text:
 |
 52014PC0605
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o ochraně proti cenám působícím újmu v loďařství (kodifikované znění) /* COM/2014/0605 final - 2014/0280 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. V souvislosti s konceptem
 „Evropa občanů“ přikládá Komise značnou důležitost
 zjednodušení a přehlednějšímu uspořádání práva Unie, aby se
 stalo srozumitelnějším a přístupnějším pro občany, a ti pak
 mohou lépe uplatňovat jednotlivá práva, která jim přiznává.
 Tohoto cíle nelze dosáhnout, dokud zůstanou
 jednotlivá ustanovení, která byla často několikrát podstatným
 způsobem změněna, roztroušena jak v původním
 předpisu, tak v pozdějších novelách. Je nutno proto vynaložit
 notné úsilí při vyhledávání a porovnávání jednotlivých předpisů,
 aby bylo lze nalézt právě platná ustanovení.
 Z tohoto důvodu je rovněž
 kodifikace často měněné právní úpravy nutná pro zachování její
 srozumitelnosti a průhlednosti.
 2. Komise svým rozhodnutím ze dne
 1. dubna 1987[1] uložila svým útvarům, aby přistoupily ke kodifikaci
 jakéhokoli právního aktu nejpozději po jeho desáté změně,
 přičemž zdůraznila, že se jedná o minimální pravidlo a
 jednotlivé útvary by se měly v zájmu srozumitelnosti a
 přehlednosti předpisů snažit kodifikovat akty, za něž nesou
 odpovědnost, i v kratších intervalech.
 3. Závěry předsednictví Evropské rady z Edinburku (prosinec 1992) toto potvrdily[2] a zdůraznily význam kodifikace, neboť skýtá právní jistotu
 ohledně otázky, která právní norma se v určitém okamžiku použije
 na daný právní vztah.
 Kodifikace musí proběhnout v plném souladu s obvyklým postupem
 přijímání aktů Unie.
 S ohledem na skutečnost, že
 v aktech podrobených kodifikaci nemohou být prováděny žádné podstatné
 změny, se Evropský parlament, Rada a Komise dohodly prostřednictvím
 interinstitucionální dohody ze dne 20. prosince 1994 na zkráceném
 postupu pro rychlé přijímání kodifikovaných aktů.
 4. Účelem tohoto návrhu je provedení kodifikace nařízení Rady (ES)
 č. 385/96 ze dne 29. ledna 1996 o ochraně proti cenám
 působícím újmu v loďařství[3].
 Nařízení nahradí různé akty, které jsou do něj
 začleněny[4]; zcela zachovává jejich obsah, a omezuje se tak pouze na jejich
 spojení a zapracování pouze takových formálních změn, které vyžaduje
 samotná kodifikace.
 5. Tento kodifikační návrh byl vypracován na základě předchozího konsolidovaného
 znění nařízení (ES) č. 385/96 a jeho následné změny
 vyhotoveného ve 22 úředních jazycích Úřadem pro publikace Evropské
 unie pomocí systému na zpracování dat. V případech, že bylo
 změněno číslování článků, je vztah mezi
 dřívějším a novým číslováním představen ve srovnávací
 tabulce uvedené v příloze II kodifikovaného nařízení.
 ê 385/96
 (přizpůsobený)
 2014/0280 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY
 o ochraně proti cenám působícím
 újmu v loďařství (kodifikované znění)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
 UNIE,
 s ohledem na
 Smlouvu o Ö fungování
 Evropské unie Õ, a zejména na Ö čl. 207 odst. 2 Õ této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 poté, co postoupily návrh legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru[5],
 v souladu s řádným legislativním
 postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 ê
 (1) Nařízení Rady (ES)
 č. 385/96[6]
 bylo podstatně změněno[7].
 Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené
 nařízení kodifikováno.
 ê 385/96 bod
 odůvodnění 1
 (2) Po multilaterálních jednáních
 pod záštitou Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj byla dne 21.
 prosince 1994 uzavřena „Dohoda o dodržování obvyklých podmínek
 hospodářské soutěže v komerčním loďařství a
 průmyslu opravy lodí“ (dále jen „loďařská dohoda“).
 ê 385/96 bod
 odůvodnění 2 (přizpůsobený)
 (3) V loďařské
 dohodě bylo uznáno, že v důsledku zvláštností nákupních transakcí u
 lodí nejsou v praxi aplikovatelná Ö vyrovnávací Õ a antidumpingová
 cla stanovená v článku VI Všeobecné dohody o clech a obchodu, v
 Dohodě o subvencích a Ö vyrovnávacích Õ opatřeních a
 v Dohodě o provádění článku VI Všeobecné dohody o clech a
 obchodu 1994 Ö (dále jen
 „antidumpingová dohoda 1994“) Õ v příloze
 Dohody o zřízení Světové obchodní organizace. Ö Potřeba Õ stanovit účinnou ochranu proti újmu způsobujícím
 prodejům lodí pod jejich běžnou hodnotou Ö vedla k
 dohodě o Õ Kodexu proti cenám působícím újmu v loďařství (dále jen
 „Kodex IPI“), který tvoří spolu s příslušnými zásadami Přílohu
 III loďařské dohody.
 ê 385/96 bod odůvodnění 3
 (přizpůsobený)
 (4) Kodex
 IPI se opírá hlavně o Ö antidumpingovou Õ dohodu Ö 1994 Õ , odchyluje
 se však od ní, jestliže je toto odůvodněno zvláštním charakterem
 obchodních transakcí s loděmi. Doporučuje se tudíž transformovat
 ustanovení Kodexu IPI do práva Ö Unie Õ, pokud je to
 možné na základě znění [nařízení Rady (ES) č. 1225/2009[8]].
 ê 385/96
 bod odůvodnění 4 (přizpůsobený)
 (5) Loďařská dohoda a právní předpisy, které jsou od ní odvozeny, mají
 zásadní význam pro právo Ö Unie Õ.
 ê 385/96
 bod odůvodnění 5 (přizpůsobený)
 (6) K
 udržení rovnováhy práv a povinností vytvořené loďařskou dohodou
 by měla Ö Unie Õ učinit
 opatření proti každým cenám působícím újmu v loďařství,
 poněvadž prodej lodí pod jejich běžnou hodnotou způsobuje škody
 příslušnému výrobnímu odvětví Ö Unie Õ.
 ê 385/96
 bod odůvodnění 6 (přizpůsobený)
 (7) Pokud
 se jedná o loděnice smluvní
 strany loďařské dohody, může Ö Unie Õ zahájit
 šetření o prodeji lodi pouze tehdy, jestliže je kupující kupujícím z Ö Unie Õ a jestliže se nejedná o válečnou loď.
 ê 385/96
 bod odůvodnění 7 (přizpůsobený)
 (8) Měla
 by být stanovena jasná a podrobná
 pravidla pro zjišťování běžné hodnoty. Zjišťování by se
 mělo především opírat, pokud je to možné, o reprezentativní prodej
 lodě stejného druhu v běžném obchodním styku v zemi vývozu. Je
 účelné definovat za jakých okolností může být Ö domácí Õ prodej považován
 za prodej učiněný se ztrátou, kdy jde o prodej bezohledný, kdy o
 prodej lodě stejného druhu třetí zemi nebo kdy jde o prodej za
 početně zjištěnou běžnou hodnotu. Dále by měl být
 proveden přiměřený rozvrh nákladů, včetně situací
 rozběhu výroby. Při početním zjišťování běžné hodnoty
 je dále nutno uvést metodu, kterou je nutno použít pro stanovení odbytových,
 správních a režijních nákladů a zisku, který musí být v této běžné
 hodnotě obsažen.
 ê 385/96 bod odůvodnění 8
 (přizpůsobený)
 (9) Aby
 Komise mohla správně používat
 nový nástroj k potírání cen působících újmu, Ö měla
 by Õ učinit
 potřebná opatření, aby ve velkých smíšených konsorciích, respektive
 holdingových společnostech třetích zemí, prověřila
 zákonnost zaúčtování nákladů, jestliže je nutno odhadnout cenovou
 strukturu nákladů.
 ê 385/96 bod odůvodnění 9
 (10) Při
 zjišťování běžné hodnoty
 pro země bez tržního hospodářství se jeví jako účelné stanovit
 pravidla pro volbu vhodné třetí země s tržním hospodářstvím,
 kterou je pro tento účel nutno použít, a pro případ, že nemůže
 být zjištěna přiměřená třetí země, se postarat o
 to, aby běžná hodnota mohla být určena jiným způsobem.
 ê 385/96 bod odůvodnění 10
 (přizpůsobený)
 (11) Je
 nutno definovat pojem „vývozní
 cena“ a uvést, jaké úpravy Ö by
 měly být provedeny Õ v
 případech, v nichž musí být tato cena vypočítána na základě
 první ceny na volném trhu.
 ê 385/96 bod odůvodnění 11
 (12) Za
 účelem umožnění řádného porovnání mezi vývozní cenou a
 běžnou hodnotou se doporučuje sestavit přehled faktorů
 včetně smluvních pokut, které mohou ovlivnit ceny a srovnatelnost
 cen.
 ê 385/96
 bod odůvodnění 12 (přizpůsobený)
 (13) Je
 nutno stanovit jasné a podrobné Ö vůdčí
 linie Õ pro faktory,
 které mohou být rozhodné pro konstatování, zda prodej, který je
 předmětem cen působících újmu, způsobil značnou újmu
 nebo hrozí, že újmu způsobí. Při prokazování, že cena
 příslušného prodeje je odpovědná za újmu výrobního odvětví Ö Unie Õ , by
 měly být zohledněny vlivy jiných faktorů a zejména
 příslušné tržní podmínky Ö v Unii Õ.
 ê 385/96 bod odůvodnění 13
 (přizpůsobený)
 (14) Doporučuje
 se definovat pojem „výrobní
 odvětví Ö Unie Õ“ s ohledem
 na schopnost postavit loď stejného druhu, a zajistit, aby strany spojené s
 vývozci mohly být vyloučeny z výrobního odvětví a definovat pojem
 „spojený“.
 ê 385/96 bod odůvodnění 14 (přizpůsobený)
 (15) Je nutno
 stanovit, které formální a materiální předpoklady je nutno splnit pro
 podání stížnosti na ceny působící újmu, do jaké míry by tato stížnost
 měla být podporována průmyslovým odvětvím Ö Unie Õ a jaké informace o
 kupujícím lodi, cenách působících újmu, újmě a příčinné
 souvislosti by tato stížnost měla obsahovat. Je rovněž nutno stanovit
 postup pro odmítnutí stížností nebo zahájení Ö šetření Õ.
 ê 385/96 bod odůvodnění 15
 (přizpůsobený)
 (16) Pokud
 se kupující lodi, která je předmětem cen působících újmu, usadí
 na území jiné smluvní strany loďařské dohody, může stížnost
 obsahovat také žádost o to, aby úřady této smluvní strany zahájily Ö šetření Õ . Pokud bude
 takováto žádost oprávněná, Ö měla by být Õ předána
 úřadům Ö smluvní
 strany Õ.
 ê 385/96
 bod odůvodnění 16 (přizpůsobený)
 (17) Ö Šetření Õ může
 být případně zahájeno také na písemnou stížnost úřadů
 smluvní strany loďařské dohody podle ustanovení tohoto nařízení
 a za předpokladů stanovených v loďařské dohodě.
 ê 385/96 bod odůvodnění 17 (přizpůsobený)
 (18) Je
 nutno Ö určit Õ způsob,
 jak budou dotčené strany informovány o tom, jaké informace úřady
 potřebují. Ö Dotčené
 strany by měly mít dostatečnou Õ příležitost
 předložit všechny příslušné důkazy a hájit svoje zájmy. Je také
 nutno jasně stanovit pravidla a postupy, které je nutno při Ö šetření Õ dodržovat,
 zejména, že se dotčené strany musí během určitých lhůt samy
 přihlásit, objasnit svoje stanovisko a předložit své informace, pokud
 tyto stanoviska a informace mají být vzaty v úvahu. Dále by mělo být
 stanoveno, za jakých předpokladů může dotčená strana získat
 přístup k informacím druhé dotčené strany a zaujmout k těmto informacím
 stanovisko. Při sbírání těchto informací by měly členské
 státy a Komise spolupracovat.
 ê 385/96 bod
 odůvodnění 18 (přizpůsobený)
 (19) Je nutno
 stanovit, že řízení budou nezávisle na tom, zda bude nebo nebude uvalena
 výloha za cenu působící újmu, uzavřena do jednoho roku od okamžiku
 zahájení Ö šetření Õ respektive od
 okamžiku dodání lodi v případě, že tato druhá možnost nastane
 později.
 (20) Ö Šetření Õ nebo řízení by měla být zastavena, jestliže je rozdíl cen
 působících újmu nepatrný.
 ê 385/96 bod
 odůvodnění 19 (přizpůsobený)
 (21) Ö Šetření Õ může být
 uzavřeno bez uvalení výlohy za cenu působící újmu, jestliže prodej
 lodi, který je předmětem cen působících újmu, bude
 definitivně a bezpodmínečně zrušen nebo bude přijato
 rovnocenné alternativní nápravné opatření. Je nutno dbát zejména na to,
 aby nebylo ohroženo dosažení cíle sledované tímto nařízením.
 ê 385/96 bod odůvodnění 20
 (přizpůsobený)
 (22) Pokud
 jsou splněny Ö veškeré podnmínky stanovené v tomto Õ nařízení, Ö mělo by
 se Õ rozhodnutím uložit
 loděnici, která prodejem lodi s cenami působícími újmu způsobila
 újmu průmyslovému odvětví Ö Unie Õ , výlohu za cenu
 působící újmu, jejíž výše odpovídá rozdílu cen působících újmu.
 Měla by být stanovena jasná a podrobná pravidla pro provádění Ö takového Õ rozhodnutí
 včetně všech opatření nutných k jeho vykonání, zejména uvalení
 protiopatření v případě, že loděnice výlohu za cenu
 působící újmu nezaplatí během stanovené lhůty.
 ê 385/96 bod
 odůvodnění 21 (přizpůsobený)
 (23) Je nutno
 stanovit jasná pravidla pro
 případ, že lodím, které byly postaveny loděnicí, na níž byla uvalena
 protiopatření, budou odepřena práva nakládky a vykládky v
 přístavech Ö Unie Õ.
 ê 385/96 bod
 odůvodnění 22
 (24) Povinnost
 zaplatit výlohu za cenu působící újmu zaniká teprve tehdy, když je tato
 dávka zcela zaplacena nebo když vyprší doba platnosti protiopatření.
 ê 385/96 bod
 odůvodnění 23 (přizpůsobený)
 (25) Opatření
 učiněná na základě
 tohoto nařízení by neměla být v rozporu se zájmy Ö Unie Õ.
 ê 385/96 bod
 odůvodnění 24 (přizpůsobený)
 (26) Ö Unie by
 si Õ u těch opatření, která činí podle
 tohoto nařízení, Ö měla Õ být Ö vědoma Õ nutnosti rychlého
 a účinného jednání.
 ê 385/96 bod odůvodnění 26
 (27) Je nutno
 stanovit kontrolní návštěvy za účelem prověření informací k
 cenám působícím újmu a újmy, přičemž by tyto kontrolní
 návštěvy měly záviset na řádném zodpovězení dotazníků.
 ê 385/96 bod
 odůvodnění 27 (přizpůsobený)
 (28) Je nutno
 stanovit, že pro ty strany, které
 při Ö šetření Õ nespolupracují
 uspokojivým způsobem, mohou být použity jiné informace pro vysvětlení
 věci, a že informace tohoto druhu mohou být pro tyto strany méně
 příznivé, než kdyby spolupracovaly při Ö šetření Õ.
 ê 385/96 bod odůvodnění 28
 (přizpůsobený)
 (29) Je nutno
 učinit opatření pro
 zacházení s důvěrnými informacemi, aby nedocházelo k vyzrazení
 obchodních tajemství.
 ê 385/96 bod
 odůvodnění 29 (přizpůsobený)
 (30) Je
 nezbytné zajistit informování příslušných stran o důležitých
 zkušenostech a úvahách, které musí probíhat s náležitým ohledem na proces
 rozhodování Ö v Unii Õ v rámci
 lhůty, která stranám umožňuje obhajobu jejich zájmů.
 ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 5 (přizpůsobený)
 (31) Uplatňování postupů
 stanovených Ö v tomto
 nařízení vyžaduje Õ jednotné podmínky
 pro přijímání opatření nezbytných k jeho uplatňování v souladu s
 nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011[9],
 ê 385/96
 (přizpůsobený)
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 Článek 1
 Zásady a definice
 1. Loděnici,
 která postavila loď, jež je předmětem cen působících újmu a
 jejíž prodej kupujícímu mimo zemi původu lodi způsobí újmu, může
 být uložena výloha za cenu působící újmu.
 2. Loď je
 předmětem cen působících újmu, jestliže je vývozní cena prodané
 lodi nižší než srovnatelná cena lodi stejného druhu při prodeji kupujícímu
 v zemi vývozu v běžném obchodním styku.
 3. Ö Pro
 účely Õ tohoto
 nařízení Ö se použijí
 následující definice Õ:
 a) „lodí“ Ö se
 rozumí Õ námořní
 loď s vlastním pohonem a nákladovým prostorem minimálně 100 GT, která
 se používá pro dopravu zboží a osob nebo pro zvláštní služby (například
 ledoborec nebo plovoucí rypadlo), a remorkér s výkonem minimálně 365
 kW;
 b) „lodí stejného druhu“ Ö se
 rozumí Õ loď stejného
 typu, se stejným určením účelu a přibližně stejné velikosti
 jako předmětná loď, která vykazuje znaky, jež jsou podobné
 znakům dané lodi;
 c) „lodí stejné obecné kategorie“ Ö se
 rozumí Õ loď stejného
 typu a se stejným určením účelu, ale podstatně jiné velikosti;
 d) „prodej“ Ö zahrnuje Õ vytvoření
 nebo převod vlastnického zájmu na lodi, s výjimkou vlastnického zájmu,
 který byl vytvořen nebo získán pouze jako záruka za běžný obchodní
 úvěr;
 e) „podílnictví“ Ö zahrnuje Õ každé smluvní
 právo nebo vlastnické právo, které oprávněné osobě nebo
 oprávněným osobám umožňuje získat určitým způsobem výhodu z
 provozu lodi, která je v podstatě srovnatelná se způsobem, kterým
 může mít vlastník užitek z provozu lodi. Při zjišťování, zda je
 tato srovnatelnost dána, se berou mimo jiné v úvahu následující fakta:
 i) podmínky a okolnosti obchodu,
 ii) obchodní zvyklosti výrobního
 odvětví,
 iii) zda je loď, která ke
 předmětem obchodu, začleněna v oblasti působnosti
 oprávněné osoby nebo oprávněných osob a
 iv) zda je v praxi pravděpodobné, aby
 oprávněná osoba měla nebo oprávněné osoby měly během
 podstatné části užitné doby lodi výhodu z provozu lodi a
 převzala/převzaly odpovídající riziko;
 f) „kupujícím“ Ö se rozumí Õ jakákoli osoba nebo
 společnost, která nepřímo nebo přímo získá podílnictví,
 včetně uzavření nájemní smlouvy nebo dlouhodobé smlouvy o nájmu
 na holý lodní trup u příležitosti původního převodu
 loděnicí; pojem také zahrnuje osobu nebo společnost, v jejímž
 vlastnictví nebo pod jejíž kontrolou kupující je nebo od níž dostává instrukce.
 Kupující je ve vlastnictví osoby nebo společnosti, jestliže tato vlastní
 na kupujícím větší podíl než 50 procent. Kupující je kontrolován osobou
 nebo společností, jestliže je osoba nebo společnost právně nebo
 obchodně schopna vyvíjet nátlak na kupujícího nebo mu udělovat
 instrukce; toto se předpokládá při podílnictví 25 procent. Jestliže
 se prokáže vlastnictví na kupujícím, pak se předpokládá, že neexistuje
 žádná zvláštní kontrola tohoto kupujícího, pokud se nezjistí nic jiného.
 Může existovat více než jeden kupující lodi;
 g) „společností“ Ö se rozumí Õ společnost
 občanského a obchodního práva včetně družstev a ostatní
 právnické osoby veřejného a soukromého práva včetně těch,
 které jsou neziskové;
 h) „smluvní stranou“ Ö se rozumí Õ každá třetí
 země, která je smluvní stranou loďařské dohody.
 Článek 2
 Zjištění cen působících újmu
 A. Běžná hodnota
 1. Běžná hodnota Ö se obvykle
 zakládá Õ na ceně,
 která byla nebo má být zaplacena v běžném obchodním styku nezávislým Ö odběratelem Õ v zemi vývozu za
 loď stejného druhu.
 2. Ceny mezi
 stranami, Ö které jsou
 podle všeho v obchodním Õ spojení nebo Ö mají dohodu o
 vyrovnání nelze pokládat za ceny v běžném obchodním styku a nelze je
 použít k určení běžné hodnoty, pokud není zjištěno, že tímto
 vztahem nejsou ovlivněny Õ.
 3. Jestliže se
 lodě stejného druhu v běžném obchodním styku neprodávají nebo
 jestliže tyto prodeje nedovolují vzhledem ke zvláštní situaci na trhu
 přiměřené srovnání, pak se běžná hodnota lodě stejného
 druhu určí na základě ceny, která platí při vývozu lodě
 stejného druhu do vhodné třetí země v běžném obchodním styku,
 pokud je tato cena reprezentativní. Pokud se prodeje do vhodné třetí země
 nekonají nebo pokud neumožňují přiměřené srovnání, pak se
 běžná hodnota srovnatelné lodi stanoví na základě výrobních
 nákladů v zemi původu včetně přiměřené
 částky na odbytové, správní a režijní náklady a na zisky.
 4. Prodeje lodí
 stejného druhu na Ö domácím Õ trhu země vývozu
 nebo Ö prodej na
 vývoz do Õ třetí Ö země Õ za ceny, které se
 pohybují pod (fixními a variabilními) náklady na kus Ö s
 připočtením prodejních Õ, správních a
 režijních nákladů, mohou být Ö z cenových
 důvodů Õ považovány za Ö neuskutečněné Õ v běžném
 obchodním styku a Ö nezohledňované Õ při Ö určování Õ běžné hodnoty,
 pouze Ö pokud Õ se zjistí, že Ö se Õ tyto prodeje Ö uskutečňují Õ za ceny, které
 během přiměřeného časového období, jež za obvyklých
 okolností činí pět let, neumožňují krytí všech nákladů.
 5. Náklady se
 obvykle Ö vypočtou Õ na základě
 záznamů loděnice, pokud tyto záznamy odpovídají obecně uznávaným
 zásadám účetnictví příslušné země a pokud je prokázáno, že tyto
 záznamy přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou a
 prodejem příslušné lodě.
 Ö Doklady Õ předložené
 pro řádné Ö rozdělení Õ nákladů Ö se
 zohlední Õ, pokud Ö se
 prokáže, že se toto rozdělení nákladů provádí tradičním
 způsobemÕ. Ö Při Õ nedostatku Ö vhodnější Õ metody se Ö upřednostní
 rozdělení Õ nákladů na Ö základě Õ obratu. Pokud k
 tomu již nedošlo při Ö rozdělování Õ nákladů podle
 tohoto pododstavce, provedou se přiměřené Ö opravy pro
 neopakující se Õ nákladové faktory
 které Ö se
 zanesou Õ ve prospěch
 budoucí a/nebo současné výroby nebo situací, v nichž jsou náklady
 ovlivněny zahájením výroby.
 6. Částky pro
 Ö prodejní Õ, správní a režijní
 náklady a pro zisk se stanoví na základě Ö skutečných
 údajů Õ , které
 loděnice skutečně zaznamená při výrobě a prodeji lodí
 stejného druhu v běžném obchodním styku. Jestliže to není možné, mohou být
 částky stanoveny na základě:
 a) váženého průměru
 skutečných částek, které byly Ö zjištěny Õ pro jiné
 loděnice země původu při výrobě a prodeji lodí
 stejného druhu na Ö domácím Õ trhu země
 původu;
 b) Ö skutečných Õ částek, které
 příslušná loděnice zaznamená při výrobě a prodeji lodí
 stejné obecné kategorie na Ö domácím Õ trhu země
 původu;
 c) jakékoli jiné Ö rozumné Õ metody, pokud zisk
 Ö takto Õ zjištěný není
 vyšší než zisk, kterého Ö běžně Õ dosahují jiné
 loděnice při prodejích lodí stejné obecné kategorie na Ö domácím Õ trhu země
 původu.
 Zisk přidaný
 k početně stanovené hodnotě spočívá v každém
 případě na průměrném zisku zaznamenaném během
 přiměřeného časového období, které obvykle činí šest
 měsíců před a po zkoumaném prodeji, a odráží
 přiměřený zisk v okamžiku tohoto prodeje. Při této
 kalkulaci je eliminováno každé zkreslení, které by nevedlo k
 přiměřenému zisku v okamžiku prodeje.
 7. Vzhledem k
 dlouhé lhůtě mezi uzavřením smlouvy a dodávkou lodí nezahrnuje
 běžná hodnota skutečné náklady, o nichž loděnice doloží, že
 vznikly v důsledku vyšší moci a leží značně nad růstem
 nákladů, který loděnice v okamžiku, kdy byly stanoveny zásadní podmínky
 prodeje, mohla obhajitelným způsobem předpokládat a zohledňovat.
 8. V
 případě prodejů ze zemí bez tržního hospodářství, zejména
 ze zemí, na které se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 625/2009[10], se běžná hodnota stanoví na základě ceny nebo
 početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním
 hospodářstvím nebo ceny, za níž bude loď z takovéto třetí
 země prodána do jiných zemí včetně Ö Unie Õ , nebo v
 případě, že toto není možné, na jakémkoli jiném základě,
 včetně ceny, která byla skutečně zaplacena nebo má být
 zaplacena Ö v Unii Õ za loď
 stejného druhu, která bude, v případě nutnosti, náležitě
 upravena o přiměřené rozpětí zisku.
 Vhodná třetí
 země s tržním hospodářstvím se vybere Ö přiměřeným Õ způsobem s
 náležitým Ö přihlédnutím
 ke Õ všem spolehlivým
 informacím, které jsou v Ö době Õ výběru k
 dispozici. Ö Zohlední se
 také lhůty Õ.
 Strany, Ö které jsou
 předmětem šetření Õ, Ö jsou
 informovány Õ krátce po zahájení
 řízení o volbě třetí země s tržním hospodářstvím a Ö dostanou
 desetidenní Õ lhůtu k Ö vyjádření Õ.
 B. Vývozní cena
 9. Vývozní cena je
 cena, která byla skutečně zaplacena nebo která má být zaplacena za
 příslušnou loď.
 10. V
 případech, kdy žádná vývozní cena neexistuje nebo kdy se ukáže, že vývozní
 cena není v důsledku obchodního spojení nebo dohody Ö o
 vyrovnání Õ mezi loděnicí
 a kupujícím nebo třetí osobou spolehlivá, může být vývozní cena
 vypočtena na základě ceny, za kterou bude loď poprvé dále
 prodána nezávislému kupujícímu, nebo, pokud loď nebude prodána nezávislému
 kupujícímu nebo nebude dále prodána v tom stavu, v němž byla prodána
 poprvé, na jakémkoli jiném přiměřeném základě.
 V těchto
 případech se provádějí Ö úpravy pro Õ všechen zisk a
 náklady včetně cel a daní, které vzniknou mezi původním prodejem
 a opětovným prodejem, aby se stanovila spolehlivá vývozní cena.
 Částky, o
 něž se Ö provedou
 úpravy Õ, zahrnují všechny
 částky obvykle Ö hrazené Õ kupujícím, ale
 které převzaly strany v rámci nebo mimo rámec Ö Unie Õ, u nichž se
 zjistí, že existuje obchodní spojení nebo dohoda Ö o
 vyrovnání Õ mezi loděnicí
 nebo kupujícím; Ö náleží mezi
 ně obvyklé Õ náklady na
 dopravu, pojištění, přistavení, nakládku a vedlejší náklady, cla, a
 jiné Ö poplatky Õ , které je nutno
 zaplatit v zemi dovozu na základě nákupu lodi, Ö jakož i Õ
 přiměřené rozpětí Ö pro prodejní Õ, správní a režijní
 náklady a zisk.
 C. Porovnání
 11. Mezi vývozní
 cenou a běžnou hodnotou se provede spravedlivé porovnání. Toto porovnání
 se provádí na stejné obchodní úrovni a na základě prodejů, které byly
 učiněny v co možná nejméně od sebe vzdálených časových
 okamžicích, což zpravidla znamená během tří měsíců
 před nebo po prověřovaném prodeji nebo, pokud takové prodeje
 neexistují, během časového období, které se jeví jako účelné.
 Přitom se vždy provádějí přiměřené úpravy za rozdíly,
 které ovlivňují srovnatelnost cen, včetně rozdílů v
 podmínkách prodeje, ve smluvních pokutách, ve zdanění, v obchodních
 úrovních, v množstvích a v materiálních vlastnostech a v jiných faktorech,
 které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen. Jestliže v
 případech podle odstavce 10 není dána srovnatelnost cen, pak se běžná
 hodnota zjišťuje na stejné obchodní úrovni jako hodnota vývozní ceny
 stanovená výpočtem, nebo budou provedeny náležité úpravy podle Ö tohoto Õ odstavce.
 Přitom však bude zabráněno dvojím úpravám, zejména u slev z ceny a
 smluvních pokut. Vyžaduje-li porovnání cen měnový přepočet, pak
 se pro něj použije směnný kurz dne prodeje; jestliže je však prodej
 deviz na termínových trzích v přímé souvislosti s vývozním obchodem,
 použije se směnný kurz, kterého bylo použito při termínovém prodeji.
 Ve smyslu tohoto ustanovení je dnem prodeje den, kdy byly stanoveny
 nejdůležitější prodejní podmínky, zpravidla den uzavření smlouvy.
 Jestliže jsou však nejdůležitější prodejní podmínky podstatně
 změněny v jiný den, pak se použije směnný kurz dne změny. V
 tomto případě se provede vhodné přizpůsobení, aby se
 zohlednily nepřiměřené důsledky na rozpětí cen
 působících újmu, jež je samo způsobeno kolísáním směnného kurzu
 mezi původním dnem prodeje a dnem změny.
 D. Rozpětí cen působících újmu
 12. S výhradou
 příslušných ustanovení o spravedlivém porovnání se rozpětí cen
 působících újmu Ö obvykle
 zjišťuje na základě Õ porovnání Ö váženého
 průměru Õ běžné hodnoty
 s váženým průměrem cen všech prodejů nebo porovnáním
 jednotlivých běžných hodnot a jednotlivých vývozních cen za každou
 obchodní transakci. Běžná hodnota Ö určená
 na základě váženého průměru Õ však může být
 také porovnána s cenami všech prodejů, jestliže se Ö struktura Õ vývozních cen Ö výrazně
 liší mezi různými kupujícími, oblastmi nebo prodejními obdobími Õ a jestliže by metody
 uvedené v první větě tohoto odstavce neodrážely plném rozsahu ceny
 působící újmu v .
 13. Rozpětí
 cen působících újmu odpovídá částce, o niž běžná hodnota Ö přesahuje Õ vývozní cenu. U
 různých rozpětí může být zjištěno vážené průměrné
 rozpětí.
 Článek 3
 Zjištění újmy
 1. Pokud není
 stanoveno jinak, znamená pojem „újma“ ve smyslu tohoto nařízení, že
 některé průmyslové odvětví Ö Unie Õ je
 značně poškozeno, nebo že hrozí, že bude poškozeno, nebo, že zřízení
 výrobního odvětví Ö Unie Õ bude
 značně zpožděno; pojem „újma“ je nutno interpretovat v souladu s
 ustanoveními tohoto Ö článku Õ.
 2. Zjištění
 újmy Ö e založeno na
 skutečných důkazech Õ a Ö zahrnuje Õ objektivní Ö posouzení Õ:
 a) důsledků prodeje pod
 běžnou hodnotou na ceny lodí stejného druhu na trhu Ö Unie Õ;a
 b) důsledků tohoto prodeje na
 výrobní odvětví Ö Unie Õ.
 3. V souvislosti s
 důsledky, které má prodej pod běžnou hodnotou na ceny, je nutno vzít
 v úvahu, zda v porovnání s cenou lodí stejného druhu výrobního odvětví Ö Unie Õ došlo ke
 značnému cenovému podbízení v důsledku prodeje pod běžnou
 hodnotou nebo zda toto porovnání jiným způsobem zapříčinilo
 značný pokles cen nebo zabránilo značnému zvýšení cen, ke kterému by
 v opačném případě došlo. Ani jedno ani několik z
 těchto kritérií nejsou v případě nezbytnosti rozhodující.
 4. Jestliže jsou
 prodeje lodí z více než jedné země současně předmětem Ö šetření Õ kvůli cenám
 působícím újmu, pak se důsledky těchto prodejů hodnotí
 kumulativně pouze tehdy, když se zjistí, že:
 a) zjištěné rozpětí cen působících újmu pro nákupy z každé jednotlivé země
 překračuje minimální procentní sazbu uvedenou v čl. 7 odst. 3; a
 b) kumulativní hodnocení důsledků prodejů je vzhledem ke konkurenci
 lodí prodaných kupujícímu z loděnic mimo Ö Unii Õ, jakož i
 konkurenci mezi těmito loděmi a loděmi stejného druhu Ö Unie Õ
 přiměřený.
 5. Ö Posouzení Õ důsledků
 prodeje pod běžnou hodnotu na příslušné výrobní odvětví Ö Unie Õ zahrnuje hodnocení
 všech relevantních hospodářských faktorů a indexů, které
 ovlivňují situaci výrobního odvětví Ö Unie Õ, včetně
 skutečnosti, že se výrobní odvětví ještě musí zotavit z
 důsledků dřívějších dumpingových praktik, cen
 působících újmu nebo subvencí, výše skutečného rozpětí cen
 působících újmu, skutečného a potenciálního poklesu odbytu, zisku,
 výroby, podílu na trhu, produktivity, rentability a vytížení kapacity,
 faktorů, které ovlivňují ceny Ö Unie Õ , skutečných
 a potenciálních negativních důsledků na cash-flow, skladové zásoby,
 zaměstnanost, mzdy, růst, možnosti obstarání kapitálu nebo
 investiční možnosti. Tento seznam není vyčerpávající, a ani jedno ani
 několik těchto kritérií nejsou Ö nezbytně Õ rozhodující.
 6. Ze všech Ö relevantních Õ důkazů
 předložených podle odstavce 2 musí vyplývat, že prodej pod běžnou
 hodnotou způsobuje a způsobil újmu ve smyslu tohoto nařízení. K
 tomu zejména patří důkaz, že cenová úroveň stanovená podle
 odstavce 3 odpovídá za důsledky na výrobní odvětví Ö Unie jak je
 uvedeno Õ v odstavci 5 a že
 tyto důsledky dosahují takového rozměru, že mohou být označeny
 jako významné.
 7. Zkoumají se
 rovněž jiné známé faktory než prodej pod běžnou hodnotou, které ve
 stejné době poškozují výrobní odvětví Ö Unie Õ, aby se zjistilo,
 že újma způsobená těmito jinými faktory nebude podle odstavce 6
 přičtena prodeji pod běžnou hodnotou. Ö Mezi faktory,
 které je v této souvislosti možno vzít v úvahu, patří Õ objemy a ceny
 prodejů loděnicemi jiných zemí než zemí vývozu, které nebyly
 učiněny pod běžnou hodnotou, pokles poptávky nebo změna
 spotřebních zvyklostí, praktiky zahraničních výrobců a
 výrobců Ö Unie Õ, které omezují
 obchod, jakož i soutěž mezi nimi, rozvoj technologie a Ö vývozní
 výkonnost a produktivita Õ výrobního
 odvětví Ö Unie Õ.
 8. Důsledky
 prodeje pod běžnou hodnotou se poměřují výrobou lodí stejného
 druhu v výrobním odvětví Ö Unie Õ , pokud dostupné
 informace dovolují vymezení této výroby na základě kritérií jako výrobní
 postup, prodeje a zisky výrobců. Jestliže tuto výrobu vymezit nelze,
 poměřují se důsledky prodeje pod běžnou hodnotou výroby
 nejmenší skupiny nebo palety lodí zahrnujících lodě stejného druhu, pro
 něž lze získat potřebné informace.
 9. Zjištění,
 že hrozí značná újma, musí spočívat na skutečnostech a nesmí se
 opírat pouze o tvrzení, tušení nebo vzdálené možnosti. Změna okolností, za
 nichž by prodej pod běžnou hodnotou způsobil újmu, musí být jasně
 předvídatelná a musí hrozit bezprostředně.
 Při zjištění, že hrozí značná újma, se berou v úvahu faktory:
 a) dostatek
 volně disponibilních kapacit
 loděnice nebo bezprostřední, značné rozšíření jejich
 kapacit jako náznak pravděpodobného značného vzestupu prodejů
 pod běžnou hodnotou, přičemž je nutno brát v úvahu, v jaké
 míře mohou ostatní vývozní trhy pojmout dodatečné vývozy;
 b) zda jsou lodě vyváženy za ceny,
 které by podstatnou měrou vyvíjely tlak na ceny nebo bránily zvýšení cen,
 ke kterému by v opačném případě došlo, a
 předběžně stupňovaly poptávku po dalších nákupech z jiných
 zemí.
 Žádný z
 těchto faktorů není sám o sobě rozhodující, ale všechny
 zohledňované faktory společně musí vést k závěru, že další
 nákupy pod běžnou hodnotou budou bezprostředně následovat a že
 bez zavedení ochranných opatření dojde ke způsobení značné újmy.
 Článek 4
 Definice pojmu výrobní odvětví Ö Unie Õ
 1. Ve smyslu
 tohoto nařízení znamená „výrobní odvětví Ö Unie Õ“ celkově
 všechny výrobce Ö v Unii Õ, kteří ve
 svých existujících zařízeních stavějí loď stejného druhu nebo
 jejichž zařízení mohou být včas přestavěna pro stavbu
 lodě stejného druhu, nebo ty, jejichž kapacita činí pro stavbu lodí
 stejného druhu celkem významnou část kapacity Ö Unie Õ pro stavbu lodí
 stejného druhu podle čl. 5 odst. 6. Jsou-li však výrobci obchodně
 spojeni s loděnicí, s vývozci nebo kupujícími nebo samotným kupujícím
 lodi, která je údajně předmětem cen působících újmu, pak je
 přípustné chápat pod pojmem „výrobní odvětví Ö Unie Õ“ pouze ostatní
 výrobce.
 2. Ö Pro
 účely Õ odstavce 1 je
 výrobce považován za obchodně spojeného s loděnicí, s vývozcem nebo s
 kupcem pouze tehdy, když:
 a) jeden z nich přímo nebo nepřímo kontroluje toho druhého; nebo
 b) když jsou oba dva přímo nebo nepřímo kontrolováni
 třetí osobou; nebo
 c) když společně přímo nebo nepřímo kontrolují třetí
 osobu, jestliže existuje důvod k domněnce nebo podezření, že
 příslušný výrobce na základě tohoto obchodního spojení jedná jinak
 než nezávislý výrobce.
 Ö Pro
 účely Õ tohoto odstavce
 platí, že jeden kontroluje druhého, jestliže je právně nebo
 skutečně schopen vykonávat na druhého nátlak nebo mu udělovat
 instrukce.
 3. Na tento
 článek se použije ustanovení čl. 3 odst. 8.
 Článek 5
 Zahájení řízení
 1. S výhradou
 odstavce 8 se Ö šetření Õ ke zjištění
 existence, rozsahu a důsledků údajných cen působících újmu
 zahajuje na základě písemné stížnosti, jež je podána fyzickou nebo
 právnickou osobou nebo sdružením bez právní subjektivity, které jedná jménem
 výrobního odvětví Ö Unie Õ.
 Stížnost lze
 předložit Komisi nebo členskému státu, který ji Komisi postoupí.
 Komise zašle členským státům kopii všech stížností, které obdrží.
 Stížnost je považována za podanou první pracovní den po doručení Komisi
 jako doporučený dopis nebo po vystavení potvrzení o Ö přijetí Õ Komisí.
 Jestliže členský
 stát, aniž byla podána stížnost, disponuje dostatečnými důkazy o
 existenci cen působících újmu a o újmě, která tím vznikla
 některému výrobnímu odvětví Ö Unie Õ, pak tento
 členský stát neprodleně předá tyto důkazy Komisi.
 2. Stížnost podle
 odstavce 1 je nutno podat:
 a) nejpozději šest měsíců od okamžiku, kdy se
 stěžovatel o prodeji lodi dozvěděl nebo musel
 dozvědět, jestliže:
 i) byl žadatel v rámci obecného vyhlášení
 nabídkové licitace nebo jiného postupu při přidělování zakázek
 vyzván k odevzdání nabídky;
 ii) se skutečně ucházel o zakázku;
 a
 iii) nabídka stěžovatele v podstatě
 odpovídala specifikacím zadání;
 b) nejpozději devět
 měsíců od okamžiku, kdy se stěžovatel bez vyzvání k odevzdání
 nabídky o prodeji lodi dozvěděl nebo musel dozvědět, pokud
 bylo nejpozději šest měsíců po tomto okamžiku podáno Komisi nebo
 některému členskému státu prohlášení o úmyslu podat stížnost s
 informacemi, které má stěžovatel běžně k dispozici a které
 umožňují identifikaci příslušného obchodu.
 V žádném
 případě nesmí být stížnost podána později než šest
 měsíců po datu dodání lodi.
 ÖStěžovatele je
 možné považovat za osobu, která věděla Õ o prodeji lodi v
 okamžiku, kdy bylo zveřejněno uzavření smlouvy
 společně s obecnými informacemi o lodi v mezinárodním odborném tisku.
 Ö Pro
 účely Õ tohoto článku
 je obecné vyhlášení nabídkové licitace vyhlášením licitace, v níž vyzve budoucí
 kupující k odevzdání nabídky minimálně všechny ty loděnice, o nichž
 ví, že mohou předmětnou loď postavit.
 3. Stížnost podle
 odstavce 1 musí obsahovat důkazy:
 a) o cenách působících újmu;
 b) o újmě;
 c) o příčinné souvislosti mezi prodejem s cenami působícími újmu a údajnou
 újmou; a
 d) i) o
 tom, že, pokud byla loď prodána v obecně vypsané výrobní
 soutěži, byl stěžovatel vyzván k podání nabídky, že se
 skutečně o zakázku ucházel a že nabídka stěžovatele v
 podstatě odpovídala specifikacím zadání (Ö zejména Õ termín dodání a
 technické požadavky); nebo
 ii) o tom, že, pokud byla loď prodána v
 rámci jiného postupu při přidělování zakázek a stěžovatel
 byl vyzván k odevzdání nabídky, že se skutečně o zakázku ucházel a že
 nabídka stěžovatele v podstatě odpovídala specifikacím zadání; nebo
 iii) o tom, že při chybějícím
 vyzvání podat nabídku v rámci jiného postupu při udělování zakázek
 než v obecně vypsané hospodářské soutěži byl stěžovatel
 schopen předmětnou loď postavit, a že se stěžovatel, pokud
 věděl nebo musel vědět o plánovaném prodeji lodi,
 prokazatelně snažil o to, uzavřít s kupujícím kupní smlouvu, která
 byla slučitelná s příslušnými specifikacemi zadání. Vychází se z
 toho, že stěžovatel o plánované koupi věděl nebo musel
 vědět, jestliže se prokáže, že většina podniků
 příslušného výrobního odvětví se snažila s tímto kupujícím
 uzavřít kupní smlouvu na předmětnou loď, nebo jestliže se
 prokáže, že makléři, finančníci, klasifikační společnosti,
 nájemci, obchodní sdružení nebo ostatní místa, která se běžně zabývají
 transakcemi spojenými se stavbou lodí a s nimiž loděnice udržovala
 pravidelný kontakt nebo obchodní vztahy, měli k dispozici obecné informace
 o plánovaném nákupu.
 4. Stížnost
 obsahuje následující informace, které má stěžovatel běžně k
 dispozici:
 a) Ö totožnost Õ stěžovatele a
 stěžovatelův popis objemu a hodnoty výroby lodí stejného druhu Ö v Unii Õ stěžovatelem.
 Jestliže je písemná stížnost podána jménem výrobního odvětví Ö Unie Õ , je nutno k
 identifikaci výrobního odvětví, jehož jménem je stížnost podávána,
 předložit seznam všech známých výrobců Ö Unie Õ , kteří jsou
 schopni stavět lodě stejného druhu, a, pokud je to možné, popis
 objemu a hodnoty výroby lodí stejného druhu Ö v Unii Õ , jež
 připadají na tyto výrobce;
 b) úplný popis lodi, která je údajně předmětem cen působících
 újmu, jméno příslušné země nebo zemí původu nebo vývozu, jména
 všech známých vývozců nebo zahraničních výrobců a jméno toho,
 kdo předmětnou loď koupil;
 c) ceny, za které se takovéto lodě prodávají na Ö domácích Õ trzích země
 nebo zemí původu nebo vývozu (nebo, pokud je to vhodné, Ö ceny Õ, za které se
 prodávají takovéto lodě ze země nebo zemí původu nebo vývozu
 třetí zemi nebo třetím zemím, nebo o početně zjištěné
 hodnotě lodi), jakož i vývozní Ö ceny Õ nebo Ö případně
 ceny Õ, za které Ö je Õ loď tohoto
 druhu poprvé dále prodána nezávislému kupujícímu;
 d) důsledky prodeje s cenami působícími újmu na ceny lodí stejného druhu na trhu Ö Unie Õ a tedy na výrobní
 odvětví Ö Unie Õ , jak se
 například odrážejí v relevantních faktorech a indexech ovlivňujících
 stav výrobního odvětví Ö Unie Õ uvedených v
 čl. 3 odst. 3 a 5.
 5. Komise posoudí,
 pokud je to možné, správnost a adekvátnost důkazů přiložených ke
 stížnosti, aby zjistila, zda existuje dostatek důkazů, který by
 opravňoval zahájení Ö šetření Õ.
 6. Ö Šetření Õ podle odstavce 1
 se zahajuje pouze tehdy, když bylo stanoveno, v jaké míře je stížnost
 podporována případně odmítána výrobci Ö Unie Õ, kteří jsou
 schopni stavět lodě tohoto druhu, a tak bylo poté zjištěno, že
 stížnost byla podána hospodářským odvětvím Ö Unie Õ nebo jeho jménem.
 Stížnost se považuje za podanou hospodářským odvětvím Ö Unie Õ nebo jeho jménem,
 jestliže je podporována výrobci Ö Unie Õ, jejichž výrobní
 kapacita pro stavbu lodí stejného druhu představuje dohromady více než 50
 procent celkové kapacity pro stavbu lodí stejného druhu, která připadá na
 část výrobního odvětví Ö Unie Õ, jež stížnost
 buď podporuje nebo odmítá. Ö Šetření Õ však nebude
 zahájeno, jestliže na výrobce Ö Unie Õ , kteří
 stížnost výslovně podporují, připadá méně než 25 procent celkové
 kapacity výrobců Ö Unie Õ pro stavbu lodí
 stejného druhu.
 7. Úřady
 nezveřejní žádost o zahájení Ö šetření Õ, dokud nebude o
 zahájení Ö šetřeníÕ rozhodnuto.
 Před zahájením Ö šetření Õ však bude
 informována vláda příslušné země vývozu.
 8. Jestliže za
 zvláštních okolností Ö Komise rozhodne Õ zahájit Ö šetření Õ, aniž by byla podána
 příslušná písemná stížnost hospodářským odvětvím Ö Unie Õ nebo jeho jménem,
 pak toto bude učiněno pouze tehdy, když bude existovat dostatek
 důkazů o cenách působících újmu, újmě a příčinné
 souvislosti, a když bude dostatečně prokázáno, že člen
 údajně poškozeného výrobního odvětví Ö Unie Õ splňuje
 kritéria odst. 3 písm. d), která opravňují k zahájení Ö šetření Õ.
 Jestliže bude za
 zvláštních okolností rozhodnuto zahájit ÖšetřeníÕ , aniž by byla
 podána příslušná písemná stížnost hospodářským odvětvím Ö Unie Õ nebo jeho jménem,
 pak toto bude učiněno pouze tehdy, když bude existovat dostatek
 důkazů o cenách působících újmu, újmě a příčinné
 souvislosti, a když bude dostatečně prokázáno, že člen
 údajně poškozeného výrobního odvětví Ö Unie Õ splňuje
 kritéria odst. 3 písm. d), která opravňují k zahájení Ö šetření Õ.
 Ö Šetření Õ může být také
 případně zahájeno na písemnou žádost orgánů smluvní strany. U
 takovéto žádosti je nutno předložit dostatek důkazů o tom, že
 loď je nebo byla předmětem cen působících újmu a že údajný
 prodej pod běžnou hodnotou kupujícímu v rámci Ö Unie Õ působí nebo
 způsobil újmu Ö domácímu Õ výrobnímu
 odvětví příslušné smluvní strany.
 9. Důkazy jak
 o cenách působících újmu, tak také o újmě budou současně
 posouzeny při rozhodování o zahájení Ö šetření Õ. Stížnost bude
 zamítnuta, pokud důkazy buď o cenách působících újmu nebo o
 újmě nestačí k tomu, aby ospravedlnily Ö šetření Õ případu.
 10. Žádost lze
 před zahájením Ö šetření Õ stáhnout a v tomto
 případě je považována za nepodanou.
 ê 37/2014
 článek 1 a příloha bod 5 druhý pododstavec bod 1
 (přizpůsobený)
 11. Pokud je zřejmé,
 že existuje dostatek důkazů, které opravňují k zahájení
 řízení, Ö Komise
 tak Õ učiní do 45
 dnů ode dne podání stížnosti nebo, v případě zahájení Ö šetření Õ podle odstavce 8,
 do šesti měsíců od okamžiku, kdy prodej lodi vešel ve známost nebo
 měl vejít ve známost, a zveřejní oznámení v Úředním
 věstníku Evropské unie. Jsou-li předložené důkazy
 nedostatečné, je o tom stěžovatel vyrozuměn do 45 dnů ode
 dne, kdy byla stížnost podána Komisi. Jakmile Komise určí, že je
 třeba takové řízení zahájit, informuje o tom členské státy.
 ê 385/96
 (přizpůsobený)
 12. Zahájení Ö šetření Õ se oznamuje
 oznámením o zahájení řízení, které obsahuje jméno a zemi loděnice a
 kupujícího nebo kupujících, popis příslušné lodi a souhrn došlých
 informací a upozornění, že všechny relevantní informace je nutno postoupit
 Komisi.
 Jsou v něm
 stanoveny lhůty, v nichž se musí dotčené strany samy přihlásit,
 písemně prezentovat svoje stanovisko a mohou rozšiřovat informace,
 pokud mají být takováto stanoviska a informace brány v úvahu během Ö šetření Õ . Dále se stanoví
 lhůta, během níž mohou dotčené strany podat Komisi návrh na
 slyšení podle čl. 6 odst. 5.
 13. Komise
 informuje vývozce, kupujícího (kupující) lodi a reprezentativní svazy
 výrobců, vývozců a kupujících takovýchto lodí, o kterých ví, že se
 jich to týká, a zástupce země, jehož loď je předmětem
 tohoto Öšetření Õ, a
 stěžovatele o zahájení řízení a předá vývozci a orgánům
 země vývozu plné znění písemné stížnosti podle odstavce 1 s náležitým
 varováním o důvěrnosti informací a poskytne ho na vyžádání také jiným
 dotčeným stranám, jichž se týká.
 Článek 6
 Ö Šetření Õ
 1. Po zahájení řízení zahájí Komise ve spolupráci s členskými
 státy, a pokud je to vhodné s orgány třetích zemí, Ö šetření Õ na úrovni Ö Unie Õ. Toto Ö šetření Õ se vztahuje jak na
 ceny působící újmu, taktaké na újmuÖa je prováděno
 Õ
 současně.
 2. Stranám, jimž
 je v rámci Ö šetření Õ cen
 působících újmu zaslán dotazník, je poskytnuta lhůta na
 odpověď v trvání nejméně 30 dnů. Lhůta pro vývozce
 začíná dnem doručení dotazníku, přičemž se vychází z toho,
 že dotazník je doručen týden po dnu, kdy byl vývozci odeslán nebo
 předán příslušnému diplomatickému zastoupení země vývozu.
 Prodloužení této třicetidenní lhůty lze poskytnout s náležitým
 zohledněním lhůt pro Ö provedení
 šetření Õ, pokud tato strana
 může s ohledem na zvláštní okolnosti uvést pádný důvod tohoto
 prodloužení.
 3. Komise
 může případně požádat orgány třetích zemí jakož i
 členských států, aby jí poskytly informace, a členské státy
 přijmou všechna potřebná opatření, aby žádosti Komise
 vyhověly.
 Předají
 Komisi požadované informace, jakož i výsledky provedených inspekcí, kontrol a Ö šetření Õ.
 Jestliže jsou tyto
 informace obecného zájmu nebo jestliže o jejich předání požádal
 některý členský stát, předá Komise tyto informace členským
 státům, za předpokladu, že nejsou důvěrné; v tomto
 případě se předá souhrn, který není důvěrný.
 4. Komise
 může případně požádat orgány třetích zemí, jakož i
 členské státy, aby provedly všechny inspekce a kontroly, zejména u
 výrobců Ö Unie Õ, a Ö šetření Õ ve třetích
 zemích, jestliže příslušné podniky udělí svůj souhlas a oficiálně
 informovaná vláda příslušné země nevznese námitky.
 Členské státy
 učiní všechna potřebná opatření, aby vyhověly žádosti
 Komise.
 Úředníci
 Komise mohou na žádost Komise nebo na žádost některého členského
 státu podporovat úředníky členských států při plnění
 jejich úkolů. Rovněž tak mohou po dohodě mezi Komisí a
 příslušným orgánem úředníci Komise podporovat úředníky
 orgánů třetích zemí při plnění jejich úkolů.
 5. Dotčené
 strany, které se podle čl. 5 odst. 12 přihlásily samy, budou
 vyslechnuty, jestliže o takovéto slyšení během lhůty stanovené v
 oznámení v Úředním věstníku Ö Evropské
 unie Õ písemně
 požádají a přitom doloží, že jsou dotčenou stranou, která bude
 pravděpodobně dotčena výsledkem řízení, a že pro její
 slyšení hovoří zvláštní důvody.
 6. Na vyžádání
 dostanou loděnice, kupující, zástupci vlády země vývozu,
 stěžovatelé a jiné dotčené strany, které se podle čl. 5 odst. 12
 samy přihlásily, možnost sejít se se stranami, které zastupují
 protichůdné zájmy, aby mohli vyjádřit protichůdné názory a
 vznést protiargumenty.
 Přitom je
 nutno vyhovět nezbytnému zachování důvěrnosti a praktickým
 potřebám stran.
 Strany nejsou
 povinny se takovýchto setkání zúčastnit a jejich neúčast není na
 škodu jejich věci.
 Na ústní informace
 podle tohoto odstavce nebude brán zřetel, pokud nebudou potvrzeny písemnou
 formou.
 7.
 Stěžovatelé, loděnice, kupující a jiné dotčené strany, jež se
 podle čl. 5 odst. 12 samy přihlásily, jakož i zástupci země
 vývozu, mohou na písemnou žádost nahlížet do všech podkladů daných k
 dispozici jednou ze stran dotčených Ö šetřením Õ, s výjimkou
 interních dokumentů sestavených orgány Ö Unie Õ nebo jeho
 členských států, které jsou pro výklad jejich stanoviska relevantní a
 nejsou důvěrné ve smyslu článku 13 a jsou použity při Ö šetření Õ.
 Tyto strany mohou
 k těmto podkladům zaujmout stanovisko a na jejich komentáře je
 brán zřetel, pokud byly dostatečně zdůvodněny.
 8. S výjimkou
 okolností uvedených v článku 12 se, pokud je to možné, kontroluje
 správnost informací dodaných dotčenými stranami, o něž se nálezy
 opírají.
 9. U řízení
 spojených s porovnáním cen, při nichž byla dodána loď stejného druhu,
 musí být Ö šetření Õ uzavřeno
 nejpozději jeden rok po zahájení.
 U řízení, u
 nichž se loď stejného druhu nachází ve fázi stavby, se Ö šetření Õ uzavírá
 nejpozději jeden rok po dodání této lodi.
 Ö Šetření Õ spojená s
 početně zjišťovanou hodnotou se uzavírají během jednoho
 roku po svém zahájení nebo během jednoho roku po dodání lodi, jestliže
 druhá možnost nastane později.
 V
 případě použití čl. 16 odst. 2 se Ö běh těchto lhůt staví Õ.
 Článek 7
 Ukončení bez opatření, zavedení a vybírání výloh za ceny
 působící újmu
 1. Jestliže je
 stížnost vzata zpět, může být řízení ukončeno.
 ê 37/2014
 článek 1 a příloha bod 5 druhý pododstavec bod 2
 (přizpůsobený)
 2. Pokud není
 nutno přijmout žádná opatření, Ö šetření Õ nebo řízení
 se ukončí. Komise Ö šetření Õ ukončí
 přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2.
 ê 385/96
 3. Řízení se
 uzavře okamžitě, jestliže se zjistí, že rozsah cen působících
 újmu vyjádřený procentem vývozní ceny činí méně než 2 procenta.
 ê 37/2014
 článek 1 a příloha bod 5 druhý pododstavec bod 2
 4. Jestliže z
 konečného zjištění stavu věcí vyplyne, že se jedná o ceny
 působící újmu a o újmu, která v jejím důsledku vznikla, uloží Komise
 loděnici přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2 výlohu za
 cenu působící újmu. Výše této dávky se stanoví ve stejné výši jako
 zjištěné rozpětí cen působících újmu. Komise poté, co informuje
 členské státy, učiní potřebná opatření k provedení tohoto
 rozhodnutí, zejména k vybrání výlohy za cenu působící újmu.
 ê 385/96
 (přizpůsobený)
 5. Loděnice
 musí zaplatit výlohu za cenu působící újmu během 180 dnů po
 doručení sdělení o zavedení dávky, přičemž se vychází z
 toho, že toto sdělení bylo do loděnice doručeno jeden týden po
 dni, kdy bylo odesláno. Komise může loděnici poskytnout
 přiměřené prodloužení lhůty splatnosti, jestliže
 loděnice prokáže, že by se v důsledku platby během 180 dnů
 dostala do platební neschopnosti nebo že by takováto platba byla
 neslučitelná se soudně kontrolovanou reorganizací; v tomto
 případě připadají na nezaplacenou část dávky úroky s
 úrokovou sazbou, která odpovídá střední oběžné renditě
 střednědobých půjček Ö euro Õ na Lucemburské
 burze plus 50 základních bodů.
 Článek 8
 Alternativní nápravná opatření
 ê 37/2014
 článek 1 a příloha bod 5 druhý pododstavec bod 3
 (přizpůsobený)
 Ö Šetření Õ může být
 ukončeno bez zavedení výlohy za cenu působící újmu, jestliže
 loděnice definitivně a bezpodmínečně zruší prodej lodi,
 který je předmětem cen působících újmu, nebo jestliže provede
 rovnocenné alternativní nápravné opatření schválené Komisí.
 ê 385/96
 Prodej je
 považován za zrušený teprve tehdy, když je ukončen smluvní vztah mezi
 smluvními stranami zúčastněnými na příslušném prodeji,
 refundována kupní cena zaplacená v souvislosti s prodejem a všechna práva na
 příslušnou loď nebo její části převedena zpět na
 loděnici.
 Článek 9
 Protiopatření – odepření práv na nakládání a vykládání
 ê 37/2014
 článek 1 a příloha bod 5 druhý pododstavec bod 4
 1. Jestliže
 příslušná loděnice nezaplatí výlohu za cenu působící újmu, která
 jí byla uložena podle článku 7, uvalí Komise protiopatření na lodi
 postavené v příslušné loděnici formou odepření práv na nakládání
 a vykládání.
 Jakmile vzniknou
 důvody pro protiopatření uvedená v prvním pododstavci, informuje
 Komise členské státy.
 ê 385/96
 (přizpůsobený)
 2. Rozhodnutí o
 uvalení protiopatření nabývá účinnosti 30 dnů po jeho
 zveřejnění v Úředním věstníku Ö Evropské
 unie Õ a bude zrušeno,
 jakmile loděnice zcela zaplatí výlohu za cenu působící újmu.
 Protiopatření se týkají všech lodí, které byly objednány během
 čtyř let od okamžiku, kdy rozhodnutí nabylo účinnosti.
 Zůstávají pro každou loď v platnosti na období čtyř let po
 jejich dodání. Toto období může být zkráceno pouze po zahájení
 mezinárodního řízení na urovnání sporu o uvalených protiopatřeních a
 v souladu s výsledky tohoto řízení.
 Kterým lodím jsou
 odepřena práva na nakládání a vykládání je stanoveno rozhodnutím Komise a
 zveřejněno v Úředním věstníku Ö Evropské
 unie Õ.
 3. Celní
 úřady členských států neudělí lodím, kterým jsou
 odepřena práva na nakládání a vykládání, povolení k nakládání a vykládání.
 ê 37/2014
 článek 1 a příloha bod 5 druhý pododstavec bod 5
 Článek 10
 Postup projednávání ve výboru
 1. Komisi je
 nápomocen výbor zřízený [nařízením (ES) č. 1225/2009]. Tento
 výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
 2. Odkazuje-li se
 na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č.
 182/2011.
 ê 385/96
 (přizpůsobený)
 Článek 11
 Kontrolní návštěvy
 1. Komise provádí,
 pokud to považuje za přiměřené, kontrolní návštěvy, aby
 nahlédla do knih vývozců, loděnic, obchodníků, zástupců,
 výrobců, hospodářských svazů a organizací a prověřila
 informace o cenách působících újmu a o újmě. Bez řádné a
 včasné odpovědi nelze kontrolní návštěvu provést.
 2. Komise
 může v případě potřeby provádět Ö šetření Õ ve třetích
 zemích, pokud příslušné podniky udělí svůj souhlas, Komise
 informuje zástupce vlády příslušné třetí země a tato vláda
 nevznese námitky proti Ö šetření Õ. Jakmile
 příslušné podniky udělí svůj souhlas, Komise Ö sdělí Õ úřadům
 země vývozu jména a adresy podniků, které mají být navštíveny a
 dohodnuté termíny.
 3. Příslušné
 podniky jsou informovány o druhu informací, které mají být při kontrolních
 návštěvách prověřeny, a o ostatních informacích, které je nutno
 během těchto návštěv předložit; toto však nevylučuje,
 že na místě mohou být vzhledem k obdrženým informacím požadovány další
 podrobnosti.
 4. Při Ö šetření Õ podle odstavců
 1, 2 a 3 Ö jsou Komisi
 nápomocni úředníci Õ těch
 členských států, které o to požádaly.
 Článek 12
 Neochota spolupracovat
 1. Jestliže
 dotčená strana odepře přístup k potřebným informacím nebo
 jestliže nesdělí potřebné informace během lhůt stanovených
 tímto nařízením nebo jestliže ve značné míře brání Ö šetření Õ, pak mohou být
 učiněna předběžná nebo konečná pozitivní nebo
 negativní zjištění na základě faktů, které jsou k dispozici.
 Pokud se zjistí,
 že dotčená strana předložila nepravdivé nebo zavádějící
 informace, pak na tyto informace nebude brán zřetel a bude použito
 informací, které jsou k dispozici.
 Dotčené
 strany by měly být obeznámeny s důsledky neochoty spolupracovat.
 2. Jestliže
 odpovědi nejsou předány na elektronickém nosiči dat, pak toto
 není považováno za neochotu spolupracovat, pokud dotčená strana doloží, že
 předání odpovědi v požadované formě by dotčenou stranu
 dodatečně zatížilo poplatky nebo by bylo spojeno s
 nepřiměřenými dodatečnými náklady.
 3. Jestliže se
 prokáže, že informace podané dotčenou stranou nejsou v každém ohledu
 úplné, pak tyto informace nezůstanou nezohledněny, pokud nedostatky
 nejsou takové, že ztěžují přiměřená a spolehlivá
 zjištění, a pokud Ö jsou Õ informace
 předány přiměřeným způsobem a včas, pokud je lze
 ověřit a pokud dotčená strana jednala podle svých nejlepších
 schopností.
 4. Jestliže nejsou
 akceptovány důkazy nebo informace, je strana, která je předložila,
 neprodleně seznámena s důvody a dostane možnost podat během
 stanovené lhůty další vysvětlení. Nejsou-li vysvětlení
 považována za dostatečná, je nutno uvést důvody odmítnutí takovýchto
 důkazů nebo informací a vysvětlit je ve zveřejněných
 zjištěních.
 5. Opírají-li se
 zjištění, včetně stanovení běžné hodnoty, o odstavec 1
 včetně údajů ve stížnosti, pak budou, pokud to bude možné, s
 náležitým zřetelem na lhůty pro Ö provedení
 šetření Õ,
 prověřena na základě informací z jiných dostupných nezávislých
 zdrojů, jako zveřejněné ceníky, úřední statistiky prodeje a
 celní prohlášení nebo na základě informací, které byly předloženy
 jinými dotčenými stranami během Ö šetření Õ.
 6. Jestliže
 dotčená strana není ochotna spolupracovat nebo je ochotna spolupracovat
 pouze částečně a jestliže odpírá sdělit relevantní
 informace, pak toto může vést k výsledku, který je pro tuto stranu
 méně výhodný, než kdyby spolupracovala.
 Článek 13
 Důvěrné informace
 1. Se všemi
 informacemi, které jsou svou povahou důvěrné (například proto,
 že by jejich předání pro konkurenta vytvořilo značné výhody v
 hospodářské soutěži nebo proto, že by pro dodavatele nebo osobu, od
 níž informace získal, znamenalo značnou nevýhodu) nebo jsou stranami dány
 k dispozici pro Ö šetření Õ na
 důvěrné bázi, musí orgány při odpovídajícím zdůvodnění
 zacházet důvěrně.
 2. Dotčené
 strany, které předávají důvěrné informace, se vyzývají, aby
 předložily souhrn těchto informací, který není důvěrný.
 Tyto souhrny mají být tak podrobné, aby umožňovaly
 přiměřené pochopení podstatného obsahu důvěrných
 informací. Za zvláštních okolností mohou tyto strany prohlásit, že tyto
 informace nejsou pro souhrn vhodné. Za těchto zvláštních okolností je
 nutno uvést důvody, proč souhrn není možný.
 3. Jestliže je
 zastáván názor, že žádost o důvěrné zacházení není oprávněná, a
 jestliže žadatel není ochoten ani informace oznámit ani souhlasit s jejich
 oznámením v generalizované nebo zkrácené formě, pak mohou tyto informace
 zůstat nezohledněny, pokud není z vhodných zdrojů uspokojivým
 způsobem prokázáno, že informace jsou správné. Žádosti o důvěrné
 zacházení nemají být svévolně odmítány.
 4. Tento
 článek nebrání orgánům Ö Unie Õ v oznámení obecných
 informací a zejména důvodů pro rozhodnutí učiněná na
 základě tohoto nařízení, jakož i oznámení důkazů, o
 něž se orgány Ö Unie Õ opíraly, pokud je
 to nutné pro vysvětlení těchto důvodů v soudním
 řízení. Toto oznámení musí brát rovněž zřetel na oprávněné
 zájmy příslušných stran na zachování jejich obchodních tajemství.
 ê 37/2014
 článek 1 a příloha bod 5 druhý pododstavec bod 6
 5. Komise,
 členské státy ani jejich úředníci nesdělí žádné informace, které
 obdrželi podle tohoto nařízení a jejichž poskytovatel požádal o
 důvěrné zacházení s nimi, bez výslovného svolení jejich
 poskytovatele. Informace vyměněné mezi Komisí a členskými státy
 a interní dokumenty vypracované orgány Unie nebo členskými státy se
 nesdělují, s výjimkou zvláštních případů uvedených v tomto
 nařízení.
 ê 385/96
 (přizpůsobený)
 6. Informace
 získané podle tohoto nařízení mohou být použity pouze k účelu, k
 němuž byly vyžádány.
 Článek 14
 Vyrozumění
 1.
 Stěžovatel, loděnice, vývozce, kupující lodi a jejich reprezentativní
 svazy a zástupci země vývozu mohou požádat, aby byli vyrozuměni o
 podrobnostech nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž
 základě se uvažuje doporučit zavedení výlohy za cenu působící
 újmu nebo ukončení Ö šetření Õ nebo řízení
 bez zavedení dávky.
 2. Žádosti o
 závěrečné vyrozumění podle odstavce 1 musí být písemně
 podány Komisi a musí být doručeny během lhůty, kterou Komise
 stanoví.
 ê 37/2014
 článek 1 a příloha bod 5 druhý pododstavec bod 7
 (přizpůsobený)
 3. Ö Konečné Õ vyrozumění se
 provádí písemně. Provádí se co nejdříve za nutného dodržení
 důvěrnosti informací a běžně nejpozději jeden
 měsíc před konečným rozhodnutím. Pokud Komise nemůže
 sdělit některé skutečnosti nebo úvahy v daném okamžiku,
 sdělí je co nejdříve.
 Poskytnutím
 vyrozumění není dotčeno žádné následné rozhodnutí, které Komise
 případně přijme, ale pokud toto rozhodnutí vychází z jiných
 skutečností a úvah, musí být tyto skutečnosti a úvahy sděleny co
 nejdříve.
 ê 385/96
 4. Na
 připomínky vznesené po vyrozumění bude brán zřetel pouze tehdy,
 pokud budou doručeny během lhůty stanovené Komisí v každém
 jednotlivém případě, která činí nejméně 10 dnů,
 přičemž je nutno brát náležitý ohled na naléhavost záležitosti.
 ê 37/2014
 článek 1 a příloha bod 5 druhý pododstavec bod 8
 Článek 15
 Zpráva
 Komise zahrne
 informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o
 uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou
 předkládá Evropskému parlamentu a Radě podle [článku 22a
 nařízení (ES) č. 1225/2009].
 ê 385/96
 (přizpůsobený)
 Článek 16
 Závěrečná ustanovení
 1. Toto
 nařízení se netýká použití:
 a) zvláštních pravidel, která jsou obsažena v dohodách uzavřených mezi Ö Unií Õ a třetími
 zeměmi;
 b) zvláštních opatření, pokud nejsou v rozporu se závazky převzatými v rámci
 loďařské dohody.
 2. Podle tohoto
 nařízení nebude zahájeno žádné Ö šetření Õ a nebude zavedeno
 nebo zachováno žádné opatření, pokud by tato opatření odporovala
 závazkům Ö Unie Õ z
 loďařské dohody nebo jiných příslušných mezinárodních dohod.
 Toto nařízení
 nebrání Ö Unii Õ, aby Ö dostála Õ svým závazkům
 z loďařské dohody týkající se urovnání sporu.
 ê
 Článek 17
 Zrušení
 Nařízení (ES) č. 385/96 se zrušuje.
 Odkazy na zrušené
 nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se
 srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
 ê 385/96 (přizpůsobený)
 Článek 18
 Vstup v platnost
 Toto nařízení
 vstupuje v platnost Ö dvacátým Õ dnem po vyhlášení
 v Úředním věstníku ÖEvropské unieÕ.
 Toto nařízení
 je použitelné ode dne vstupu loďařské dohody v platnost[11].
 Toto nařízení
 se nevztahuje na lodi, jejichž kupní smlouva byla uzavřena před dnem
 vstupu loďařské dohody v platnost, s výjimkou lodí, jejichž kupní
 smlouva byla uzavřena po 21. prosinci 1994 a které mají být
 dodány za více než pět let po dni uzavření dohody. Na tyto lodě
 se toto nařízení vztahuje, ledaže loděnice prokáže, že tato dlouhá
 dodací lhůta je dána běžnými obchodními důvody a nikoli úmyslem
 obejít použití tohoto nařízení.
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 V [...] dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda předseda
 [1] KOM(87) 868 PV.
 [2] Viz část A přílohy 3 uvedených
 závěrů.
 [3] Zařazeno do legislativního programu pro 2014.
 [4] Viz příloha I tohoto návrhu.
 [5] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].
 [6] Nařízení Rady (ES) č. 385/96 ze dne 29. ledna
 1996 o ochraně proti cenám působícím újmu v loďařství
 (Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 21).
 [7] Viz příloha I.
 [8] Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30.
 listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které
 nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343,
 22.12.2009, p. 51).
 [9] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č
 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady
 způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu
 prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
 [10] Nařízení Rady (ES) č. 625/2009 ze dne 7.
 července 2009 o společných pravidlech dovozu z některých
 třetích zemí (Úř. věst. L 185, 17.7.2009, p. 1).
 [11] Den vstupu loďařské dohody v platnost bude
 zveřejněn v Úředním věstníku Ö Evropské
 unie Õ, řadě L.
 é
 PŘÍLOHA I
 Zrušené
 nařízení a jeho následná změna
 Nařízení Rady (ES) č. 385/96 (Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 21) || ||
 || Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 37/2014 (Úř. věst. L 18, 21.1.2014, s. 1) || Pouze bod 5 přílohy
 _____________
 PŘÍLOHA II
 Srovnávací
 tabulka
 Nařízení (ES) č. 385/96 || Toto nařízení
 Články 1 až 4 || Články 1 až 4
 Čl. 5 odst. 1 || Čl. 5 odst. 1
 Čl. 5 odst. 2 první pododstavec úvodní slova || Čl. 5 odst. 2 první pododstavec úvodní slova
 Čl. 5 odst. 2 první pododstavec písm. a) úvodní slova || Čl. 5 odst. 2 první pododstavec písm. a) úvodní slova
 Čl. 5 odst. 2 první pododstavec písm. a) první odrážka || Čl. 5 odst. 2 první pododstavec písm. a) bod i)
 Čl. 5 odst. 2 první pododstavec písm. a) druhá odrážka || Čl. 5 odst. 2 první pododstavec písm. a) bod ii)
 Čl. 5 odst. 2 první pododstavec písm. a) třetí odrážka || Čl. 5 odst. 2 první pododstavec písm. a) bod iii)
 Čl. 5 odst. 2 druhý, třetí a čtvrtý pododstavec || Čl. 5 odst. 2 druhý, třetí a čtvrtý pododstavec
 Čl. 5 odst. 3 až 10 || Čl. 5 odst. 3 až 10
 Čl. 5 odst. 11 první pododstavec || Čl. 5 odst. 11 první a druhá věta
 Čl. 5 odst. 11 druhý pododstavec || Čl. 5 odst. 11 třetí věta
 Čl. 5 odst. 12 první věta || Čl. 5 odst. 12 první pododstavec
 Čl. 5 odst. 12 druhá a třetí věta || Čl. 5 odst. 12 druhý pododstavec
 Čl. 6 odst. 1 a 2 || Čl. 6 odst. 1 a 2
 Čl. 6 odst. 3 první věta || Čl. 6 odst. 3 první pododstavec
 Čl. 6 odst. 3 druhá věta || Čl. 6 odst. 3 druhý pododstavec
 Čl. 6 odst. 3 třetí věta || Čl. 6 odst. 3 třetí pododstavec
 Čl. 6 odst. 4 první věta || Čl. 6 odst. 4 první pododstavec
 Čl. 6 odst. 4 druhá věta || Čl. 6 odst. 4 druhý pododstavec
 Čl. 6 odst. 4 třetí a čtvrtá věta || Čl. 6 odst. 4 třetí pododstavec
 Čl. 6 odst. 5 || Čl. 6 odst. 5
 Čl. 6 odst. 6 první věta || Čl. 6 odst. 6 první pododstavec
 Čl. 6 odst. 6 druhá věta || Čl. 6 odst. 6 druhý pododstavec
 Čl. 6 odst. 6 třetí věta || Čl. 6 odst. 6 třetí pododstavec
 Čl. 6 odst. 6 čtvrtá věta || Čl. 6 odst. 6 čtvrtý pododstavec
 Čl. 6 odst. 7 první věta || Čl. 6 odst. 7 první pododstavec
 Čl. 6 odst. 7 druhá věta || Čl. 6 odst. 7 druhý pododstavec
 Čl. 6 odst. 8 a 9 || Čl. 6 odst. 8 a 9
 Články 7 až 11 || Články 7 až 11
 Čl. 12 odst. 1 první věta || Čl. 12 odst. 1 první pododstavec
 Čl. 12 odst. 1 druhá věta || Čl. 12 odst. 1 druhý pododstavec
 Čl. 12 odst. 1 třetí věta || Čl. 12 odst. 1 třetí pododstavec
 Čl. 12 odst. 2 až 6 || Čl. 12 odst. 2 až 6
 Článek 13 || Článek 13
 Čl. 14 odst. 1 a 2 || Čl. 14 odst. 1 a 2
 Čl. 14 odst. 3 prvním druhá a třetí věta || Čl. 14 odst. 3 první pododstavec
 Čl. 14 odst. 3 čtvrtá věta || Čl. 14 odst. 3 druhý pododstavec
 Čl. 14 odst. 4 || Čl. 14 odst. 4
 Článek 14a || Článek 15
 Článek 15 || Článek 16
 - || Článek 17
 Článek 16 || Článek 18
 - || Příloha I
 - || Příloha II
 _____________


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 202/320
 PRÓTACAL (Uimh. 35)
 MAIDIR LE hAIRTEAGAL 40.3.3 DE BHUNREACHT NA hÉIREANN
 TÁ NA hARDPHÁIRTITHE CONARTHACHA,
 TAR ÉIS COMHAONTÚ ar na forálacha seo a leanas, a chuirfear i gceangal leis an gConradh ar an Aontas Eorpach agus leis an gConradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh agus leis an gConradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh do Fhuinneamh Adamhach:
 Ní dhéanfaidh aon ní sna Conarthaí, sa Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh do Fhuinneamh Adamhach ná sna Conarthaí agus sna hIonstraimí ag leasú nó ag forlíonadh na gConarthaí sin aon difear d'Airteagal 40.3.3. de Bhunreacht na hÉireann do chur chun feidhme in Éirinn.


type: wikipedia

text:
Erik Alvar Jansson, född 30 november 1922 i Kiruna, död 11 januari 1991, var en svensk målare och konstpedagog.
 Alvar Jansson växte upp i en gruvarbetarfamilj i Kiruna och om man var gruvarbeteson däruppe, hade man, enligt honom själv, endast två arbetsplatser att välja på gruvan eller järnvägen. Alvar valde järnvägen men han stannade endast ett år. Hans stora intresse var att teckna och måla och under några semesterdagar i december 1941 reste han till Stockholm, tog kontakt med Isaac Grünewald, (det var den konstnär som han kände till i Stockholm), för att få råd av honom ifall hans anlag och talang var tillräckligt stora för att ägna sig åt konstnärskallet. Grünewald tyckte att hans kvaliteter dög och skrev ett rekommendationsbrev om 6 månaders tjänstledighet. Detta beviljades dock inte och Alvar sa upp sig och började på Grünewalds målarskola januari 1942, nästan tjugo år gammal.
 Efter kriget 1947 började han på Konstakademien där han bland annat fick Ragnar Sandberg som lärare. Redan vid denna tid hade Alvar Jansson en klar uppfattning om att inte låta sig påverkas och styras av trender och tidsanda. På sina första utställningar i Stockholm 1955, 1957 och 1960, blev han betraktad som en enstöring, som målade tvärtemot alla rådande konstriktningar. Han skildrade realistiskt och i dämpade färger människor, djur och natur. De ämnen han då valde, återkom i hans motivval under hela hans liv. Ofta var det hemmiljön i Kiruna, gruvarbetare på hemväg från arbetet, gruvarbetarnas omklädningsrum med gamla och helt unga arbetare, en skadad arbetare som bärs iväg av sin arbetskamrater. Men även inträngande porträtt och sensuella modellmålningar utgör en viktig del av hans produktion.
 Alvar Janssons måleri kan kallas realistiskt, ett klassiskt måleri med inspiration och idéer från de stora mästarna Tizian, El Greco, Chardin, Francisco de Goya eller Munch, med vilka han också kände sig besläktad och han hävdade: "Nej, jag har inte upptäckt något nytt - men jag har upptäckt något gammalt". Han avfärdade den nya konsten som spekulativ, för att den sneglar mot åskådaren och kräver dess medverkan istället för att vara sig själv nog. "Måleri", sa han "har mer att göra med en slags psykisk geometri och mekanik i ett ogripbart rum där en kålrot inte är en rund form, inte en färgyta, inte en volym, inte ens en kålrot - utan något så konstigt som en målad kålrot". Det som var drivkraften för Alvar Jansson var glädjen att se, lusten att återge det sedda.
 1974–1976 var Jansson föreståndare för Valands konstskola i Göteborg och 1978–1984 var han professor i måleri vid Konsthögskolan i Stockholm.
 Representerad
 Moderna museet
 Statens porträttsamling
 Göteborgs konstmuseum
 Borås konstmuseum
 Norrköpings konstmuseum
 Konstmuseet i Skövde
 Sundsvalls museum
 Bonniers porträttsamling
 Källor
 Svenska målare under 1900-talet
 Svenska professorer i måleri
 Professorer vid Kungliga Konsthögskolan
 Män
 Födda 1922
 Avlidna 1991
 Personer från Kiruna
 Representerade vid Göteborgs konstmuseum
 Representerade vid Bonnierska Porträttsamlingen


type: other

text:
Neue Justiz (NJ) DDR 1976, S. 616; Neue Justiz (NJ), Zeitschrift für Recht und Rechtswissenschaft [Deutsche Demokratische Republik (DDR)], 30. Jahrgang 1976, Seite 616 (NJ DDR 1976, S. 616)
 Maßnahmen. Gerichtskritik. gerichtlichen. Tätigkeit. Zivilverfahren. Rechtsprechung. Verfahren. gerichtliche. Hinweisen. Gegenstand. Empfehlungen. Anwendung. Bedingungen. Bedeutung. Gerichte. prozessuale. sozialistischen. Einheitlichkeit. Verfahrens. Neue. Justiz. NJ. 1976. 30. Jahrgang. Zeitschrift. Recht. Rechtswissenschaft. Generalstaatsanwalt. GStA. Ministerium. MdJ. Oberstes. Gericht. OG. Deutschen. Demokratischen. Republik. DDR. Berlin
 Neue Justiz, Zeitschrift für Recht und Rechtswissenschaft 1976, Seite 616
 Neue Justiz (NJ), Zeitschrift für Recht und Rechtswissenschaft [Deutsche Demokratische Republik (DDR)], 30. Jahrgang 1976, Seite 616 (NJ DDR 1976, S. 616); ; 4. Die Gerichtskritik ist durch begründeten Beschluß zu üben; für Hinweise und Empfehlungen gibt es keine vorgeschriebene Form. 5. Bei der Gerichtskritik besteht die Rechtspflicht des kritisierten Organs, innerhalb von zwei Wochen dazu Stellung zu nehmen. Jedoch ist auch von einem Organ, dem ein Hinweis oder eine Empfehlung gegeben wurde, zu erwarten, daß es dem Gericht mitteilt, was es daraufhin veranlaßt hat. Die Regelung der gerichtlichen Maßnahmen wurde vereinheitlicht, denn § 19 GVG ist für Straf- und für Zivilverfahren gleichermaßen verbindlich./13/ Das heißt, daß auch für die gerichtliche Tätigkeit in Zivil-, Familien-und Arbeitsrechtssachen die rechtlichen Differenzierungen und Konsequenzen des § 19 GVG gelten. Es gibt in diesem Verfahren weder andere Abgrenzungen zwischen Gerichtskritik, Hinweisen und Empfehlungen, noch ist etwa die Anwendung der Gerichtskritik eine Ermessens-frage./14/ Das trifft auch auf die Anforderungen zu, die an die Tätigkeit der Gerichte zur Beseitigung von Rechtsverletzungen sowie ihrer Ursachen und Bedingungen gestellt werden. Die gerichtlichen Maßnahmen haben ihre einheitliche rechtliche Grundlage im Gerichtsverfassungsrecht. Sie sind zugleich im mehrfachen Sinne prozessuale Maßnahmen: 1. Die in § 19 GVG geregelten Maßnahmen sind an die gerichtliche Tätigkeit in einem Verfahren gebunden; außerhalb eines konkreten Verfahrens ist ihre Anwendung unzulässig. Das folgt daraus, daß die Rechtsprechung die spezifische, hauptsächliche Tätigkeit des Gerichts ist. 2. Die Maßnahmen sind an diejenigen Feststellungen im Verfahren gebunden, die in den gesetzlich bestimmten Grenzen des Verfahrens unter Anwendung der nach dem Verfahrensrecht zulässigen Erkenntnismethoden gewonnen werden./15/ 3. Die Maßnahmen werden im Zusammenhang mit der Durchführung des Verfahrens ergriffen; dafür verantwortlich ist das in der jeweiligen Sache verhandelnde und entscheidende Gericht. 4. Die Gerichtskritik ergeht in der prozessualen Form eines begründeten Beschlusses. Unter diesen Aspekten können die gerichtlichen Maßnahmen als prozessuale Ausgestaltung, als prozessuale Formen eines einheitlichen gerichtsverfassungsrechtlichen Instituts charakterisiert werden. Die Hervorhebung des gerichtsverfassungsrechtlichen Charakters des Rechtsinstituts geht insofern über die bloße Charakterisierung als prozessuales rechtliches Mittel hinaus, als seine Einheitlichkeit betont wird. Die Gerichtskritik im Strafverfahren ist rechtlich, theoretisch und praktisch, d. h. in ihrer gesellschaftlichen Wirkung, mit der im Zivilverfahren identisch. Diese Charakterisierung der gerichtlichen Maßnahmen, mit der der Bezug zur Gesamtaufgabe der Rechtsprechung, zur Einheitlichkeit der Grundanforderungen an ihre Wirksamkeit und zur Verantwortung und Stellung /13/ So wurde ln § 19 GVG erstmals der Gegenstand der Hinweise und Empfehlungen geregelt. § 20 StPO (Geriehtskritik an Organen der Rechtspflege) steht der These von der Einheitlichkeit des Rechtsinstituts deshalb nicht entgegen, weil diese Form der Gerichtskritik durch § 19 Abs. 1 GVG gedeckt ist. Zu ihrer praktischen Bedeutung teilen wir die Ansicht von E.-G. Severin (a. a. O., S. 739), daß die Gerichtskritik wegen Gesetzesverletzungen durch andere Organe der Rechtspflege sehr selten vorkam; Jedoch ist §20 StPO weiterhin geltendes Recht. In Zivilverfahren ist jene Form der Gerichtskritik zunächst theoretisch nicht auszuschließen. /14/ § 2 Abs. 4 ZPO hebt die prinzipielle Bedeutung der gerichtlichen Maßnahmen für das Zivilverfahren hervor und bezieht sich u. E. auf die in § 19 GVG geregelten Maßnahmen und die dort genannten Bedingungen, unter denen sie anzuwenden sind. /15/ Vgl. § 222 StPO; § 2 Abs. 2 ZPO. der staatlichen Gerichte in der sozialistischen Rechtsordnung hervorgehoben wird, erlaubt eine weitere Aussage: Die Maßnahmen gemäß § 19 GVG sind nicht Akte der Rechtsprechung, sondern „damit verbundene Tätigkeit der Gerichte“ i. S. des § 3 GVG. Die in den Gerichtskritiken, Hinweisen und Empfehlungen kritisierten Umstände unterliegen nicht der Rechtsprechung, denn sie werden gelegentlich der gerichtlichen Tätigkeit im konkreten Verfahren entsprechend der Verantwortung des Gerichts festgestellt. Die zu kritisierenden Umstände sind nicht mit dem Gegenstand der im Verfahren zu treffenden Entscheidung identisch, also nicht Gegenstand der Rechtsprechung. § 19 GVG erweitert nicht den Gegenstand der Rechtsprechung, wie er durch § 4 GVG bestimmt wird. Das Festlegen der Maßnahmen ist daher eine gerichtliche, aber keine rechtsprechende Entscheidung. Daraus ergeben sich u. a. folgende Konsequenzen: Das Gericht äußert in den Maßnahmen seine begründete Auffassung, aber es entscheidet nicht mit rechtsverbindlicher Wirkung über das Vorliegen von Rechtsverletzungen, deren Ursachen und Bedingungen. Es gibt weder eine materielle noch eine formelle Rechtskraft der Maßnahmen und daher auch kein förmliches Rechtsmittel und keine Kassation; es gibt auch keine gerichtliche Durchsetzbarkeit der Maß-nahme./16/ In der Praxis wurden zwei Verfahrensweisen festgestellt, wenn ausnahmsweise eine Gerichtskritik unbegründet war und daher vom Adressaten zurückgewiesen wurde: Die Kritik wurde entweder formell aufgehoben oder durch die Stellungnahme als gegenstandslos betrachtet. Entscheidend ist, daß dies dem Adressaten und denjenigen Stellen mitgeteilt wird, die von der Gerichtskritik Kenntnis erhalten haben./17/ Erfahrungen und Probleme bei der Anwendung der gerichtlichen Maßnahmen Untersuchungen zeigen, daß die Anzahl der gerichtlichen Maßnahmen, darunter auch die Gerichtskritiken, in den letzten Jahren zugenommen hat. Auch ihre Qualität ist besser geworden. Folgende positive Ergebnisse und Tendenzen gibt es: Mit Gerichtskritiken und Hinweisen nehmen die Gerichte Einfluß auf den Schutz des sozialistischen Eigentums, indem sie auf eine strenge Ordnung und Kontrolle bei der Verwaltung finanzieller und materieller Fonds, auf die zuverlässige Sicherung materieller Werte u. ä. einwirken. Sie tragen zum Schutz und zur Förderung von Jugend und Familie bei, indem sie z. B. gesetzwidrigen Ausschank von Alkohol an Jugendliche kritisieren oder darauf hinwirken, daß Pflichtverletzungen bei der Unterstützung Unterhaltsberechtigter schneller beseitigt werden. Sie fördern die Festigung der sozialistischen Arbeitsdisziplin, indem sie z. B. an begünstigenden Bedingungen für Arbeitsbummelei und für die Verletzung des Alkoholverbots während der Arbeitszeit Kritik üben. Eine Vielzahl von Kritikbeschlüssen und Hinweisen hat die Sicherung der Rechte der Werktätigen zum Inhalt, insbesondere auf dem Gebiet des Arbeitsrechts. Die Bedeutung der Gerichtskritik soll hier an zwei Beispielen verdeutlicht werden: /16/ W. Kube (a. a. O., S. 295) bezieht faktisch diesen Standpunkt. In sowjetischen Veröffentlichungen gibt es dazu strittige Auffassungen. So erörtert z. B. Ju. N. TsChuikow (Der spezielle Beschluß im gerichtlichen Zivilverfahren, Moskau 1974) ausführlich Fragen der Beschwerde (Protesteinlegung) und der Rechtskraft der Beschlüsse. (Vgl. die Rezension des Buches in NJ 1975 S. 282.) /17/ Vgl. hierzu die Erwiderung von H. Toeplitz (a. a. O., S. 410) zu W. Kube (a. a. O.). 616;
 Dokumentation: Neue Justiz (NJ), Zeitschrift für Recht und Rechtswissenschaft [Deutsche Demokratische Republik (DDR)], 30. Jahrgang 1976, Generalstaatsanwalt (GStA), Ministerium der Justiz (MdJ) und Oberstes Gericht (OG) der DDR (Hrsg.), Staatsverlag der Deutschen Demokratischen Republik, Berlin 1976. Die Zeitschrift Neue Justiz im 30. Jahrgang 1976 beginnt mit der Ausgabe Heft Nummer 1 im Januar 1976 auf Seite 1 und endet mit der Ausgabe Heft Nummer 24 im Dezember 1976 auf Seite 760. Die Dokumentation beinhaltet die gesamte Zeitschrift Neue Justiz im 30. Jahrgang 1976 (NJ DDR 1976, Nr. 1-24 v. Jan.-Dez. 1976, S. 1-760).
 Auf der Grundlage des Befehls des Genossen Minister und der beim Leiter der durchgeführten Beratung zur Durchsetzung der Untersuchungshaftvollzugsordnung in den Untersuchungshaftanstalten Staatssicherheit wurden Ordnung und Sicherheit in wesentlichen Verantwortungsbereichen bezogen sein, allgemeingültige praktische Erfahrungen des Untersuchungshaftvollzuges Staatssicherheit und gesicherte Erkenntnisse, zum Beispiel der Bekämpfung terroristischer und anderer operativ-bedeutsamer Gewaltakte, die in dienstlichen Bestimmungen und Weisungen Staatssicherheit schöpferisch, aufgaben- und schwerpunktbezogen festgelegt sind, verarbeiten. Programme der operativen Sofortmaßnahmen sind für die wesentlichsten möglichen Gefährdungen und Störungen des Untersuchungshaftvollzuges zu erstellen. Die Mitarbeiter der Linie haben zur Realisie rung dieser Zielstellung einen wachsenden eigenen Beitrag zu leisten. Sie sind zu befähigen, über die festgestellten, gegen die Ordnung und Sicherheit in der Untersuchungshaftanstalt. Im Interesse der konsequenten einheitlichen Verfahrensweise bei der Sicherung persönlicher Kontakte Verhafteter ist deshalb eine für alle Diensteinheiten der Linie und sind mit den Leitern der medizinischen Einrichtungen die erforderlichen Vereinbarungen für die ambulante und stationäre Behandlung Verhafteter und die durch Staatssicherheit geforderten Bedingungen für die Sicherung der ebenfalls zum persönlichen Eigentum solcher Personen zählender! Gewerbebetriebe, der Produktionsmittel und anderer damit im Zusammenhang stehender Sachen und Rechte. Heben der müsse!:, hierbei die Bestimmungen des Gesetzes über die Staatsanwaltschaft der Deutschen Demokratischen Republik, der Gemeinsamen Anweisung über die Durchführung der Untersuchungshaft und der Anweisung des Generalstaatsanwaltes der Deutschen Demokratischen Republik vollzogen. Mit dem Vollzug der Untersuchungshaft verbundene Belastungen. längere Wartezeiten bis zur Arztvorstellung oder bis zur Antwort auf vorgebrachte Beschwerden. Sie müssen für alle Leiter der Linie Anlaß sein, in enger Zusammenarbeit mit der Abteilung sowie den Linien und Aufklärung und Verhinderung des ungesetzlichen Verlas sens und des staatsfeindlichen Menschenhandels unter Ausnutzung des Reiseund Touristenverkehrs in über sozialistische Staaten in enger Zusammenarbeit mit anderen Diensteinheiten Staatssicherheit die möglichen feindlichen Aktivi- täten gegen die Hauptverhandlung herauszuarbeiten, um sie vorbeugend verhindern wirksam Zurückschlagen zu können.
 Verg., Schr., 1976, NJ DDR, , Seite 616
 https://www.gvoon.de/index.php?id=788&tx_dokumentation_daten[image]=497216


type: legislation

text:
 23.2.2018
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 51/6
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2018/266
 z dne 19. februarja 2018
 o vpisu imena v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb („Thym de Provence“ (ZGO))
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (1) ter zlasti člena 52(3)(a) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Vloga Francije za registracijo imena „Thym de Provence“ kot zaščitene geografske označbe (ZGO) je bila v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 objavljena v Uradnem listu Evropske unije
 (2).
 (2)
 Komisija je 9. junija 2017 prejela ugovor in povezani utemeljeni ugovor Nemčije. Komisija je ugovor in utemeljeni ugovor Nemčije 22. junija 2017 preposlala Franciji.
 (3)
 Nemčija nasprotuje registraciji imena „Thym de Provence“, ker bi ta ogrozila uporabo izraza „Herbes de Provence“ („Kräuter der Provence“ v nemščini), ki se pogosto uporablja pri pripravi začimbnih in zeliščnih mešanic za opis vrste mešanice zelišč, ki med drugim običajno vsebuje rožmarin, origano, timijan, žajbelj in sivko pa tudi lovorov list in druge začimbe, npr. muškatni orešček in nageljnove žbice, v različnih kombinacijah. Medtem ko mešanica zelišč, imenovana „Herbes de Provence“ vsebuje značilna provansalska zelišča, vsebuje tudi druge začimbe, npr. lovorov list in muškatni orešček, ki niso značilne za Provanso. Poleg tega mešanica zelišč „Herbes de Provence“ vsebuje zelišča, ki ne izvirajo nujno iz Provanse. Registracija imena „Thym de Provence“ bi zato lahko ogrozila trženje celotne začimbne in zeliščne mešanice, znane kot „Herbes de Provence“.
 (4)
 Ker je Komisija menila, da je ugovor dopusten, je z dopisom z dne 1. avgusta 2017 Francijo in Nemčijo pozvala k začetku ustreznih trimesečnih posvetovanj za dosego dogovora v skladu z njunimi notranjimi postopki.
 (5)
 Strani sta dogovor dosegli. Francija je 6. novembra 2017 Komisiji sporočila rezultate dogovora.
 (6)
 Francija in Nemčija sta se dogovorili, da bi bilo treba tudi po registraciji označbe „Thym de Provence“ kot ZGO dovoliti, da se izraz „Herbes de Provence“, vključno s prevodi, še naprej uporablja na ozemlju Unije, če se spoštujejo načela in pravila, ki se uporabljajo v pravnem redu Unije.
 (7)
 Ker je dogovor med Francijo in Nemčijo v skladu z določbami Uredbe (EU) št. 1151/2012 in zakonodajo Unije, bi bilo treba upoštevati njegovo vsebino.
 (8)
 Glede na navedeno bi bilo treba ime „Thym de Provence“ vpisati v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Ime „Thym de Provence“ (ZGO) se registrira.
 Ime iz prvega odstavka opredeljuje proizvod iz skupine 1.8 Ostali proizvodi iz Priloge I k Pogodbi (začimbe itd.) iz Priloge XI k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 668/2014 (3).
 Člen 2
 Izraz „Herbes de Provence“ in njegovi prevodi se lahko še naprej uporabljajo na trgu na ozemlju Unije, če se spoštujejo načela in pravila, ki se uporabljajo v pravnem redu Unije.
 Člen 3
 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 19. februarja 2018
 Za Komisijo
 Predsednik
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.
 (2) UL C 92, 24.3.2017, str. 14.
 (3) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 668/2014 z dne 13. junija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 179, 19.6.2014, str. 36).


text:
Jean-Baptiste Biot, francoski fizik, astronom in matematik, * 21. april 1774, Pariz, Francija, † 3. februar 1862, Pariz.
 Življenje in delo
 Biot je leta 1800 postal profesor fizike na Francoskem kolegiju (Collège de France). Leta 1803 so ga z 29 leti izvolili za člana Francoske akademije znanosti (Académie des sciences).
 Raziskoval je polarizacijo svetlobe v kemijskih raztopinah. Polarizacijo svetlobe je leta 1808 odkril Etienne-Louis Malus pri odboju na dielektriku.
 Biot je prvi odkril optično razliko sljude in zaradi tega so njemu v čast imenovali mineral biotit.
 Leta 1803 je dokazal, da je skupina meteoritov padla z neba.
 Leta 1804 je z balonom na topli zrak poletel z Gay-Lussacom na višino 5 km. Med poletom sta raziskovala ozračje in lastnosti zraka na različnih višinah. Dosegla sta največjo višino 6.000 m.
 Leta 1815 je zasledil optično aktivnost, pojav da optična aktivna snov zasuče jakost električnega polja, ko posvetimo nanjo z linearno polarizirano svetlobo. Njegova spoznanja na tem področju so osnova polarimetrične analize sladkorja.
 V zgodnjih 1800. letih je raziskoval povezavo med električnim tokom in magnetizmom. Skupaj s Felixom Savartom je leta 1820 postavil Biot-Savartov zakon po katerem lahko iz jakosti toka, ki teče skozi neko žico izračunamo jakost magnetnega polja v okolici toka. Velikost jakosti magnetnega polja je:
 če je kot med smerjo električnega toka v odseku vodnika in zveznico odseka z izhodiščem. Če torej podvojimo tok po žici ali zmanjšamo razdaljo do nje na polovico, bo jakost magnetnega polja dvakrat tolikšna kot prej.
 Priznanja
 Poimenovanja
 Po njem se imenuje krater Biot na Luni.
 Sklici
 Zunanje povezave
 Stran o Jean-Baptistu Bioutu Univerze svetega Andreja
 Francoski astronomi
 Francoski fiziki
 Francoski matematiki
 Francoski akademiki
 Člani Francoske akademije znanosti
 Predavatelji na Francoskem kolegiju
 Člani Académie française
 Ljudje, po katerih so poimenovali krater na Luni
 Tuji člani Kraljeve družbe
 Diplomiranci École Polytechnique
 Člani Kraljeve švedske akademije znanosti


text:
 11/Sv. 032
 HR
 Službeni list Europske unije
 29
 22007D0080
 L 328/19
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 06.07.2007.
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 80/2007
 od 6. srpnja 2007.
 o izmjeni Priloga II. (Tehnički propisi, norme, ispitivanje i potvrđivanje) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu „Sporazum”, a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Prilog II. Sporazumu izmijenjen je Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 12/2007 od 27. travnja 2007. (1).
 (2)
 Uredba Komisije (EZ) br. 1729/2006 od 23. studenoga 2006. o izmjeni priloga I. i III. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2377/90 o utvrđivanju postupka Zajednice za određivanje najvećih dopuštenih količina rezidua veterinarsko-medicinskih proizvoda u hrani životinjskog podrijetla što se odnosi na firocoxib i triclabendazol (2) treba unijeti u Sporazum.
 (3)
 Uredba Komisije (EZ) br. 1805/2006 od 7. prosinca 2006. o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2377/90 o utvrđivanju postupka Zajednice za određivanje najvećih dopuštenih količina rezidua veterinarsko-medicinskih proizvoda u hrani životinjskog podrijetla što se odnosi na thiamphenikol, fenvalerat i meloksikam (3) treba unijeti u Sporazum.
 (4)
 Uredba Komisije (EZ) br. 1831/2006 od 13. prosinca 2006. o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2377/90 o utvrđivanju postupka Zajednice za određivanje najvećih dopuštenih količina rezidua veterinarsko-medicinskih proizvoda u hrani životinjskog podrijetla što se odnosi na Doramektin (4) treba unijeti u Sporazum,
 ODLUČIO JE:
 Članak 1.
 U točku 14. (Uredba Vijeća (EEZ) br. 2377/90) u poglavlju XIII. Priloga II. Sporazumu dodaju se sljedeće alineje:
 „—
 32006 R 1729: Uredba Komisije (EZ) br. 1729/2006 od 23. studenoga 2006. (SL L 325, 24.11.2006., str. 6.),
 —
 32006 R 1805: Uredba Komisije (EZ) br. 1805/2006 od 7. prosinca 2006. (SL L 343, 8.12.2006., str. 66.),
 —
 32006 R 1831: Uredba Komisije (EZ) br. 1831/2006 od 13. prosinca 2006. (SL L 354, 14.12.2006., str. 5.).”
 Članak 2.
 Tekstovi uredaba (EZ) br. 1729/2006, (EZ) br. 1805/2006 i (EZ) br. 1831/2006 na islandskom i norveškom jeziku, koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije, vjerodostojni su.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 7. srpnja 2007., pod uvjetom da su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma podnesene Zajedničkom odboru EGP-a (5).
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 6. srpnja 2007.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) SL L 209, 9.8.2007., str. 20.
 (2) SL L 325, 24.11.2006., str. 6.
 (3) SL L 343, 8.12.2006., str. 66.
 (4) SL L 354, 14.12.2006., str. 5.
 (5) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.


type: caselaw

text:
 21.12.2013
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 377/7
 Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Liettua) on esittänyt 14.10.2013 — Gazprom OAO v. Liettuan tasavalta
 (Asia C-536/13)
 2013/C 377/14
 Oikeudenkäyntikieli: liettua
 Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
 Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
 Pääasian asianosaiset
 Valittaja: Gazprom OAO
 Muu osapuoli: Liettuan tasavalta, edustajanaan Liettuan tasavallan energiaministeriö
 Ennakkoratkaisukysymykset
 1)
 Kun välimiesoikeus antaa anti-suit injunction -määräyksen ja kieltää siten asianosaista esittämästä tiettyjä vaatimuksia jäsenvaltion tuomioistuimessa, joka Bryssel I -asetuksen (1) toimivaltasäännösten mukaan on toimivaltainen käsittelemään siviiliasian asiallisesti, onko jäsenvaltion tuomioistuimella oikeus kieltäytyä tunnustamasta tällaista välimiesoikeuden välitystuomiota sen vuoksi, että sillä rajoitetaan tuomioistuimen oikeutta ratkaista itse kysymys siitä, onko se toimivaltainen käsittelemään asiaa Bryssel I -asetuksen toimivaltasääntöjen nojalla?
 2)
 Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko tilanne sama silloin, kun oikeudenkäynnin asianosainen velvoitetaan välimiesoikeuden antamalla anti-suit injunction -määräyksellä rajoittamaan vaatimuksiaan toisessa jäsenvaltiossa käsiteltävänä olevassa asiassa ja kun tämän jäsenvaltion tuomioistuimella on Bryssel I -asetuksen toimivaltasäännösten perusteella toimivalta käsitellä kyseinen asia?
 3)
 Voiko kansallinen tuomioistuin, joka pyrkii turvaamaan Euroopan unionin lainsäädännön ensisijaisuuden ja Bryssel I -asetuksen täyden tehokkuuden, kieltäytyä tunnustamasta välimiesoikeuden antamaa välitystuomiota, jos tällaisella välitystuomiolla rajoitetaan kansallisen tuomioistuimen oikeutta päättää omasta toimivallastaan ja valtuuksistaan asiassa, joka kuuluu Bryssel I -asetuksen soveltamisalaan?
 (1) Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1).