredstvima i javnoj nabavi kako je
 predviđeno člankom 35. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 u skladu je
 s pravilima subjekta kojem su povjerene zadaće, ako postoji.
 5. Prema potrebi Komisija
 poduzima sve mjere kako bi osigurala vidljivost financijske potpore Unije. To
 uključuje mjere kojima se određuju zahtjevi za vidljivost za
 primatelje sredstava Unije, osim u opravdanim okolnostima. Komisija je nadležna
 za praćenje pridržavanja tih zahtjeva.
 GLAVA III.
 SREDSTVA 11. ERF-A I NJIHOVO IZVRŠENJE
 Članak 14.
 Izvori sredstava 11. ERF-a
 Sredstva 11. ERF-a sastoje se od sredstava iz
 članka 1. stavaka 2., 4. i 6. Unutarnjeg sporazuma, sredstava iz njegova
 članka 1. stavka 9. i drugih namjenskih prihoda iz članka 9. ove
 Uredbe.
 Članak 15.
 Struktura 11. ERF-a
 Prihodi i rashodi11. ERF-a razvrstavaju se s obzirom na njihovu vrstu ili na svrhu kojoj su
 namijenjeni.
 Članak 16.
 Provedba
 11. ERF-a u skladu s
 načelom dobrog financijskog upravljanja
 1. Komisija preuzima
 odgovornosti Unije definirane člankom 57. Sporazuma iz Cotonoua i Odlukom
 o prekomorskom pridruživanju.
 U tu svrhu izvršava prihode i rashode 11. ERF-a u skladu s odredbama ovog
 dijela i dijela trećeg ove Uredbe na vlastitu odgovornost i u okviru
 sredstava 11. ERF-a.
 2. Države članice
 surađuju s Komisijom kako bi se sredstva ERF-a upotrebljavala u skladu s
 načelom dobrog financijskog upravljanja.
 Članak 17.
 Načini izvršenja
 1. Primjenjuju se članci
 56. i 57. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
 2. Podložno odredbama iz stavaka
 od 3. do 5., primjenjuju se pravila o načinima izvršenja utvrđena
 poglavljem 2. glave IV. dijela prvog Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 te
 člancima 188. i 193. te Uredbe. Međutim odredbe o podijeljenom
 upravljanju s državama članicama iz članka 58. stavka 1. točke
 (b) i članka 59. te Uredbe nisu primjenjive.
 3. Subjekti kojima su povjerene
 zadaće osiguravaju dosljednost s vanjskom politikom EU-a i mogu povjeriti
 drugim subjektima zadaće povezane s izvršenjem proračuna na temelju
 uvjeta jednakih onima koji se primjenjuju na Komisiju. Svake godine ispunjaju
 svoje obveze na temelju članka 60. stavka 5. Uredbe (EU, Euratom) br.
 966/2012. Mišljenje revizije podnosi se u roku od jednog mjeseca od
 izvješća i izjave o upravljanju kako bi se uzeli u obzir u jamstvu
 Komisije. Države AKP-a i PZP-ovi mogu povjeriti zadaće povezane s
 izvršavanjem proračuna i unutar njihovih odjela te tijelima uređenima
 privatnim pravom na temelju ugovora o uslugama. Ta tijela odabiru se na temelju
 otvorenih, transparentnih, razmjernih i nediskriminirajućih postupaka
 kojima se izbjegava sukob interesa. Sporazumom o financiranju propisuju se uvjeti
 ugovora o uslugama.
 4. Ako se 11. ERF provodi u
 okviru neizravnog upravljanja s državama AKP-a ili PZP-ovima, ne dovodeći
 u pitanje odgovornosti država AKP-a ili PZP-ova u svojstvu javnih
 naručitelja, Komisija:
 (a)
 prema potrebi osigurava povrat iznosa koje duguju
 primatelji u skladu s člankom 80. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012,
 uključujući odlukom koja je izvršiva na temelju istih uvjeta kao onih
 utvrđenih člankom 299. Ugovora;
 (b)
 može, ako je to nužno s obzirom na okolnosti,
 propisati upravne i/ili financijske sankcije na temelju istih uvjeta kao onih
 utvrđenih člankom 109. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
 Sporazum o financiranju sadržava odredbe o
 suradnji između Komisije i države AKP-a ili PZP-a u tu svrhu.
 5. Financijska
 pomoć Unije može se pružiti doprinosima međunarodnim, regionalnim ili
 nacionalnim fondovima, poput onih koje je uspostavio ili kojima upravlja EIB,
 države članice ili međunarodne organizacije radi poticanja
 zajedničkog financiranja niza donatora ili fondovima koje je uspostavio
 najmanje jedan donator u svrhu zajedničke provedbe projekata.
 GLAVA IV.
 FINANCIJSKI IZVRŠITELJI
 Članak 18.
 Opće odredbe o
 financijskim izvršiteljima i njihovoj odgovornosti
 1. Komisija svakom financijskom
 izvršitelju pruža sredstva potrebna za izvršavanje njihovih zadaća te
 dokument u kojem su podrobno opisane njihove zadaće, prava i obveze.
 2. Primjenjuje se članak
 64. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o razdvajanju dužnosti.
 3. Poglavlje IV. glave IV.
 dijela prvog Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o odgovornosti financijskih
 izvršitelja primjenjuje se mutatis mutandis.
 Članak 19.
 Dužnosnik za ovjeravanje
 1. Primjenjuju se članci
 65., 66. i 67. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o dužnosniku za ovjeravanje,
 njegovim ovlastima i dužnostima, odnosno o ovlastima i dužnostima šefova
 delegacija Unije.
 2. Ako nadležni dužnosnik
 Komisije za ovjeravanje sazna za probleme pri provođenju postupaka
 povezanih s upravljanjem sredstvima 11. ERF-a, u kombinaciji s imenovanim
 nacionalnim i regionalnim dužnosnikom za ovjeravanje, dužnosnikom za
 ovjeravanje unutar AKP-a ili teritorijalnim dužnosnikom za ovjeravanje, on
 uspostavlja sve kontakte potrebne kako bi se situacija popravila i poduzima sve
 potrebne korake. U slučaju da nacionalni i regionalni dužnosnik za
 ovjeravanje, dužnosnik za ovjeravanje unutar AKP-a ili teritorijalni dužnosnik
 za ovjeravanje nije u mogućnosti izvršavati dužnosti njemu povjerene u
 okviru Sporazuma iz Cotonoua ili Odluke o prekomorskom pridruživanju, nadležni
 dužnosnik Komisije za ovjeravanje može privremeno preuzeti njegovo mjesto i
 djelovati u njegovo ime i za njegov račun; u tom slučaju Komisija
 može primiti novčanu naknadu za dodatan administrativni posao iz sredstava
 dodijeljenih dotičnoj državi AKP-a ili PZP-u.
 Članak 20.
 Računovodstveni
 službenik
 1. Računovodstveni
 službenik Komisije računovodstveni je službenik 11. ERF-a.
 2. Primjenjuje se članak
 68., uz iznimku njegova stavka 1 drugog podstavka i članak 69. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012 o ovlastima i dužnostima računovodstvenog
 službenika, odnosno ovlastima koje računovodstveni službenik može
 delegirati. Članak 54., članak 57. stavak 3., članak 58. stavak
 5. drugi podstavak i članak 58. stavak 6. Delegirane uredbe (EU) br.
 1268/2012 ne primjenjuju se.
 GLAVA V.
 PRIHODI
 Članak 21.
 Godišnji doprinos i njegovi obroci
 1. U skladu s člankom 7.
 Unutarnjeg sporazuma, gornja granica za godišnji iznos doprinosa za godinu n +
 2 i godišnji iznos doprinosa za godinu n + 1 te za njegovo
 plaćanje u tri obroka utvrđuje se u skladu s postupkom utvrđenim
 stavcima od 2. do 7. ovog članka.
 Obroci koje mora platiti svaka država članica
 određuju se na način da su razmjerni doprinosima koje pojedine države
 članice uplaćuju u 11. ERF kako je utvrđeno člankom 1.
 stavkom 2. Unutarnjeg sporazuma.
 2. Komisija do 20. listopada
 godine n predstavlja prijedlog koji sadržava:
 –
 gornju granicu za godišnji iznos doprinosa za
 godinu n + 2,
 –
 godišnji iznos doprinosa za godinu n + 1,
 –
 iznos prvog obroka doprinosa za godinu n + 1.
 Vijeće odlučuje o tom prijedlogu do 15.
 studenoga godine n.
 Države članice plaćaju prvi obrok
 doprinosa za godinu n + 1 najkasnije do 21. siječnja godine n + 1.
 3. Komisija predstavlja
 prijedlog do 15. lipnja godine n + 1 koji sadržava:
 –
 iznos drugog obroka doprinosa za godinu n + 1,
 –
 revidirani godišnji iznos doprinosa za godinu n + 1
 u skladu sa stvarnim potrebama, u slučajevima kada, u skladu s
 člankom 7. stavkom 3. Unutarnjeg sporazuma, godišnji iznos odstupa od
 stvarnih potreba.
 Vijeće odlučuje o prijedlogu najkasnije
 21 kalendarski dan nakon što Komisija predstavi svoj prijedlog.
 Države članice plaćaju drugi obrok
 najkasnije do 27. srpnja godine n + 1.
 4. Do 15. srpnja godine n + 1,
 Komisija, uzimajući u obzir predviđanja EIB-a o upravljanju i
 djelovanju Ulagačkog instrumenta, uključujući one subvencije za
 kamatne stope koje provodi EIB, izrađuje i dostavlja Vijeću
 izvješće o obvezama, plaćanjima i godišnjem iznosu poziva za
 doprinose izvršenih u godini n i koji se trebaju izvršiti u godinama n + 1 i n
 + 2. Iznosi za godine n + 1 i n + 2 temelje se na sposobnosti učinkovitog
 dobavljanja predložene razine sredstava.
 5. Komisija predstavlja do 10.
 listopada godine n + 1 prijedlog koji sadržava:
 –
 treći obrok godišnjeg doprinosa za godinu n +
 1,
 –
 revidirani godišnji iznos doprinosa za godinu n + 1
 u skladu sa stvarnim potrebama, u slučajevima kada, u skladu s
 člankom 7. stavkom 3. Unutarnjeg sporazuma, godišnji iznos odstupa od
 stvarnih potreba.
 Vijeće odlučuje o prijedlogu najkasnije
 21 kalendarski dan nakon što Komisija predstavi svoj prijedlog.
 Države članice plaćaju treći obrok najkasnije
 do 21. studenoga godine n + 1.
 6. Iznos obroka povezanih s
 određenom godinom ne može prelaziti godišnji iznos doprinosa
 određenog za tu godinu. Godišnji iznos doprinosa ne može prelaziti gornju
 granicu određenu za tu godinu. Gornja granica ne može se povećati
 osim u skladu s člankom 7. stavkom 4. Unutarnjeg sporazuma. Moguće
 povećanje gornje granice uključuje se u prijedloge iz stavaka 2., 3.
 i 5. ovog članka.
 7. Gornjom granicom godišnjeg
 iznosa doprinosa za godinu n + 2, godišnjim iznosom doprinosa za godinu n + 1 i
 obrocima doprinosa posebno se navodi:
 (a)
 iznos kojim upravlja Komisija i
 (b)
 iznos kojim upravlja EIB, uključujući
 subvencije za kamatne stope kojima on upravlja.
 Članak 22.
 Plaćanje obroka
 1. U okviru poziva za doprinose
 prvo se iskorištavaju iznosi utvrđeni za prethodne Europske razvojne
 fondove, jedan za drugim.
 2. Doprinosi država članica
 izražavaju se u eurima i plaćaju u eurima.
 3. Doprinos iz članka 21.
 stavka 7. točke (a) svaka država članica odobrava na poseban
 račun pod nazivom „Europska komisija – Europski razvojni fond” otvoren pri
 središnjoj banci te države članice ili financijske institucije koju je ta
 država članica odredila. Iznos takvih doprinosa ostaje na tim posebnim
 računima dok se plaćanja trebaju izvršiti. Komisija
 nastoji izvršiti sve isplate s posebnih računa na način kojim se
 održava raspodjela sredstava na tim računima koja odgovara ključu
 raspodjele doprinosa na temelju članka 1. stavka 2. točke (a)
 Unutarnjeg sporazuma.
 Doprinos iz članka 21. stavka 7. točke
 (b) ove Uredbe svaka država članica odobrava u skladu s člankom 53.
 stavkom 1.
 Članak 23.
 Kamate zbog neplaćenih
 iznosa doprinosa
 1. Po isteku rokova
 utvrđenih člankom 21. stavcima 2., 3. i 5., dotična država
 članica obvezna je platiti kamatu u skladu sa sljedećim uvjetima:
 (a)
 kamatna stopa je stopa koju Europska središnja
 banka primjenjuje na svoje glavne operacije refinanciranja, kako je objavljeno
 u seriji C Službenog lista Europske unije, na snazi prvog kalendarskog
 dana mjeseca u kojem istječe rok, uvećana za dva postotna boda. Ta
 stopa povećava se za četvrtinu postotnog boda za svaki mjesec
 kašnjenja;
 (b)
 kamata se plaća za razdoblje koje protekne od
 kalendarskog dana koji slijedi dan isteka roka za plaćanje do dana
 plaćanja.
 2. S obzirom na doprinos iz
 članka 21. stavka 7. točke (a), kamata se knjiži u korist jednog od
 računa iz članka 1. stavka 6. Unutarnjeg sporazuma.
 S obzirom na doprinos iz članka 21. stavka 7.
 točke (b), kamata se knjiži u korist Ulagačkog instrumenta u skladu s
 člankom 53. stavkom 1.
 Članak 24.
 Poziv na plaćanje
 neplaćenih doprinosa
 Po isteku financijskog protokola
 utvrđenog Prilogom I.c Sporazumu iz Cotonoua, Komisija i EIB pozivaju na
 plaćanje onog dijela koji države članice još moraju platiti u skladu
 s člankom 21., kako se zahtijeva uvjetima utvrđenima ovom Uredbom.
 Članak 25.
 Ostali prihodi
 1. Primjenjuju se članci od
 77. do 79., članak 80. stavci 1. i 2. te članci 81. i 82. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012 o procjeni iznosa potraživanja, utvrđivanju iznosa
 potraživanja, odobravanju i pravilima povrata, zastari i nacionalnom tretmanu
 prava Unije. Povrat se može izvršiti odlukom Komisije izvršivom na temelju
 članka 299. Ugovora.
 2. U pogledu članka 77.
 stavka 3. i članka 78. stavka 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012,
 upućivanje na vlastita sredstva podrazumijeva upućivanje na doprinose
 država članica definirane člankom 21.
 3. Članak 83. stavak 2.
 Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 primjenjuje se na povrat određen u
 eurima. Primjenjuje se za povrate u lokalnoj valuti, dok je stopa ona stopa
 središnje banke zemlje koja izdaje valutu, na snazi prvog kalendarskog dana
 mjeseca u kojem je određen nalog za povrat.
 4. U pogledu članka 84.
 stavka 3. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012, popis prava određuje se odvojeno
 za 11. ERF i dodaje se izvješću iz članka 44. stavka 2.
 5. Članci 85. i 90.
 Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 ne primjenjuju se.
 GLAVA VI.
 RASHODI
 Članak 26.
 Odluke o financiranju
 Preuzimanju obveza za rashode prethodi odluka
 o financiranju koju donosi Komisija.
 Primjenjuje se članak 84. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012, osim njegova stavka 2.
 Članak 27.
 Pravila koja se primjenjuju
 na obveze
 1. Primjenjuje se članak
 85., osim njegova stavka 3. točke (c), članci 86., 87., 185.,
 članak 189. stavci 1. i 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 koji se
 odnose na obveze i provedbu vanjskih djelovanja. Ne primjenjuje se članak
 95. stavak 2., članak 97. stavak 1. točke (a) i (e) te članak
 98. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012.
 2. U vezi s primjenom članka
 189. stavka 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, razdoblje za sklapanje
 pojedinačnih ugovora i sporazuma o bespovratnim sredstvima za provedbu
 djelovanja može se produljiti na više od tri godine nakon datuma sklapanja
 ugovora o financiranju, u slučajevima kada države AKP-a i PZP-ovi povjere
 zadaće izvršenja proračuna na temelju članka 17. stavka 3. ove
 Uredbe.
 3. Ako su sredstva 11. ERF-a
 izvršena u neizravnom upravljanju s državama AKP-a i PZP-ovima, nadležni
 dužnosnik za ovjeravanje može, kada prihvati opravdanje, produljiti razdoblje
 od dvije godine iz članka 86. stavka 5. trećeg podstavka Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012 i razdoblje od tri godine iz njezinog članka 189.
 stavka 2. drugog podstavaka.
 4. Po isteku produljenih
 razdoblja iz stavka 3. ovog članka ili razdoblja iz trećeg podstavka
 članka 86. stavka 5. te iz drugog podstavka članka 189. stavka 2.
 Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, neiskorištena salda se, po potrebi,
 opozivaju.
 5. Ako se mjere donose na
 temelju članaka 96. i 97. Sporazuma iz Cotonoua, primjena produljenih
 razdoblja iz stavka 3. ovog članka, članka 86. stavka 5. trećeg
 podstavka i članka 189. stavka 2. drugog podstavka Uredbe (EU, Euratom)
 br. 966/2012 može se suspendirati.
 6. Za potrebe članka 87.
 stavka 1. točke (c) i stavka 2. točke (b) Uredbe (EU, Euratom) br.
 966/2012, usklađenost i ispravnost procjenjuju se u odnosu na
 odgovarajuće odredbe, a posebno Ugovorâ, Sporazuma iz Cotonoua, Odluke o
 prekomorskom pridruživanju, Unutarnjeg sporazuma, ove Uredbe te svih akata
 donesenih za provedbu tih odredaba.
 7. U svim pravnim obvezama treba
 izričito stajati da Komisija i Revizorski sud imaju ovlasti za provjeru i
 reviziju te da OLAF ima ovlasti za istrage, na temelju dokumenata i na licu
 mjesta, svih korisnika, izvoditelja i podizvoditelja koji su primili sredstva
 iz 11. ERF-a.
 Članak 28.
 Potvrda, odobravanje i
 plaćanje rashoda
 Primjenjuju se članci 88., 89. i
 članak 90., osim njegova stavka 4. drugog podstavka, te članak 91. i
 članak 184. stavak 4. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
 Članak 29.
 Rokovi za plaćanja
 8. Podložno stavku 2., na
 plaćanja koje vrši Komisija primjenjuje se članak 92. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012.
 9. Ako su sredstva iz 11. ERF-a
 izvršena u neizravnom upravljanju s državama AKP-a i PZP-ovima, a Komisija vrši
 plaćanja u njihovo ime, rok iz članka 92. stavka 1. točke (b)
 Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 primjenjuje se na sva plaćanja iz
 njegove točke (a). Sporazum o financiranju treba sadržavati odredbe
 potrebne za osiguranje pravovremene suradnje javnog naručitelja.
 10. Zahtjevi za odgođena
 plaćanja za koja je odgovorna Komisija terete se na računu ili
 računima iz članka 1. stavka 6. Unutarnjeg sporazuma.
 GLAVA VII.
 RAZNE PROVEDBENE ODREDBE
 Članak 30.
 Unutarnji revizor
 Unutranji revizor Komisije unutarnji je revizor
 11. ERF-a. Primjenjuju se članci 99. i 100. Uredbe (EU, Euratom) br.
 996/2012.
 Članak 31.
 IT sustavi, elektronički
 prijenos i e-vlada
 Odredbe članaka 93., 94. i 95. Uredbe
 (EU, Euratom) br. 966/2012, povezani s elektroničkim upravljanjem
 operacijama i dokumentima, primjenjuju se mutatis mutandis na 11. ERF.
 Članak 32.
 Dobro upravljanje i pravna
 sredstva
 Primjenjuju se članci 96. i 97. Uredbe
 (EU, Euratom) br. 966/2012.
 Članak 33.
 Uporaba središnje baze
 podataka o isključenjima
 Središnja baza podataka o isključenjima
 uspostavljena na temelju članka 108. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br.
 966/2012, koja sadržava podatke o natjecateljima i ponuditeljima te
 podnositeljima zahtjeva i korisnicima koji se nalaze u jednoj od situacija iz
 članka 106., članka 109. stavka 1. prvog podstavka točke (b) i
 članka 109. stavka 2. točke (a) te Uredbe primjenjuju se za provedbu
 11. ERF-a.
 Članak 108. stavci 2. i 5. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012 te članci 142. i 144. Delegirane uredbe (EU) br.
 1268/2012 povezani s uporabom središnje baza podataka o isključenjima i
 pristupu njome primjenjuju se mutatis mutandis.
 U pogledu članka 108. stavka 2. Uredbe
 (EU, Euratom) br. 966/2012, financijski interesi Unije uključuju provedbu
 11. ERF-a.
 Članak 34.
 Administrativni aranžmani s
 ESVD-om
 Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) i
 službe Komisije mogu se dogovoriti o detaljnim aranžmanima za olakšanje
 izvršenja, od strane delegacija Unije, sredstava predviđenih za rashode za
 potporu povezane s 11. ERF-om na temelju članka 6. Unutarnjeg sporazuma.
 GLAVA VIII.
 INSTRUMENTI FINANCIRANJA
 Članak 35.
 Opće odredbe o
 instrumentima financiranja
 11. Za potrebe pružanja
 financijske pomoći na temelju ove glave, suradnja među Unijom,
 državama AKP-a i PZP-ovima može se, inter alia, odvijati u obliku:
 (c)
 trostranih aranžmana kojima Unija koordinira s
 trećim zemljama svoju pomoć državi AKP-a, PZP-u ili regiji;
 (d)
 mjera administrativne suradnje primjerice twinning
 između javnih ustanova, tijela lokalne vlasti, nacionalnih javnih tijela
 ili subjekata uređenih privatnim pravom kojima je povjereno pružanje
 javnih usluga države članice, te države AKP-a ili PZP-a, kao i mjera
 suradnje u koje su uključeni stručnjaci iz javnog sektora koje je
 država članica poslala te njihova regionalna ili lokalna tijela vlasti;
 (e)
 doprinosa troškovima potrebnima za uspostavu
 javno-privatnog partnerstva i upravljanja njime;
 (f)
 programâ potpore sektorskoj politici, kojima Unija
 pruža potporu sektorskom programu države AKP-a ili PZP-a te
 (g)
 subvencija za kamatne stope u skladu s člankom
 37.
 12. Pored instrumenata
 financiranja iz članaka 36. do 42., financijska pomoć može se pružati
 na sljedeći način:
 (h)
 otpisom dugova u okviru međunarodno
 dogovorenih programâ otpisa dugova;
 (i)
 U iznimnim slučajevima, sektorskim i
 općim uvoznim programima koji mogu biti u obliku:
 –
 sektorskih uvoznih programa u naravi;
 –
 sektorskih uvoznih programa kojima se osigurava
 strana valuta za financiranje uvoza za dotični sektor; ili
 –
 općih uvoznih programa kojima se osigurava
 strana valuta za financiranje općeg uvoza širokog raspona proizvoda.
 13. Financijska pomoć može se
 pružiti doprinosima međunarodnim, regionalnim ili nacionalnim fondovima,
 kao što su oni koje je osnovala ili kojima upravljaju Europska investicijska
 banka, države članice ili države AKP-a ili PZP-ovi i regije ili
 međunarodne organizacije, radi privlačenja zajedničkog
 financiranja više donatora, ili fondovima koje je osnovao donator ili više njih
 radi zajedničke provedbe projekata.
 Promiče se recipročni pristup
 financijskih institucija EU-a, po potrebi, financijskim instrumentima koje su
 uspostavile druge organizacije.
 14. Provedbom svoje potpore
 tranziciji i reformama u državama AKP-a i PZP-ovima, Unija se naslanja na i
 dijeli iskustva i poučne lekcije država članica.
 Članak 36.
 Javna nabava
 15. Primjenjuje se članak
 101. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 kojim se definiraju ugovori o javnoj
 nabavi.
 16. Javni naručitelji za
 potrebe ove Uredbe jesu:
 (j)
 Komisija, u ime i za račun jedne ili više
 države AKP-a ili jednog ili više PZP-ova;
 (k)
 subjekti i osobe iz članka 185. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012 kojima su povjerene odgovarajuće zadaće
 izvršenja proračuna.
 17. Za ugovore o javnoj nabavi
 koje su dodijelili javni naručitelji iz stavka 2. ovog članka, ili su
 dodijeljeni u njihovo ime, primjenjuju se odredbe poglavlja 1. glave V. dijela
 prvog i poglavlja 3. glave IV. dijela drugog Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012,
 osim:
 (l)
 članka 103., članka 104. stavka 1. drugog
 podstavka i članka 111. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012;
 (m)
 članka 127. stavaka 3. i 4., članka 128.,
 članaka 134. do 137., članka 139. stavka 3. do 6., članka 148.
 stavka 4., članka 151. stavka 2., članka 160., članka 164.,
 druge rečenice članka 260. i članka 262. Delegirane uredbe (EU)
 br. 1268/2012.
 Članak 124. stavak 2. Delegirane uredbe (EU)
 br. 1268/2012 primjenjuje se na ugovore u vezi s nekretninama.
 Prvi podstavak ovog stavka ne primjenjuje se na
 javne naručitelje iz točke (b) stavka 2. ako ih je, nakon provjera iz
 članka 61. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, Komisija ovlastila da
 primjene vlastite postupke javne nabave.
 18. Na ugovore o javnoj nabavi
 koje Komisija dodijeli za vlastiti račun te na provedbena djelovanja
 povezana s pomoći za upravljanje kriznim situacijama i operacijama
 humanitarne pomoći, primjenjuju se odredbe glave V. dijela prvog Uredbe
 (EU, Euratom) br. 966/2012.
 19. U slučaju nepoštovanja
 postupaka iz stavka 3., rashodi za dotične operacije nisu prihvatljivi za
 financiranje iz 11. ERF-a, uz poštovanje načela proporcionalnosti.
 20. Postupci javne nabave iz
 stavka 3. utvrđuju se u sporazumu o financiranju.
 21. U pogledu članka 263.
 stavka 1. točke (a) Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012:
 (n)
 „prethodna obavijest” jest obavijest kojom javni
 naručitelji objavljuju indikativne procijenjene ukupne vrijednosti i
 predmet ugovora i okvirnih ugovora koje namjeravaju sklopiti u financijskoj
 godini, ali isključujući ugovore koji su u pregovaračkom
 postupku javne nabave bez prethodnog objavljivanja poziva na nadmetanje;
 (o)
 „poziv na nadmetanje” jest način na koji javni
 naručitelji objavljuju svoju namjeru pokretanja postupka za sklapanje
 ugovora o javnoj nabavi ili okvirnog ugovora ili uspostavljanja dinamičkog
 sustava nabave u skladu s člankom 131. Delegirane uredbe (EU) br.
 1268/2012;
 (p)
 „obavijesti o sklopljenom ugovoru” jest obavijest u
 kojoj se objavljuje ishod postupka sklapanja ugovora, okvirnih ugovora ili
 ugovora koji se temelje na dinamičkom sustavu nabave.
 Članak 37.
 Bespovratna sredstva
 22. Podložno stavcima 2. i 3. ovog
 članka, primjenjuje se glava VI. dijela prvog i članak 192. Uredbe
 (EU, Euratom) br. 966/2012.
 23. Bespovratna sredstva izravni
 su financijski doprinosi, putem donacija, iz 11. ERF-a kako bi se financiralo
 sljedeće:
 (q)
 djelovanje, uključujući ono koje provodi
 agencija Unije, namijenjeno pomoći pri ostvarenju cilja Sporazuma iz Cotonoua
 ili Odluke o prekomorskom pridruživanju ili programa ili projekta donesenog u
 skladu s tim Sporazumom ili tom Odlukom; ili
 (r)
 funkcioniranje tijela koje nastoji ostvariti cilj
 iz točke (a).
 Bespovratna sredstva u smislu točke (a) mogu
 se dodijeliti tijelu iz članka 208. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br.
 966/2012.
 24. Kada radi s lokalnim
 dionicima, Komisija uzima u obzir njihove specifične potrebe i kontekst,
 pri definiranju modaliteta financiranja, vrste doprinosa, modaliteta dodjele i
 administrativnih odredbi za upravljanje bespovratnim sredstvima kako bi doprla
 do najšireg mogućeg raspona lokalnih dionika i odgovorila na njihove
 potrebe. Potiču se posebni modaliteti, kao što su sporazumi o partnerstvu,
 financijska potpora trećim stranama, jednokratni iznosi, izravna dodjela
 ili pozivi za podnošenje prijedloga s ograničenom prihvatljivosti.
 25. Sljedeće navedeno nisu
 bespovratna sredstva u smislu ove Uredbe:
 (s)
 stavke iz članka 121. stavka 2. točaka
 (b) do (f), (h) i (i) Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012;
 (t)
 potpora iz članka 35. stavka 2. ove Uredbe.
 26. Ne primjenjuju se članci
 175. i 177. Uredbe (EU, Euratom) br. 1268/2012.
 Članak 38.
 Nagrade
 Primjenjuje se glava VII. dijela prvog Uredbe
 (EU, Euratom) br. 966/2012, osim njezinog članka 138. stavka 2. drugog
 podstavka.
 Članak 39.
 Proračunska potpora
 Primjenjuje se članak 186. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012.
 Opća ili sektorska proračunska
 potpora EU-a temelji se na na uzajamnoj odgovornosti i zajedničkoj
 predanosti univerzalnim vrijednostima i ciljevima za jačanje ugovornih
 partnerstava između EU-a i država AKP-a ili PZP-ova kako bi se promicali
 demokracija, ljudska prava i vladavina prava, podupirao održiv i uključiv
 rast te iskorijenilo siromaštvo.
 Svaka odluka o pružanju proračunske
 potpore temelji se na politikama proračunske potpore koje je EU dogovorio,
 jasnom skupu kriterija prihvatljivosti i pažljivoj ocjeni rizika i koristi.
 Jedna od ključnih odrednica te odluke
 jest ocjena predanosti, stanja i napretka država AKP-a i PZP-ova u pogledu
 demokracije, ljudskih prava i vladavine prava. Proračunska potpora
 razlikuje se kako bi se bolje odgovorilo na politički, gospodarski i
 društveni kontekst država AKP-a ili PZP-ova, uzimajući u obzir stanja
 nestabilnosti.
 Pri pružanju proračunske potpore,
 Komisija jasno određuje i prati njezinu uvjetovanost, te podupire i razvoj
 parlamentarnog nadzora i sposobnosti revizije te povećanu transparentnost
 i pristup javnosti informacijama.
 Isplata proračunske potpore uvjetuje se
 zadovoljavajućim napretkom prema ostvarenju ciljeva dogovorenih s državama
 AKP-a i PZP-ovima.
 Pri pružanju proračunske potpore
 PZP-ovima uzimaju se u obzir njihove ustavne poveznice s dotičnim državama
 članicama.
 Članak 40.
 Financijski instrumenti
 Financijski instrumenti mogu se uspostaviti u
 odluci o financiranju iz članka 26. Oni su, kada je god to moguće,
 pod vodstvom EIB-a ili višestrane europske financijske institucije, kao što je
 EBOR, ili dvostrane europske financijske institucije, npr. dvostranih banaka za
 razvoj, po mogućnosti zajedno s dodatnim bespovratnim sredstvima ili
 drugih izvora.
 Komisija može provoditi financijske
 instrumente pod izravnim upravljanjem ili pod neizravnim upravljanjem
 povjeravanjem zadaća subjektima na temelju članka 58. stavka 1.
 točke (c) podtočaka ii., iii., v. i vi. Uredbe (EU, Euratom) br.
 966/2012. Ti subjekti ispunjavaju zahtjeve iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012
 te su usklađeni s ciljevima, standardima i politikama Unije te s najboljom
 praksom u pogledu uporabe fondova Unije i izvješćivanja o tome.
 Primjenjuje se glava VIII. dijela prvog Uredbe
 (EU, Euratom) br. 966/2012, osim njezinog članka 139. stavka 1., stavka 4.
 prvog podstavka i stavka 5.
 Financijski instrumenti mogu se udružiti u
 regionalne instrumente za potrebe izvršenja i izvješćivanja.
 Članak 41.
 Stručnjaci
 U vezi s plaćanjem vanjskih
 stručnjaka primjenjuje se drugi stavak članka 204. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012 i članak 287. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012.
 Članak 42.
 Uzajamni fondovi Unije
 27. Podložno stavku 2. ovog
 članka, primjenjuje se članak 187. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
 28. U pogledu članka 187.
 stavka 8. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, nadležna komisija jest komisija iz
 članka 8. Unutarnjeg sporazuma.
 GLAVA IX.
 FINANCIJSKO IZVJEŠTAVANJE I RAČUNOVODSTVO
 Članak 43.
 Financijski izvještaji 11.
 ERF-a
 29. Financijsko izvještavanje 11.
 ERF-a, kojim se opisuje njegovo financijsko stanje na dan 31. prosinca
 određene godine, obuhvaća:
 (u)
 financijske izvještaje;
 (v)
 izvještaj o financijskom izvršenju;
 Financijski izvještaji popraćeni su
 informacijama koje je dostavio EIB u skladu s člankom 57.
 30. Računovodstveni službenik
 dostavlja Revizorskom sudu privremene financijske izvještaje do 31. ožujka
 sljedeće godine.
 31. Revizorski sud do 15. lipnja
 sljedeće godine iznosi svoje primjedbe u vezi s privremenim financijskim
 izvještajima, u pogledu dijela sredstava 11. ERF-a za financijsko upravljanje
 za koje je nadležna Komisija, kako bi Komisija mogla unijeti ispravke koje
 smatra potrebnima za izradu završnih financijskih izvještaja.
 32. Komisija odobrava završne
 financijske izvještaje i prosljeđuje ih Europskom parlamentu, Vijeću
 i Revizorskom sudu najkasnije do 31. srpnja sljedeće godine.
 33. Primjenjuje se drugi podstavak
 članka 148. stavak 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
 34. Završni financijski izvještaji
 objavljuju se u Službenom listu Europske unije zajedno s izjavom o
 jamstvu koju daje Revizorski sud u skladu s člankom 49. do 15. studenoga
 sljedeće godine.
 35. Privremeni i završni
 financijski izvještaji mogu se na temelju stavaka 2. i 4. poslati
 elektroničkim putem.
 Članak 44.
 Financijski izvještaji i
 izvještaj o financijskom izvršenju
 36. Primjenjuje se članak
 145. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
 37. Izvještaj o financijskom
 izvršenju priprema nadležni dužnosnik za ovjeravanje i prenosi
 računovodstvenom službeniku do 15. ožujka radi uključenja u
 financijske izvještaje 11. ERF-a. Iskazuje istinit i objektivan prikaz
 operacija proračunskih prihoda i rashoda iz sredstava 11. ERF-a. Prikazuje
 se u milijunima eura i obuhvaća:
 (w)
 izvještaj o financijskom rezultatu, u kojem se
 navode sve financijske operacije za tu godinu u smislu prihoda i rashoda;
 (x)
 prilog izvještaju o financijskom rezultatu, u kojem
 se dopunjuju podaci prikazani u njemu te se daju primjedbe na njih.
 38. Izvještaj o financijskom
 rezultatu sadržava sljedeće tablice:
 (y)
 tablicu u kojoj se opisuju promjene u dodijeljenim
 sredstvima tijekom prethodne financijske godine;
 (z)
 tablicu u kojoj se prikazuju, prema dodjeljenim
 sredstvima, ukupne obveze, namjenska sredstva i plaćanja izvršena tijekom
 financijske godine te sveukupni iznosi od otvaranja 11. ERF-a.
 Članak 45.
 Praćenje i
 izvješćivanje koje provode Komisija i EIB
 39. Komisija i EIB prate, svatko u
 mjeri u kojoj se to na njih odnosi, kako države AKP-a, PZP-ovi i svi drugi
 korisnici koriste pomoć iz 11. ERF-a te provedbu projekata koji se
 financiraju iz 11. ERF-a, posebno uzimajući u obzir ciljeve iz
 članaka 55. i 56. Sporazuma iz Cotonoua i odgovarajućih odredaba
 Odluke o prekomorskom pridruživanju.
 40. EIB povremeno obavješćuje
 Komisiju o provedbi projekata koji se financiraju sredstvima 11. ERF-a kojima
 upravlja, nakon postupaka navedenih u operativnim smjernicama ulagačkog
 instrumenta.
 41. Komisija i EIB dostavljaju
 državama članicama podatke o operativnoj provedbi sredstava 11. ERF-a kako
 je predviđeno člankom 18. Provedbene uredbe. Komisija te podatke
 dostavlja Revizorskom sudu u skladu s člankom 11. stavkom 6. Unutarnjeg
 sporazuma.
 Članak 46.
 Računovodstvo
 Na sredstva 11. ERF-a kojima upravlja Komisija
 primjenjuju se računovodstvena pravila iz članka 143. stavka 1.
 Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Ta pravila primjenjuju se na 11. ERF uz
 uvažavanje posebne prirode njegovih aktivnosti.
 Računovodstvena načela iz
 članka 144. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 primjenjuju se na financijske
 izvještaje iz članka 44. ove Uredbe.
 Primjenjuju se članci 151., 153., 154., i
 155. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
 Računovodstveni službenik priprema i,
 nakon savjetovanja s nadležnim dužnosnikom za ovjeravanje, donosi kontni plan
 koji se primjenjuje na operacije 11. ERF-a.
 Članak 47.
 Proračunsko
 računovodstvo
 42. Proračunskim
 računovodstvom pruža se detaljan prikaz financijskog izvršenja sredstava
 11. ERF-a.
 43. Prikazuje:
 (aa)
 dodijeljena sredstva i odgovarajuća sredstava
 11. ERF-a;
 (bb)
 financijske obveze;
 (cc)
 plaćanja, te utvrđene dugove i operacije
 naplate za financijsku godinu u potpunosti i bez njihovih usklađenja.
 44. Ako su obveze, plaćanja i
 dugovi izraženi u nacionalnim valutama, računovodstvenim sustavom
 omogućava se, po potrebi, njihovo bilježenje u nacionalnim valutama te u
 eurima.
 45. Globalne financijske obveze
 bilježe se u eurima u vrijednosti financijskih odluka koje je donijela
 Komisija. Pojedinačne financijske obveze bilježe se u eurima u istovjetnoj
 vrijednosti pravnih obveza. Ta vrijednost, ako je to primjereno,
 uključuje:
 (dd)
 rezervaciju za plaćanje nadoknadivih troškova
 po podnošenju popratne dokumentacije;
 (ee)
 rezervaciju za reviziju cijena, za povećanje
 količina i za nepredviđene događaje kako su definirani u
 ugovorima financiranim iz 11. ERF-a.
 (ff)
 rezervaciju za promjene deviznog tečaja.
 46. Svi računovodstveni
 zapisi koji se odnose na ispunjavanje obveze čuvaju se u razdoblju od pet
 godina od dana odluke o davanju razrješnice u pogledu financijskog izvršenja
 sredstva 11. ERF-a, iz članka 50., u vezi s financijskom godinom tijekom
 koje je financijska obveza zatvorena u računovodstvene svrhe.
 GLAVA X.
 VANJSKA REVIZIJA I RAZRJEŠNICA
 Članak 48.
 Vanjska revizija i
 razrješnica u pogledu Komisije
 47. U pogledu operacija koje se
 financiraju sredstvima 11. ERF-a kojima upravlja Komisija u skladu s
 člankom 16., Revizorski sud izvršava svoje ovlasti u skladu s ovim
 člankom i člankom 49.
 48. Primjenjuju se članci
 159., 160., članak 161., osim stavka 6., članak 162., osim prve
 rečenice stavka 3. i stavka 5., i članak 163. Uredbe (EU, Euratom)
 br. 966/2012.
 49. Za potrebe članka 159.
 stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, Revizorski sud vodi računa o
 Ugovorima, Sporazumu iz Cotonoua, Odluci o prekomorskom pridruživanju,
 Unutarnjem sporazumu, ovoj Uredbi i svim ostalim aktima donesenima na temelju
 tih instrumenata.
 50. Za potrebe članka 162.
 stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, datum iz prve rečenice jest
 15. lipnja.
 51. Revizorski sud
 obavješćuje se o unutarnjim propisima iz članka 56. stavka 1. Uredbe
 (EU, Euratom) br. 966/2012, uključujući o imenovanju dužnosnika za
 ovjeravanje te o instrumentu delegiranja iz članka 69. Uredbe (EU,
 Euratom) br. 966/2012.
 52. Nacionalna revizorska tijela
 države AKP-a i PZP-ova potiču se na sudjelovanje u radu Revizorskog suda.
 53. Revizorski sud može, na
 zahtjev neke od ostalih institucija Unije, izdavati mišljenja o pitanjima koja
 se odnose na 11. ERF.
 Članak 49.
 Izjava o jamstvu
 Istovremeno s godišnjim izvješćem iz
 članka 162. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, Revizorski sud Europskom
 parlamentu i Vijeću daje izjavu o jamstvu u pogledu pouzdanosti
 računa te zakonitosti i pravilnosti osnovnih transakcija, koja se
 objavljuje Službenom listu Europske unije.
 Članak 50.
 Razrješnica
 54. Odluka o razrješnici
 obuhvaća račune iz članka 43., osim dijela koji osigurava EIB u
 skladu s člankom 57., te se donosi u skladu s člankom 164. i 165.
 stavcima 2. i 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Razrješnica iz članka
 164. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. daje se u pogledu onih
 sredstava 11. ERF-a za godinu n kojima upravlja Komisija u skladu s
 člankom 16. stavkom 1. ove Uredbe.
 55. Odluka kojom se daje
 razrješnica objavljuje se u Službenom listu Europske unije.
 56. Primjenjuju se članci
 166. i 167. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
 DIO DRUGI
 ULAGAČKI INSTRUMENT
 Članak 51.
 Uloga Europske investicijske
 banke
 EIB upravlja Ulagačkim instrumentom i
 provodi operacije u njegovu okviru, uključujući subvencije za kamatne
 stope i tehničku pomoć, u ime Unije u skladu s dijelom drugim ove
 Uredbe.
 Osim toga, EIB vrši financijsko izvršenje
 ostalih operacija koje se obavljaju putem financiranja iz njegovih vlastitih
 sredstava u skladu s člankom 4. Unutarnjeg sporazuma i, ako je to
 primjenjivo, zajedno sa subvencijama za kamatne stope iz sredstava 11 ERF-a.
 Provedba dijela drugog ove Uredbe ne uzrokuje
 nikakve obveze ili odgovornost Komisije.
 Članak 52.
 Procjene obveza i
 plaćanja Ulagačkog instrumenta
 Svake godine prije 1. rujna EIB Komisiji šalje
 svoje procjene obveza i plaćanja, neophodne za sastavljanje komunikacije
 iz članka 7. stavka 1. Unutarnjeg sporazuma, u pogledu operacija
 Ulagačkog instrumenta, uključujući one subvencije za kamatne
 stope koje izvršava, u skladu s Unutarnjim sporazumom. EIB Komisiji šalje ažurirane
 procjene obveza i plaćanja kada se to smatra potrebnim. Modaliteti se
 definiraju u upravljačkom sporazumu iz članka 55. stavka 4. ove
 Uredbe.
 Članak 53.
 Upravljanje doprinosima
 Ulagačkom instrumentu
 57. Doprinosi iz članka 21.
 stavka 7. točke (b), a koje donosi Vijeće, države članice
 plaćaju EIB-u, bez troška za korisnika, putem posebnog računa koji
 EIB otvara u ime Ulagačkog instrumenta u skladu s detaljnim pravilima
 utvrđenima upravljačkim sporazumom iz članka 55. stavka 4.
 58. Datum iz članka 1. stavka
 5. Unutarnjeg sporazuma jest 31. prosinca 2030.
 59. Osim ako Vijeće
 odluči drugačije u pogledu naknade EIB-u, u skladu s člankom 5.
 Unutarnjeg sporazuma, prihodima koje EIB ostvari putem kreditne bilance
 posebnih računa iz stavka 1. nadopunjuje se ulagački instrument te se
 uzimaju u obzir u pozivima za doprinose iz članka 21. i koriste za
 ispunjavanje svih financijskih obveza nakon 31. prosinca 2030.
 60. EIB upravlja riznicom u vezi s
 iznosima iz stavka 1. u skladu s detaljnim pravilima utvrđenima
 upravljačkim sporazumom iz članka 55. stavka 4.
 61. Ulagačkim instrumentom
 upravlja se u skladu s uvjetima utvrđenima u Sporazumu iz Cotonoua, Odluci
 o prekomorskom pridruživanju, Unutarnjem sporazumu i dijelu drugom ove Uredbe.
 Članak 54.
 Naknade EIB-u
 EIB-za upravljane operacijama Ulagačkog
 instrumenta prima punu naknadu svih troškova. Vijeće odlučuje o
 sredstvima i mehanizmima za naknade EIB-u u skladu s člankom 5. stavkom 4.
 Unutarnjeg sporazuma. Mjere za provedbu te odluke uključuju se u
 upravljački sporazum iz članka 55. stavka 4.
 Članak 55.
 Provedba Ulagačkog
 instrumenta
 62. Vlastita pravila EIB-a
 primjenjuju se na instrumente koji se financiraju sredstvima 11. ERF-a kojima
 on upravlja.
 63. Ako programe ili projekte
 sufinanciraju države članice ili njihova provedbena tijela, a odgovaraju
 prioritetima utvrđenima u državnim strategijama suradnje i programskim
 dokumentima iz Provedbene uredbe i predviđenima u drugom i trećem
 podstavku članka 10. stavka 1. Unutarnjeg sporazuma i članku 74.
 Odluke o prekomorskom pridruživanju, EIB zadaće provedbe Ulagačkog
 instrumenta može povjeriti državama članicama ili njihovim provedbenim
 tijelima.
 64. EIB objavljuje imena
 primatelja financijske potpore u okviru Ulagačkog instrumenta, osim ako bi
 takvo otkrivanje podataka moglo štetiti komercijalnim interesima primatelja, uz
 dužno uvažavanje zahtjeva povjerljivosti i sigurnosti, a posebno zaštite
 osobnih podataka. U kriterijima za otkrivanje podataka i razini objavljenih
 detalja uzimaju se u obzir posebnosti sektora i priroda Ulagačkog instrumenta.
 65. Detaljna pravila za provedbu
 ovog dijela predmet su upravljačkog sporazuma između Komisije, koja
 djeluje u ime Unije, i EIB-a.
 Članak 56.
 Izvješćivanje u okviru
 Ulagačkog instrumenta
 EIB redovito obavješćuje Komisiju o
 operacijama provedenima u okviru Ulagačkog instrumenta,
 uključujući subvencije za kamatne stope, uporabi svakog poziva za
 doprinose isplaćenog EIB-u te, posebno, o ukupnim tromjesečnim
 iznosima obveza, ugovora i plaćanja, u skladu s detaljnim pravilima utvrđenima
 upravljačkim ugovorom iz članka 55. stavka 4.
 Članak 57.
 Računovodstvo i
 financijski izvještaji Ulagačkog instrumenta
 66. EIB vodi račune
 Ulagačkog instrumenta, uključujući one subvencije za kamatne
 stope koje on izvršava, a financiraju se iz 11. ERF-a, kako bi se osigurao trag
 za puni krug sredstava, od primitka do isplate, a zatim za prihode koji se
 njima ostvare i sve sljedeće povrate. EIB donosi odgovarajuća
 računovodstvena pravila i metode na temelju međunarodnih
 računovodstvenih standarda te o tome obavješćuje Komisiju i države
 članice.
 67. Svake godine EIB Vijeću i
 Komisiji šalje izvješće o provedbi operacija financiranih sredstvima 11.
 ERF-a pod njegovim upravljanjem, uključujući financijske izvještaje
 sastavljene u skladu s pravilima i metodama iz stavka 1. te podatke iz članka
 44. stavka 3.
 Ti dokumenti podnose se u obliku nacrta najkasnije
 28. veljače, a njihova završna verzija najkasnije 30. lipnja financijske
 godine koja slijedi onoj na koju se odnose tako da ih Komisija može iskoristiti
 u pripremi računa iz članka 43. u skladu s člankom 11. stavkom
 5. Unutarnjeg sporazuma. Izvješće o financijskom upravljanju sredstvima
 kojima upravlja EIB podnosi Komisiji najkasnije do 31. ožujka.
 Članak 58.
 Vanjska revizija i
 razrješnica za operacije EIB-a
 Operacije koje se financiraju sredstvima 11.
 ERF-a kojima upravlja EIB u skladu s dijelom drugim podliježu postupcima EIB-a
 za reviziju i razrješnicu. Detaljna pravila za reviziju Revizorskog suda
 utvrđena su u Trostranom sporazumu sklopljenom među EIB-om, Komisijom
 i Revizorskim sudom.
 DIO TREĆI
 PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
 GLAVA I.
 PRIJELAZNE ODREDBE
 Članak 59.
 Prijenos saldâ preostalih iz
 prethodnih europskih razvojnih fondova
 Prijenos u 11. ERF salda preostalih iz
 sredstava uspostavljenih u okviru unutarnjih sporazuma o Osmom, Devetom i
 Desetom europskom razvojnom fondu (u daljnjem tekstu „prethodni ERF-ovi”) vrši
 se u skladu s člankom 1. stavkom 2. točkom (b), člankom 1.
 stavkom 3. i člankom 1 stavkom 4. Unutarnjeg sporazuma.
 Članak 60.
 Prihod od kamata na sredstva
 prethodnih ERF-ova
 Saldo prihoda od kamata na sredstva prethodnih
 ERF-ova prenosi se u 11. ERF i dodjeljuje u iste svrhe kao prihod iz
 članka 1. stavka 6. Unutarnjeg sporazuma. Isto se primjenjuje na razne
 prihode iz prethodnih ERF-ova koji se sastoje od, na primjer, zateznih kamata
 primljenih kada države članice kasne s uplatom doprinosa tim ERF-ovima.
 Kamatama koje se ostvare na sredstva 11. ERF-a kojima upravlja EIB dopunjuje se
 Ulagački instrument.
 Članak 61.
 Smanjenje doprinosa za
 preostala salda
 Iznosima iz projekata u okviru 10. ERF-a ili
 iz prethodnih ERF-ova za koje nisu preuzete obveze u skladu s člankom 1.
 stavkom 3. Unutarnjeg sporazuma, ili nisu opozvani u skladu s člankom 1.
 stavkom 4. Unutarnjeg sporazuma, osim ako Vijeće jednoglasno odluči
 drugačije, smanjuje se taj dio doprinosâ država članica navedenih u
 članku 1. stavku 2. točki (a) Unutarnjeg sporazuma.
 Učinak na doprinos svake države
 članice izračunava se razmjerno doprinosu svake države članice
 za 9. i 10. ERF. Učinak se izračunava na godišnjoj osnovi.
 Članak 62.
 Primjena ove Uredbe na
 operacije u okviru prethodnih ERF-ova
 Odredbe ove Uredbe povezane s financijskim
 sudionicima, prihodovnim operacijama, potvrdom, odobravanjem i plaćanjem
 rashoda, IT sustavima, bespovratnim sredstvima, javnom nabavom, financijskim
 izvještavanjem i računovodstvom te s vanjskom revizijom i razrješnicom
 primjenjuju se i na operacije financirane iz prethodnih ERF-ova, uz poštovanje
 postojećih pravnih obveza. Te odredbe ne primjenjuju se na Ulagački
 instrument.
 Članak 63.
 Početak postupaka za
 doprinose
 Postupci koje se odnose na doprinose država
 članica utvrđeni u člancima 21. do 24. prvi se put primjenjuju
 na doprinose za godinu n + 2, pod uvjetom da Unutarnji sporazum stupi
 na snagu između 1. listopada godine n i 30. rujna godine n + 1.
 GLAVA II.
 ZAVRŠNE ODREDBE
 Članak 64.
 Stupanje na snagu
 Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od
 dana objave u Službenom listu Europske unije.
 Primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
 Obvezujuća je u cijelosti i
 izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za
 Vijeće
 Predsjednik
 [1] SL C, , str. .
 [2] SL C, , str. .
 [3] Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju
 na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća
 (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, 26.10.2012., str. 1.)
 [4] Delegirana Uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od
 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom)
 br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima
 koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL L 362, 31.12.2012.,
 str. 1.)
 [5] Uredba Vijeća (EEZ, Euratom) br. 1182/71 od 3.
 lipnja 1971. o utvrđivanju pravila koja se primjenjuju na razdoblja,
 datume i rokove (SL L 124, 8.6.1971., str. 1.).
 [6] Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o
 slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995., str. 31.).
 [7] Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 18 prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih
 podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih
 podataka (SL L 8, 12.1.2001., str. 1.).


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 51997PC0448
 Proposta de decisão do Conselho relativa a uma contribuição comunitária para o Banco Europeu para a Reconstrução e Desenvolvimento destinada ao Fundo de Protecção de Chernobyl /* COM/97/0448 final - CNS 97/0235 */
 Jornal Oficial no C 364 de 02/12/1997 p. 0016
 Proposta de decisão do Conselho relativa a uma contribuição comunitária para o Banco Europeu para a Reconstrução e Desenvolvimento destinada ao Fundo de Protecção de Chernobyl (97/C 364/08) COM(97) 448 final - 97/0235(CNS)(Apresentada pela Comissão em 5 de Setembro de 1997)O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,Tendo em conta a Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 235o,Tendo em conta a Tratado que institui a Comunidade Europeia da Energia Atómica e, nomeadamente, o seu artigo 203o,Tendo em conta a proposta da Comissão,Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu,Considerando que, em 21 de Dezembro de 1995, foi assinado um memorando de entendimento entre os governos dos países membros do G-7, a Comissão das Comunidades Europeias e o Governo da Ucrânia, relativo ao encerramento da central nuclear de Chernobyl até 2000;Considerando que o no 4 do artigo III do Memorando de Entendimento prevê que a Ucrânia e o G-7 continuem a cooperar na concepção de uma solução rentável e segura do ponto de vista do ambiente para o problema do sistema de protecção do reactor no 4 de Chernobyl, incluindo a definição, o mais rapidamente possível, de opções técnicas e em matéria de custos que deverão constituir a base para uma revisão das condições financeiras;Considerando que a Comissão participou activamente, através do seu programa Tacis, na procura de uma tal solução, de que resultou a definição do «Plano de protecção» (Shelter Implementation Plan - SIP) aprovado pelas autoridades ucranianas;Considerando que, na Cimeira de Denver de Junho e 1997, os Chefes de Estado e de Governo do G-7 e o Presidente da Comissão Europeia decidiram acrescentar aos compromissos assumidos no âmbito do Memorando de Entendimento com a Ucrânia a criação de um mecanismo multilateral de financiamento, que aprovaram, tendo em vista ajudar a Ucrânia a transformar o actual sarcófago de Chernobyl num sistema estável e seguro do ponto de vista do ambiente, através das medidas descritas no SIP;Considerando que a execução do SIP será colocada no contexto do Memorando de Entendimento entre o G-7 e a Ucrânia, relativo ao encerramento de Chernobyl até 2000;Considerando que, para efeitos da execução do SIP, foi criado, no âmbito do Banco Europeu para a Reconstrução e o Desenvolvimento (BERD), um fundo para a protecção de Chernobyl que será administrado por este organismo;Considerando que a Comunidade defende uma política clara de apoio às iniciativas realizadas pela Ucrânia tendo em vista eliminar as consequências do acidente nuclear de 26 de Abril de 1986 na central nuclear de Chernobyl, desejando, por conseguinte contribuir para o Fundo de protecção de Chernobyl;Considerando que, sem prejuízo dos poderes da autoridade orçamental, a contribuição a efectuar pela Comunidade não poderá ultrapassar os 100 milhões de ecus, durante os anos de 1998 e 1999;Considerando que esta contribuição provirá de dotações existentes do programa Tacis, não implicando despesas suplementares a partir dos orçamentos de 1998 e 1999;Considerando que tais contribuições serão administradas pela Comissão Europeia;Considerando que a Comissão garantirá que, no que respeita às disposições em matéria de aquisições e em conformidade com o regulamento do Fundo de Protecção de Chernobyl, não se verifiquem quaisquer discriminações entre os diversos Estados-membros da Comunidade Europeia, independentemente de eventuais acordos com o banco em matéria de contribuições;DECIDE:Artigo 1o 1. A Comunidade efectuará uma contribuição para o Banco Europeu para a Reconstrução e Desenvolvimento (BERD), destinada ao Fundo de Protecção de Chernobyl, em conformidade com o artigo II, secção 202 do regulamento do Fundo.2. A contribuição para o Fundo será administrada pela Comissão em conformidade com os critérios definidos na presente decisão.Artigo 2o A contribuição a efectuar pela Comunidade não poderá ultrapassar os 100 milhões de ecus, devendo os pagamentos ser efectuados ao longo de 1998 e 1999.Artigo 3o 1. A Comissão transmitirá ao Tribunal de Contas todas as informações pertinentes e solicitará ao BERD as informações suplementares exigidas pelo Tribunal de Contas no que respeita às operações financeiras do Fundo de Protecção de Chernobyl, na medida em que digam respeito à contribuição comunitária.2. A Comissão apresentará anualmente ao Conselho, através do Comité Tacis, um relatório sobre a execução do Fundo de Protecção de Chernobyl.


type: caselaw

text:
24.6.2000 EL Επι ́σημη Εφημερι ́δα των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των C 176/11
 2. Μη ́πως η λειτουργι ́α της ενδεικτικη ́ς τιμη ́ς για το γα ́λα που Αι ́τηση για την ́εκδοση προδικαστικη ́ς αποφα ́σεως που υπε ́-
 καθορι ́ζει το Συμβου ́λιο βα ́σει του κανονισμου ́ (ΕΟΚ) 804/68 βαλε το Verwaltungsgerichtshof με δια ́ταξη της
 απαγορευ ́ει σε κρα ́τος με ́λος 30η ́ς Μαρτι ́ου 2000 στις συνεκδικαζο ́μενες υποθε ́σεις Solida
 Raiffeisen Immobilien Leasing GmbH και Tech Gate
 α) να χρησιμοποιει ́ την ενδεικτικη ́ τιμη ́ ως δει ́κτη των τρεχου- Vienna Wissenschafts- und Technologiepark GmbH κατα ́
 σω ́ν μεταβολω ́ν των τιμω ́ν που οφει ́λονται στην κοινη ́ της Finanzlandesdirektion für Wien, Niederösterreich und
 αγροτικη ́ πολιτικη ́ και Burgenland
 β) να θεωρει ́ ο ́τι το γεγονο ́ς ο ́τι ́ενας συνεταιρισμο ́ς γαλακτο-
 παραγωγω ́ν στο κρα ́τος αυτο ́ ́εχει επιτυ ́χει για τα με ́λη του (Υπο ́θεση C-138/00)
 τιμε ́ς γα ́λακτος κατω ́τερες της ενδεικτικη ́ς τιμη ́ς, αλλα ́
 εγγυ ́τερες στην ενδεικτικη ́ τιμη ́ σε μια χρονικη ́ περι ́οδο
 απ' ο ́,τι σε μια α ́λλη, στηρι ́ζει το συμπε ́ρασμα ο ́τι ο (2000/C 176/19)
 συνεταιρισμο ́ς ́εχει ισχυρη ́ θε ́ση στην αγορα ́ πρα ́γμα που
 συμβα ́λλει στο να διατηρου ́νται οι τιμε ́ς σε υψηλο ́τερο
 επι ́πεδο απο ́ αυτο ́ που θα ει ́χαν φθα ́σει υπο ́ πιο αντα- Με δια ́ταξη της 30η ́ς Μαρτι ́ου 2000, η οποι ́α περιη ́λθε στη
 γωνιστικου ́ς ο ́ρους. Γραμματει ́α του ∆ικαστηρι ́ου των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των στις
 10 Απριλι ́ου 2000, το Verwaltungsgerichtshof, στο πλαι ́σιο της
 3. Πρε ́πει τα α ́ρθρα 28 ́εως 30, ΕΚ (πρω ́ην α ́ρθρα 30, 34 και 36) διαφορα ́ς μεταξυ ́ Solida Raiffeisen Immobilien Leasing GmbH
 και τα α ́ρθρα 49 και 55 (πρω ́ην α ́ρθρα 59 και 66) να και Tech Gate Vienna Wissenschafts- und Technologiepark
 ερμηνευθου ́ν υπο ́ την ́εννοια ο ́τι απαγορευ ́ουν σε κρα ́τος GmbH, αφενο ́ς, και της Finanzlandesdirektion für Wien,
 με ́λος να εφαρμο ́ζει εθνικη ́ νομοθεσι ́α ο ́πως τον Fair Trading Niederösterreich und Burgenland, αφετε ́ρου, που εκκρεμει ́
 Act 1973 και τον Competition Act 1998 κατα ́ τρο ́πο που ενω ́πιο ́ν του, ζητει ́ απο ́ το ∆ικαστη ́ριο την ́εκδοση προδικαστικη ́ς
 να απαγορευ ́εται σε συνεταιρισμο ́ γαλακτοπαραγωγω ́ν, που αποφα ́σεως επι ́ του εξη ́ς ερωτη ́ματος:
 κατε ́χει ισχυρη ́ θε ́ση στην αγορα ́, να στε ́λνει γα ́λα που
 παρα ́γεται απο ́ τα με ́λη του προκειμε ́νου να μεταποιηθει ́ απο ́
 συμβεβλημε ́νες εταιρι ́ες επ' ονο ́ματι ́ του, καθω ́ς και σε α ́λλα «Συνιστου ́ν οι παροχε ́ς, στις οποι ́ες προβαι ́νει ́ενας μη εται ́ρος σε
 κρα ́τη με ́λη, ως ενε ́ργεια στην οποι ́α προβαι ́νει ο συνεταιρισμο ́ς μια κεφαλαιουχικη ́ εταιρι ́α προκειμε ́νου να αποκτη ́σει δικαιω ́ματα
 προκειμε ́νου να εκμεταλλευθει ́ προς ο ́φελο ́ς του τη θε ́ση του καρπω ́σεως, “πα ́σης φυ ́σεως αγαθα ́ τα οποι ́α ́εχουν εισφερθει ́ η ́
 στην αγορα ́; πρε ́πει να εισφερθου ́ν” κατα ́ την ́εννοια του α ́ρθρου 5,
 παρα ́γραφος 1, στοιχει ́ο α', της οδηγι ́ας του Συμβουλι ́ου, της
 4. Στην περι ́πτωση που υφι ́στανται καθε ́τως οργανωμε ́νοι 17ης Ιουλι ́ου 1969, περι ́ των εμμε ́σων φο ́ρων των επιβαλλομε ́νων
 γαλακτοπαραγωγικοι ́συνεταιρισμοι ́στους οποι ́ους επιτρε ́πεται επι ́ των συγκεντρω ́σεων κεφαλαι ́ων (69/335/ΕΟΚ) (1);»
 να λειτουργου ́ν σε α ́λλα κρα ́τη με ́λη, πρε ́πει η γενικη ́ αρχη ́ της
 απαγο ́ρευσης των διακρι ́σεων, ει ́τε κατα ́ τρο ́πο ανεξα ́ρτητο ει ́τε
 ως ́ενα δεδομε ́νο συγκεκριμε ́νο αποτε ́λεσμα των α ́ρθρων 12 (1) EE L 249, σ. 25.
 η ́/και 34 ΕΚ (πρω ́ην α ́ρθρα 6 και 40), να ερμηνευθει ́ υπο ́ την
 ́εννοια ο ́τι απαγορευ ́ει σε κρα ́τος με ́λος να εφαρμο ́ζει εθνικη ́
 νομοθεσι ́α ο ́πως τον Fair Trading Act 1973 και τον
 Competition Act 1998 προκειμε ́νου να απαγορευ ́σει σε
 συνεταιρισμο ́ γαλακτοπαραγωγω ́ν που κατε ́χει ισχυρη ́ θε ́ση
 στην αγορα ́:
 α) την κτη ́ση η ́ ανε ́γερση και α ́λλων εγκαταστα ́σεων για τη
 μεταποι ́ηση του γα ́λακτος που παρα ́γουν τα με ́λη του, οι
 οποι ́ες θα δω ́σουν στον συνεταιρισμο ́ τη δυνατο ́τητα να
 εκμεταλλευθει ́ προς ο ́φελο ́ς του ́ετι περαιτε ́ρω τη θε ́ση του Προσφυγη ́ της Επιτροπη ́ς των Ευρωπαϊκω ́ ν Κοινοτη ́των κατα ́
 στην αγορα ́ η ́ του Ηνωμε ́νου Βασιλει ́ου της Μεγα ́λης Βρετανι ́ας και της
 Βο ́ρειας Ιρλανδι ́ας, που ασκη ́θηκε στις 12 Απριλι ́ου 2000
 β) την αποστολη ́ γα ́λακτος που παρα ́γουν τα με ́λη του
 προκειμε ́νου να μεταποιηθει ́ απο ́ συμβεβλημε ́νες μαζι ́ του
 εταιρι ́ες, ει ́τε εντο ́ς του οικει ́ου κρα ́τους με ́λους ει ́τε σε (Υπο ́θεση C-140/00)
 α ́λλα κρα ́τη με ́λη, ως ενε ́ργεια στην οποι ́α προβαι ́νει ο
 συνεταιρισμο ́ς προκειμε ́νου να εκμεταλλευθει ́ προς ο ́φελο ́ς
 (2000/C 176/20)
 του τη θε ́ση του στην αγορα ́;
 (1) ΕΟΚ Συμβου ́λιο: Κανονισμο ́ς 26 περι ́ εφαρμογη ́ς ορισμε ́νων κανο ́νων Η Επιτροπη ́ των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των, εκπροσωπου ́μενη απο ́
 ανταγωνισμου ́ στην παραγωγη ́ και την εμπορι ́α γεωργικω ́ν προϊο ́ντων τους Thomas van Rijn, νομικο ́ συ ́μβουλο, και Keir Fitch, δημο ́σιο
 [ΕΕ 30 της 20.4.1962, σ. 993 (ΕΕ ειδ. ́εκδ. 03/001, σ. 35)]. υπα ́λληλο κρα ́τους με ́λους αποσπασμε ́νο στη Νομικη ́ Υπηρεσι ́α
 (2) Κανονισμο ́ς (ΕΟΚ) 804/68 του Συμβουλι ́ου, της 27ης Ιουνι ́ου 1968, της Επιτροπη ́ς, με αντι ́κλητο στο Λουξεμβου ́ργο τον Carlos
 περι ́ κοινη ́ς οργανω ́σεως αγορα ́ς στον τομε ́α του γα ́λακτος και των Gómez de la Cruz, με ́λος της Νομικη ́ς Υπηρεσι ́ας της Επιτροπη ́ς,
 γαλακτοκομικω ́ν προϊο ́ντων [EE L 148, 28.6.1968, σ. 13 (ΕΕ ειδ. Centre Wagner, α ́σκησε ενω ́πιον του ∆ικαστηρι ́ου των Ευρωπαϊ-
 ́εκδ. 03/003, σ. 82)].
 κω ́ν Κοινοτη ́των, στις 12 Απριλι ́ου 2000, προσφυγη ́ κατα ́ του
 Ηνωμε ́νου Βασιλει ́ου της Μεγα ́λης Βρετανι ́ας και της Βο ́ρειας
 Ιρλανδι ́ας.
 ---pagebreak--- C 176/12 EL Επι ́σημη Εφημερι ́δα των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των 24.6.2000
 Η προσφευ ́γουσα ζητει ́ απο ́ το ∆ικαστη ́ριο: Το α ́ρθρο 1, παρα ́γραφος 2, του κανονισμου ́ 2241/87 επε ́βαλε
 μια σαφη ́ υποχρε ́ωση στα κρα ́τη με ́λη να επιβα ́λλουν ποινικε ́ς η ́
 1) να αναγνωρι ́σει ο ́τι, ο ́σον αφορα ́ τα ́ετη 1991 ́εως 1996, τη διοικητικε ́ς κυρω ́σεις σε κα ́θε προ ́σωπο που ευθυ ́νεται για παρα ́-
 Ηνωμε ́νο Βασι ́λειο, βαση των κανο ́νων περι ́ ελε ́γχου και διατηρη ́σεως. Η υποχρε ́ωση
 επιβολη ́ς κυρω ́σεων κατε ́στη σαφε ́στερη με το α ́ρθρο 31 του
 — παραλει ́ποντας να καθορι ́σει κατα ́λληλους λεπτομερει ́ς κανονισμου ́ 2847/93, το οποι ́ο επιτα ́σσει οι κυρω ́σεις να ει ́ναι
 κανο ́νες για τη χρησιμοποι ́ηση των ποσοστω ́σεων που του ικανε ́ς να στερη ́σουν τους υπευθυ ́νους απο ́ τα οικονομικα ́ οφε ́λη
 χορηγη ́θηκαν, των παραβα ́σεω ́ν τους και, περαιτε ́ρω, να ει ́ναι αναλογικε ́ς προς
 τη σοβαρο ́τητα της παραβα ́σεως, ω ́στε να ́εχουν αποτρεπτικο ́
 — παραλει ́ποντας να διενεργη ́σει επιθεωρη ́σεις και α ́λλους αποτε ́λεσμα. Το Ηνωμε ́νο Βασι ́λειο παρε ́λειψε να επιβα ́λει τε ́τοιες
 ελε ́γχους, ο ́πως επιτα ́σσουν οι ισχυ ́οντες κοινοτικοι ́ κανο- κυρω ́σεις.
 νισμοι ́,
 — παραλει ́ποντας να απαγορευ ́σει προσωρινα ́ την αλιει ́α, ενω ́ (1) Κανονισμο ́ς (ΕΟΚ) 170/83 του Συμβουλι ́ου, της 25ης Ιανουαρι ́ου
 τα αλιευ ́ματα ει ́χαν εξαντλη ́σει την αντι ́στοιχη ποσο ́στωση, 1983, περι ́ θεσπι ́σεως κοινοτικου ́ καθεστω ́τος διατηρη ́σεως και
 και διαχειρι ́σεως των αλιευτικω ́ν πο ́ρων (EE L 24 της 27.1.1983, σ. 1).
 (2) Κανονισμο ́ς (ΕΟΚ) 3760/92 του Συμβουλι ́ου, της 20η ́ς ∆εκεμβρι ́ου
 — παραλει ́ποντας να επιβα ́λει διοικητικε ́ς και ποινικε ́ς 1992, για τη θε ́σπιση κοινοτικου ́ συστη ́ματος για την αλιει ́α και την
 κυρω ́σεις κατα ́ των πλοια ́ρχων των πλοι ́ων που παρε ́βησαν υδατοκαλλιε ́ργεια (EE L 389 της 31.12.1992, σ. 1).
 τους κανονισμου ́ς η ́ κατα ́ οποιουδη ́ποτε α ́λλου υπευθυ ́νου (3) Κανονισμο ́ς (ΕΟΚ) 2241/87 του Συμβουλι ́ου, της 23ης Ιουλι ́ου
 για τε ́τοιες παραβα ́σεις, 1987, για τη θε ́σπιση ορισμε ́νων με ́τρων ελε ́γχου για τις αλιευτικε ́ς
 δραστηριο ́τητες (EE L 207, της 29.7.1987, σ. 1).
 (4) Κανονισμο ́ς (ΕΟΚ) 2847/93 του Συμβουλι ́ου, της 12ης Οκτωβρι ́ου
 παρε ́βη τις υποχρεω ́σεις που υπε ́χει απο ́ i) το α ́ρθρο 5, 1993, για τη θε ́σπιση συστη ́ματος ελε ́γχου της κοινη ́ς αλιευτικη ́ς
 παρα ́γραφος 2, του κανονισμου ́ (ΕΟΚ) 170/83 (1) η ́ το πολιτικη ́ς (EE L 261, της 20.10.1993, σ. 1).
 α ́ρθρο 9, παρα ́γραφος 2, του κανονισμου ́ (ΕΟΚ)
 3760/92 (2) (απο ́ την 1η Ιανουαρι ́ου 1993) και το
 α ́ρθρο 1, παρα ́γραφος 1, του κανονισμου ́ (ΕΟΚ)
 2241/87 (3) η ́ το α ́ρθρο 2 του κανονισμου ́ 2847/93 (4)
 (απο ́ την 1η Ιανουαρι ́ου 1994)· ii) το α ́ρθρο 11,
 παρα ́γραφος 2, του κανονισμου ́ (ΕΟΚ) 2241/87 η ́ το
 α ́ρθρο 21 του κανονισμου ́ 2847/93· iii) το α ́ρθρο 1,
 παρα ́γραφος 2, του κανονισμου ́ (ΕΟΚ) 2241/87 η ́ το
 α ́ρθρο 31 του κανονισμου ́ 2847/93,
 Αι ́τηση για την ́εκδοση προδικαστικη ́ς αποφα ́σεως που υπε ́-
 2) να καταδικα ́σει τη Ηνωμε ́νο Βασι ́λειο στα δικαστικα ́ ́εξοδα. βαλε το Bundesfinanzhof με δια ́ταξη της 3ης Φεβρουαρι ́ου
 2000 στο πλαι ́σιο της διαφορα ́ς Ambulanter Pflegedienst
 Kügler GmbH κατα ́ Finanzamt für Körperschaften I
 Ισχυρισμοι ́ και κυ ́ρια επιχειρη ́ματα
 (Υπο ́θεση C-141/00)
 Το Ηνωμε ́νο Βασι ́λειο δεν θε ́σπισε λεπτομερει ́ς κανο ́νες για την
 κατα ́λληλη χρησιμοποι ́ηση των ποσοστω ́σεων που του χορηγη ́-
 θηκαν, αντιθε ́τως προς το α ́ρθρο 5, παρα ́γραφος 2, του κανο- (2000/C 176/21)
 νισμου ́ 170/83 και προς το α ́ρθρο 9, παρα ́γραφος 2, του κανο-
 νισμου ́ 3760/92, απο ́ την 1η Ιανουαρι ́ου 1993. Με δια ́ταξη της 3ης Φεβρουαρι ́ου 2000, η οποι ́α περιη ́λθε
 στη Γραμματει ́α του ∆ικαστηρι ́ου στις 14 Απριλι ́ου 2000, το
 'Εχει αποδειχθει ́ ο ́τι οι αλιει ́ς του Ηνωμε ́νου Βασιλει ́ου υπερε ́βησαν Bundesfinanzhof, στο πλαι ́σιο της διαφορα ́ς Ambulanter
 συχνα ́ τις ποσοστω ́σεις που καθορι ́στηκαν γι' αυτου ́ς με τους Pflegedienst Kügler GmbH κατα ́ Finanzamt für
 σχετικου ́ς κοινοτικου ́ς κανονισμου ́ς και το μο ́νο συμπε ́ρασμα που Körperschaften I που εκκρεμει ́ ενω ́πιο ́ν του, υπε ́βαλε στο ∆ικαστη ́-
 μπορει ́ να συναχθει ́ ει ́ναι ει ́τε ο ́τι οι λεπτομερει ́ς κανο ́νες δεν η ́σαν ριο των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των τα ακο ́λουθα ερωτη ́ματα:
 κατα ́λληλοι για την ορθη ́ χρησιμοποι ́ηση των ποσοστω ́σεων ει ́τε
 ο ́τι το Ηνωμε ́νο Βασι ́λειο δεν ́ελεγξε τη συμμο ́ρφωση προς τους 1. Ισχυ ́ει η φορολογικη ́ απαλλαγη ́ κατα ́ το α ́ρθρο 13, Α,
 κανο ́νες αυτου ́ς. παρα ́γραφος 1, στοιχει ́ο γ', της οδηγι ́ας 77/388/ΕΟΚ (1) μο ́νο
 στην περι ́πτωση της παροχη ́ς ιατρικη ́ς περιθα ́λψεως απο ́ ́ενα
 Περαιτε ́ρω, το Ηνωμε ́νο Βασι ́λειο δεν διασφα ́λισε την τη ́ρηση των «μεμονωμε ́νο α ́τομο» η ́ ει ́ναι η απαλλαγη ́ αυτη ́ ανεξα ́ρτητη απο ́
 κοινοτικω ́ν κανο ́νων περι ́ διατηρη ́σεως, αντι ́θετα προς το α ́ρθρο 1, τη νομικη ́ μορφη ́ της επιχειρη ́σεως η ́ του επιχειρηματι ́α που
 παρα ́γραφος 1, του κανονισμου ́ 2241/87 (α ́ρθρο 2 του κανο- παρε ́χει την περι ́θαλψη;
 νισμου ́ 2847/93 απο ́ την 1η Ιανουαρι ́ου 1994).
 2. Σε περι ́πτωση που η φορολογικη ́ απαλλαγη ́ ισχυ ́ει και για τις
 Σε ο ́λες τις περιπτω ́ σεις υπερβολικη ́ς αλι ́ευσης που ανε ́φερε η κεφαλαιουχικε ́ς εταιρι ́ες: Περιλαμβα ́νει η απαλλαγη ́ εν ο ́λω η ́
 Επιτροπη ́, το Ηνωμε ́νο Βασι ́λειο δεν τη ́ρησε τις υποχρεω ́σεις που εν με ́ρει και τον κυ ́κλο εργασιω ́ν που πραγματοποιει ́ μια
 υπε ́χει απο ́ το α ́ρθρο 11 του κανονισμου ́ 2241/87 (α ́ρθρο 21 κεφαλαιουχικη ́ εταιρι ́α απο ́ πρα ́ξεις κατ' οι ́κον νοσηλει ́ας
 του κανονισμου ́ 2847/93 απο ́ την 1η Ιανουαρι ́ου 1994) να και περιθα ́λψεως (παροχη ́ ιατρικη ́ς περιθα ́λψεως, βασικη ́ς
 απαγορευ ́ει προσωρινω ́ς την αλιει ́α ο ́ταν θεωρει ́ται ο ́τι εξαντλη ́θηκε ατομικη ́ς φροντι ́δας και οικιακη ́ς βοη ́θειας), στις οποι ́ες
 η χορηγηθει ́σα ποσο ́στωση. προβαι ́νει ειδικευμε ́νο νοσηλευτικο ́ προσωπικο ́;


type: other

text:
BGE 124 III 72 S. 73
 "Superprovisorische Verfügung: Ausstrahlung dieser Filmpassage über
 "Contra-Schmerz" heute verboten. Richteramt Bern, Jürg Hug, SP."
 Mit Entscheid vom 2. Juni 1993 bestätigte der Massnahmerichter das superprovisorisch verfügte Sendeverbot. Die Klägerin prosequierte die vorläufige Massnahme am 24. November 1993 beim Handelsgericht des Kantons Bern. Ausserdem verlangte sie, die Beklagte sei zu Schadenersatz in gerichtlich zu bestimmendem, jedoch Fr. 8'000.-- übersteigendem Umfange zu verpflichten. Das Handelsgericht hiess die Klage mit Teilurteil vom 21. September 1994 gut und verbot der Beklagten unter Strafandrohung im Wiederholungsfalle, das Schmerzmittel Marke "Contra-Schmerz" in der Sendung "Kassensturz" alleine und ohne repräsentative Gegenüberstellung mit anderen Schmerzmitteln bzw. exemplarisch als Vertreter einer ganzen Medikamentenkategorie aufgrund gattungsspezifischer Eigenschaften in Frage zu stellen oder sonstwie anzugreifen. Ausserdem stellte das Gericht fest, dass die ausgestrahlte Sendung "Kassensturz" vom 20. April 1993, soweit das richterliche Verbot in Sachen "Contra-Schmerz" betreffend, im Sinne des Bundesgesetzes
 BGE 124 III 72 S. 74
 gegen den unlauteren Wettbewerb (UWG; SR 241) widerrechtlich sei. Nachdem das Bundesgericht am 18. April 1995 auf das Rechtsmittel gegen dieses Urteil nicht eingetreten war, ergänzte das Handelsgericht nach Durchführung eines Beweisverfahrens dieses Urteil am 28. November 1996, hiess die Klage gut und verurteilte die Beklagte, der Klägerin einen Betrag von Fr. 480'000.-- nebst Zins zu bezahlen.
 2. a) Nach Art. 9 Abs. 1 lit. a UWG kann, wer durch unlauteren Wettbewerb in seiner Kundschaft, seinem Kredit oder beruflichen Ansehen, in seinem Geschäftsbetrieb oder sonst in seinen wirtschaftlichen Interessen bedroht oder verletzt wird, dem Richter beantragen, eine drohende Verletzung zu verbieten. Ein derartiges Unterlassungsbegehren setzt ein hinreichendes Rechtsschutzinteresse voraus, das besteht, wenn die widerrechtliche Handlung unmittelbar droht, d.h. wenn das Verhalten des Beklagten die künftige Rechtsverletzung ernsthaft befürchten lässt (BGE 116 II 357 E. 2a S. 359 mit Hinweisen). Indiz für einen bevorstehenden Eingriff kann die Tatsache sein, dass analoge Eingriffe in der Vergangenheit stattgefunden haben (Wiederholungsgefahr) und eine Verwarnung keine Wirkung gezeigt hat oder zwecklos wäre (BGE 90 II 51 E. 9 S. 59 f.). Eine Wiederholungsgefahr darf in der Regel schon dann angenommen werden, wenn der Beklagte die Widerrechtlichkeit des beanstandeten Verhaltens bestreitet, ist doch dann zu vermuten, dass er es im Vertrauen auf dessen Rechtmässigkeit weiterführen wird (BGE 102 II 122 E. 1 S. 124 f.; DAVID, Der Rechtsschutz im Immaterialgüterrecht, in: VON BÜREN/DAVID, Schweizerisches Immaterialgüter- und Wettbewerbsrecht (SIW) Bd. I/2, S. 77). Als Prozessvoraussetzung muss das Rechtsschutzinteresse an der Unterlassungsklage im Zeitpunkt der Urteilsfällung noch vorhanden sein (BGE 109 II 338 E. 3 S. 346). Dies ist jedenfalls anzunehmen, wenn die Klägerin wie hier eine vorsorgliche Massnahme im Sinne von Art. 14 UWG erwirkt hat und diese gemäss Art. 14 UWG in Verbindung mit Art. 28e Abs. 2 ZGB fristgemäss zu prosequieren hatte, sofern die Beklagte die Rechtswidrigkeit ihrer beabsichtigten Handlung nicht ausdrücklich zugestand. Dies hat die Beklagte nach der Feststellung der Vorinstanz im Urteil vom 21. September
 BGE 124 III 72 S. 75
 1994 nicht getan. Der Vertreter der Beklagten hat danach zwar in der Hauptverhandlung ausgeführt, die Beklagte habe nach der Visionierung des kritischen Beitrages eingesehen, dass die ursprüngliche Fassung so nicht gesendet werden könne. Eine förmliche Abstandserklärung hat die Beklagte jedoch nicht abgegeben, und sie hat insbesondere daran festgehalten, dass die beispielhafte Kritik nur eines Produktes aufgrund gattungsspezifischer Eigenschaften rechtmässig sei. Dass sie an dieser Auffassung noch im vorliegenden Verfahren festhält, ergibt sich denn auch aus ihrer eventualiter erhobenen Rüge, die Vorinstanz habe die Wettbewerbswidrigkeit der verbotenen Berichterstattung im Sinne der Art. 1, 2 bzw. 3 lit. a UWG bundesrechtswidrig bejaht. Dass die Beklagte - wie sie in unzulässiger Ergänzung der vorinstanzlichen Feststellungen behauptet - der Klägerin ohne Anerkennung der Rechtswidrigkeit der Äusserungen in der Erstausstrahlung zugesichert habe, das Medikament "Contra-Schmerz" in künftigen Sendungen über Kombinationspräparate weder alleine noch exemplarisch als Vertreter einer ganzen Medikamentengruppe ohne Gegenüberstellung mit anderen Schmerzmitteln darzustellen, hat die Vorinstanz jedenfalls zutreffend nicht als förmliche Abstandserklärung verstanden, die das Rechtsschutzinteresse der Klägerin am umstrittenen Verbot dahinfallen liesse.
 aa) Unlauter ist nach Art. 2 UWG jedes täuschende oder in anderer Weise gegen den Grundsatz von Treu und Glauben verstossende Verhalten oder Geschäftsgebaren, welches das Verhältnis zwischen Mitbewerbern oder zwischen Anbietern und Abnehmern beeinflusst. Unlauter handelt insbesondere, wer andere, ihre Waren, Werke, Leistungen, deren Preise oder ihre Geschäftsverhältnisse durch unrichtige, irreführende oder unnötig
 BGE 124 III 72 S. 76
 verletzende Äusserungen herabsetzt (Art. 3 lit. a UWG). Eine Äusserung ist nicht schon dann unlauter im Sinne dieser Bestimmung, wenn sie die Waren eines Wettbewerbers herabsetzt; erforderlich ist zudem, dass sie unrichtig, irreführend oder unnötig verletzend ist. Irreführend können wahre Angaben über ein Produkt namentlich dann sein, wenn sie beim Adressaten den falschen Eindruck erwecken, dieses zeichne sich durch einmalige Eigenschaften aus, sei es dass übliche Qualitäten so herausgestrichen (DAVID, Schweizerisches Wettbewerbsrecht, 3. Aufl., S. 49, N. 183; PEDRAZZINI, Unlauterer Wettbewerb, S. 114; SCHALTEGGER, Die Haftung der Presse aus unlauterem Wettbewerb, S. 39; MÜLLER, Lauterkeitsrecht: Einleitung und Generalklausel (Art. 1-2 UWG), in: SIW Bd. V/1, S. 57 f.; STREULI-YOUSSEF, Lauterkeitsrecht: unlauterer Werbe- und Verkaufsmethoden (Art. 3 UWG), in: SIW Bd. V/1, S. 81 f.) oder umgekehrt negative Eigenschaften so dargestellt werden, dass sie als spezifische Merkmale dieser besonderen Ware erscheinen. Irreführend im Sinne von Art. 3 lit. a UWG ist daher etwa ein Verhalten, mit dem der unrichtige Eindruck erweckt wird, dass gerade und allein das von einer bestimmten Metzgerei angebotene Fleisch mit dem BSE-Erreger infiziert sei bzw. dass in bezug auf dieses Fleisch der Verdacht des Gesundheitsrisikos - vor dem gewarnt wird - wahrscheinlicher sei als beim Konsum von Fleisch anderer Metzgereien (BGE 123 IV 211 E. 4a S. 216 f.).
 bb) Der Beklagten ist im Grundsatz beizustimmen, wenn sie unter Berufung auf die Generalklausel des Art. 1 vorbringt, das UWG gewährleiste den lauteren und unverfälschten Wettbewerb im Interesse aller Beteiligten und namentlich auch der Konsumenten. Die Warnung vor gesundheitsschädlichen Waren liegt im öffentlichen Interesse, und es entspricht der Funktion der Presse, dieses öffentliche Interesse wahrzunehmen und entsprechende Erkenntnisse zu verbreiten. Das öffentliche Interesse an der Berichterstattung über mögliche Gesundheitsrisiken entbindet jedoch weder von der Beachtung der Regeln journalistischer Sorgfalt (vgl. BGE 117 IV 193) noch rechtfertigt es die Diskriminierung einzelner Wettbewerbsteilnehmer (BGE 123 IV 211). Zur Warnung vor möglichen Risiken einer bestimmten Kategorie von Waren ist die Nennung und Hervorhebung einzelner Wettbewerber oder ihrer Produkte im Unterschied zu sämtlichen anderen Erzeugnissen mit denselben Eigenschaften weder erforderlich noch geeignet; es widerspricht vielmehr dem Anliegen einer sachbezogenen Information, wenn der Eindruck geschaffen wird, entsprechende Risiken
 BGE 124 III 72 S. 77
 beständen nur bei einzelnen dieser Waren, werden doch damit die Konsumenten unter Umständen geradezu veranlasst, auf andere Waren derselben Kategorie mit denselben negativen Eigenschaften auszuweichen. Weder die öffentliche Funktion der Medien noch deren wirtschaftliche Interessen an Auflagensteigerung oder Erhöhung der Einschaltquoten vermögen die Herabsetzung einzelner namentlich genannter Wettbewerbsteilnehmer oder ihrer Produkte unter dem Vorwand allgemeiner Information im öffentlichen Interesse zu rechtfertigen, wenn nicht besondere Eigenschaften spezifischer Produkte oder das Verhalten bestimmter Wettbewerbsteilnehmer in Frage stehen. Eine beispielhafte Darstellung oder exemplifizierende Medienberichterstattung, wie sie die Beklagte vertritt, ist durch die öffentliche Aufgabe der Presse nicht zu rechtfertigen. Vielmehr ist im Rahmen einer negativ-werbenden Information über konkrete Marken, Firmen oder Namen mit geeigneten Mitteln der irreführende Eindruck zu verhindern, dass diese negativen Eigenschaften die erwähnten Personen oder Waren besonders kennzeichnen, und ist sicherzustellen, dass die Kritik in gleicher Weise auch auf die gleichartigen Produkte derselben Kategorie oder auf sämtliche Wettbewerber mit denselben Eigenschaften bezogen wird.
 cc) Dass ein öffentliches Interesse an der Information über mögliche schädliche Wirkungen von Kombinationspräparaten besteht, bestreitet auch die Klägerin nicht. Sie wendet sich allein dagegen, dass ausschliesslich ihr Medikament "Contra-Schmerz" als gesundheitsschädlich oder mindestens als im Vergleich zu Monopräparaten weniger wirksam genannt werde, ohne dass die zur selben Kategorie der Kombinationsmedikamente gehörenden anderen auf dem Markt erhältlichen Marken ebenfalls namentlich erwähnt würden. Dass die Nennung aller erhältlicher Kombinationsmedikamente bzw. sämtlicher Kombinationsmedikamente mit Koffeinzusatz nicht möglich wäre, behauptet die Beklagte nicht. Sie bringt im Gegenteil vor, diese Präparate seien alle im "K-Tip", der "Begleitzeitschrift" zur Sendung "Kassensturz", aufgeführt worden und sie will gar im Rahmen einer Gesamtbetrachtung die Information in diesem Magazin für die Beurteilung der (Un-)Lauterkeit der umstrittenen Sendung mitberücksichtigt wissen. Der von der Beklagten in Aussicht genommene Beitrag im Rahmen der Sendung "Kassensturz" hätte sich jedoch an ein Fernsehpublikum richten sollen und kann schon deshalb nicht zusammen mit einem Presseartikel, der sich an eine Leserschaft richtet, als Einheit betrachtet werden. Die Vorinstanz hat zutreffend den - aufgrund der superprovisorisch verfügten Massnahme schliesslich
 BGE 124 III 72 S. 78
 nicht gesendeten - Fernsehbeitrag als solchen gewürdigt und bundesrechtskonform geschlossen, dass er durch die Nennung bloss der Ware der Klägerin den irreführenden Eindruck erwecke, das Medikament "Contra-Schmerz" zeichne sich in einmaliger Weise durch die negativen Eigenschaften aus, welche der Kategorie der Kombinationspräparate insgesamt zugeschrieben werden sollten. Die Vorinstanz hat Art. 3 lit. a UWG zutreffend angewandt, wenn sie der Beklagten untersagte, in ihren Sendungen das Medikament "Contra-Schmerz" der Klägerin alleine oder exemplarisch als Vertreter einer ganzen Medikamentenkategorie aufgrund gattungsspezifischer Eigenschaften in Frage zu stellen oder sonstwie anzugreifen.
 BGE: 123 IV 211, 116 II 357, 90 II 51, 102 II 122 mehr... , 109 II 338, 117 IV 193
 Artikel: Art. 3 lit. a UWG, Art. 14 UWG, Art. 2 UWG, Art. 9 Abs. 1 lit. a UWG mehr... , Art. 28e Abs. 2 ZGB, Art. 3 UWG


type: wikipedia

text:
Долно Изворово е село в Южна България. То се намира в община Казанлък, област Стара Загора.
 География
 Разстояние от общинския център Казанлък – 9 км.
 Население
 Численост
 Численост на населението според преброяванията през годините:
 Преброяване на населението през 2011 г.
 Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:
 Културни и природни забележителности
 Георги Нехризов, Меглена Първин. Надгробна могила със зидана гробница при с. Долно Изворово, общ. Казанлък. – Българско е-списание за археология, 2011, No 1, 41-69;
 Редовни събития
 Селският събор е на празника на свети Георги, 6 май.
 Източници
 Села в област Стара Загора
 Населени места в община Казанлък