text:
 Важна правна забележка
 |
 22002D0056
 Официален вестник n° L 238 , 05/09/2002 стр. 0018 - 0019 специално чешко издание глава 11 том 07 стр. 234 - 235 специално испанско издание глава 11 том 07 стр. 234 - 235 специално унгарско издание глава 11 том 07 стр. 234 - 235 специално литвийско издание глава 11 том 07 стр. 234 - 235 LV.ES глава 11 том 07 стр. 234 - 235 MT.ES глава 11 том 07 стр. 234 - 235 PL.ES глава 11 том 07 стр. 234 - 235 SK.ES глава 11 том 07 стр. 234 - 235 специално словенско издание глава 11 том 07 стр. 234 - 235
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 56/2002от 31 май 2002 годиназа изменение на приложение ХIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение ХIII към споразумението беше изменено с Решение No 38/2002 на Съвместния комитет на ЕИП от 19 април 2002 г. [1].(2) Директива 2001/96/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2001 г. относно установяване на хармонизирани изисквания и процедури за безопасното товарене и разтоварване на кораби за насипни товари [2] се включва в текста на споразумението.(3) Директива 2001/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 2001 г. за изменение на Директива 94/57/ЕО на Съвета относно общи правила и стандарти за оправомощените организации за инспектиране и преглед на кораби и за съответните действия на морските администрации [3], се включва в текста на това споразумение.(4) Директива 2001/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 2001 г. за изменение на Директива 95/21/ЕО относно прилагането, по отношение на кораби, които използват пристанища на Общността и плават във води под юрисдикцията на държавите-членки, на международните стандарти за безопасност на корабоплаването, предотвратяване на замърсяването и за условията на живот и работа на борда на корабите (държавен пристанищен контрол) [4], се включва в текста на това споразумение,РЕШИ:Член 1Следната точка се прибавя след точка 56й (Директива 2001/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) на приложение ХIII към споразумението:"56к. 32001 L 0096: Директива 2001/96/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2001 г. относно установяване на хармонизирани изисквания и процедури за безопасното товарене и разтоварване на кораби за насипни товари (ОВ L 13, 16.1.2002 г., стр. 9.)"Член 2Следното тире се прибавя към точка 55б (Директива 94/57/ЕО на Съвета) на приложение ХIII към споразумението:- "— 32001 L 0105: Директива 2001/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 2002 г. (ОВ L 19, 22.1.2002 г., стр. 9)."Член 3Следното тире се прибавя към точка 56б (Директива 95/21/ЕО на Съвета) на приложение ХIII към споразумението:- "— 32001 L 0106: Директива 2001/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 2001 г. (ОВ L 19, 22.1.2002 г., стр. 17)."Член 4Текстовете на Директива 2001/96/ЕО, Директива 2001/105/ЕО и Директива 2001/106/ЕО на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности, са автентични.Член 5Настоящото решение влиза в сила на 1 юни 2002 година, при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП [*****] съгласно член 103, параграф 1 от споразумението са направени.Член 6Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 31 май 2002 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 154, 13.6.2002 г., стр. 24.[2] ОВ L 13, 16.1.2002 г., стр. 9.[3] ОВ L 19, 22.1.2002 г., стр. 9.[4] ОВ L 19, 22.1.2002 г., стр. 17.[*****] Няма посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 52000PC0064
 Ehdotus neuvoston päätös kolmansissa maissa tuotettujen siemenperunoiden vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/513/EY ja kolmansissa maissa siemenviljelmillä suoritettujen viljelystarkastusten vastaavuudesta ja kolmansissa maissa tuotettujen siementen vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/514/EY muuttamisesta /* KOM/2000/0064 lopull. */
 Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS kolmansissa maissa tuotettujen siemenperunoiden vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/513/EY ja kolmansissa maissa siemenviljelmillä suoritettujen viljelystarkastusten vastaavuudesta ja kolmansissa maissa tuotettujen siementen vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/514/EY muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTJuurikkaiden siementen pitämisestä kaupan annetussa direktiivissä 66/400/ETY, rehukasvien siementen pitämisestä kaupan annetussa direktiivissä 66/401/ETY, viljakasvien siementen pitämisestä kaupan annetussa direktiivissä 66/402/ETY, siemenperunoiden pitämisestä kaupan annetussa direktiivissä 66/403/ETY sekä öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetussa direktiivissä 69/208/ETY säädetään, että neuvoston on vahvistettava, vastaavatko kolmansissa maissa tuotetut siemenet tai siemenperunat yhteisössä tuotettuja.Neuvoston päätöksissä 95/513/EY ja 95/514/EY todetaan, että kolmansissa maissa tuotetut siemenet ja siemenperunat vastaavat yhteisössä tuotettuja siemeniä ja siemenperunoita rajoitetun ajan. Kyseisissä päätöksissä vahvistetaan pakkausten merkintöjä koskevat edellytykset. Neuvoston direktiivissä 98/95/EY säädetään, että geneettisesti muunnellun lajikkeen siemen- tai siemenperunaerään kiinnitetyssä tai erän mukana seuraavassa virallisessa tai muunlaisessa pakkausmerkinnässä tai asiakirjassa on selkeästi ilmoitettava, että lajiketta on muunneltu geneettisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön lainsäädännön nojalla vaadittavissa sallimismenettelyissä vahvistettujen edellytysten soveltamista. Asianmukaisen tiedon varmistamiseksi siementen käyttäjille ja kuluttajille sekä vilpillisten käytäntöjen estämiseksi on aiheellista soveltaa samoja vaatimuksia mainittujen päätösten mukaisesti tuotuihin siemeniin ja siemenperunoihin.Päätöksen 95/513/EY voimassaolo lakkaa 30. kesäkuuta 2000 ja päätöksen 95/514/EY voimassaolo lakkaa 31. tammikuuta 2000. Olisi syytä varmistaa vastaavuuden soveltaminen uudessa päätöksessä 31. joulukuuta 2002 saakka.Ehdotuksella ei ole vaikutusta EY:n talousarvioon.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSkolmansissa maissa tuotettujen siemenperunoiden vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/513/EY ja kolmansissa maissa siemenviljelmillä suoritettujen viljelystarkastusten vastaavuudesta ja kolmansissa maissa tuotettujen siementen vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/514/EY muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/400/ETY [1] ja erityisesti sen 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan,[1] EYVL 125, 11.7.1966, s. 2290/66. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 98/96/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 27).ottaa huomioon rehukasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/401/ETY [2] ja erityisesti sen 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan,[2] EYVL 125, 11.7.1966, s. 2298/66. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 98/96/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 27).ottaa huomioon viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/402/ETY [3] ja erityisesti sen 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan,[3] EYVL 125, 11.7.1966, s. 2309/66. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/54/EY (EYVL L 142, 5.6.1999, s. 30).ottaa huomioon siemenperunoiden pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/403/ETY [4] ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan,[4] EYVL 125, 11.7.1966, s. 2320/66. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 1999/49/EY (EYVL L 16, 21.1.1999, s. 30).ottaa huomioon öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan 30 päivänä kesäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/208/ETY [5] ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan,[5] EYVL L 169, 10.7.1969, s. 3. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 98/96/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 27).ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvoston päätöksessä 95/513/EY [6] todetaan, että kolmansissa maissa tuotetut siemenperunat vastaavat yhteisössä tuotettuja siemenperunoita rajoitetun ajan ja ovat direktiivin 66/403/ETY mukaisia.[6] EYVL 296, 9.12.1995, s. 31.(2) Neuvoston päätöksessä 95/514/EY [7] todetaan, että kolmansissa maissa tiettyjen lajien siemeniä tuottaville kasvustoille tehdyt viljelystarkastukset täyttävät rajoitetun ajan direktiiveissä 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY ja 69/208/ETY vahvistetut edellytykset. Päätöksessä 95/514/EY todetaan myös, että kolmansissa maissa tuotetut tiettyjen lajien siemenet vastaavat yhteisössä tuotettuja siemeniä.[7] EYVL L 296, 9.12.1995, s. 34. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston päätöksellä.....(3) Päätöksissä 95/513/EY ja 95/514/EY vahvistetaan pakkausten merkintöjä koskevat edellytykset. Neuvoston direktiivissä 98/95/EY säädetään, että geneettisesti muunnellun lajikkeen siemen- tai siemenperunaerään kiinnitetyssä tai erän mukana seuraavassa virallisessa tai muunlaisessa pakkausmerkinnässä tai asiakirjassa on selkeästi ilmoitettava, että lajiketta on muunneltu geneettisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston direktiivin 90/220/ETY [8] , sen muutosten tai asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön nojalla vaadittavissa sallimismenettelyissä vahvistettujen edellytysten soveltamista. Asianmukaisen tiedon varmistamiseksi siementen käyttäjille ja kuluttajille sekä vilpillisten käytäntöjen estämiseksi on aiheellista soveltaa samoja vaatimuksia mainittujen päätösten mukaisesti tuotuihin siemeniin ja siemenperunoihin.[8] EYVL 117, 8.5.1990, s. 15.(4) Päätöksen 95/513/EY voimassaolo päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2000. Edellytykset mainitun päätöksen soveltamiseksi täyttyvät edelleen. Sitä on syytä soveltaa 31 päivään joulukuuta 2002 saakka. (5) Päätöksen 95/514/EY voimassaolo päättyy 31 päivänä tammikuuta 2000. Edellytykset mainitun päätöksen soveltamiseksi täyttyvät edelleen. Sitä on syytä soveltaa 31 päivään joulukuuta 2002 saakka,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaLisätään päätöksen 95/513/EY liitteessä olevaan II osaan uusi kohta 2 kohdan jälkeen seuraavasti:"2 a Geneettisesti muunnellun lajikkeen siemenperunaerään kiinnitetyssä tai erän mukana seuraavassa virallisessa tai muunlaisessa pakkausmerkinnässä tai asiakirjassa on selkeästi ilmoitettava, että lajiketta on muunneltu geneettisesti, sekä annettava yhteisön lainsäädännössä vaadituissa sallimismenettelyissä mahdollisesti määriteltäviä muita tietoja."2 artiklaKorvataan päätöksen 95/513/EY 2 artiklassa ilmaisu "30 päivään kesäkuuta 2000" ilmaisulla "31 päivään joulukuuta 2002".3 artiklaLisätään päätöksen 95/514/EY liitteessä olevaan II. B osaan uusi kohta 4 1 kohdan jälkeen seuraavasti:"4.1 a Geneettisesti muunnellun lajikkeen siemenerään kiinnitetyssä tai erän mukana seuraavassa virallisessa tai muunlaisessa pakkausmerkinnässä tai asiakirjassa on selkeästi ilmoitettava, että lajiketta on muunneltu geneettisesti, sekä annettava yhteisön lainsäädännössä vaadituissa sallimismenettelyissä mahdollisesti määriteltäviä muita tietoja."4 artiklaKorvataan päätöksen 95/514/EY 6 artiklassa ilmaisu "31 päivään tammikuuta 2000" ilmaisulla "31 päivään joulukuuta 2002".5 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja


type: wikipedia

text:
SMK Raja Lumu (or Raja Lumu Secondary School) is a secondary school in Port Klang, Selangor, Malaysia established in 1982.
 History
 The school's land was first planned to be the school for Simpang Lima Tamil Primary School. But because of the location, the school was closed and became Putera Sekolah Tengku Ampuan Rahimah. Then, the school has moved to a new location and here became the hostel for Putera Sekolah Tengku Ampuan Rahimah dan Pulau Lumut. After it was renovated for a few years, the Raja Lumu Secondary School was established.
 On 1 January 1982, Mr. Mohammad Noribinin Taib was appointed to be the school's first principal and Mrs. S. Sthipam as the supervisor of this school.
 This school holds 2 schooling sessions. The morning session is for Form 3, Form 4 and Form 5 (ages 15 to 17) while the afternoon session is for Peralihan or Reform students, Form 1 and Form 2 students (ages 13 to 14). This is done to accommodate the large number of students attending the school.
 See also
 Education in Malaysia
 References
 Secondary schools in Malaysia
 Schools in Selangor
 Educational institutions established in 1982
 1982 establishments in Malaysia


type: other

text:
IV/01803/2016
 . IV/01803/2016
 Első irat érkezett: 10/25/2016
 Az ügy tárgya: a választási eljárásról szóló 2013 évi XXXVI. törvény 232. §-a elleni alkotmányjogi panasz (határozat kézbesítése)
 Előadó alkotmánybíróra szignálás napja: 10/25/2016
 A IV/1782/2016. ügyszámú ügy tárgyalása során felmerült a mulasztással előidézett alaptörvény-ellenesség megállapításának szükségessége a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXI. törvény (Ve.) 232. §-ával kapcsolatban. Tekintettel azonban az ügy összetettségére, az előadó alkotmánybíró az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény 58. § (3) bekezdése, illetve az Ügyrend 34. § (4) bekezdése alapján ezt a kérdést elkülönítette a IV/1782/2016. ügyszámú ügytől, és az Alkotmánybíróság a felmerült alkotmányossági problémát a jelen ügyben fogja tárgyalni.
 Az elkülönített kérdés lényege a következő: A Ve. 232. § (1) bekezdése szerint a fellebbezési eljárás során hozott határozatot a másodfokon eljárt választási bizottság közli a fellebbezővel és azokkal, akikkel az elsőfokú határozatot közölték. A Ve. azonban nem rendelkezik arról, hogy milyen módon kell kézbesíteni az eljárás során hozott határozatot azokkal a felekkel, akikre a döntés rendelkezést tartalmaz, azonban az ügyben félként nem vett részt.
 a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény 232. §
 IV_1803_0_2016_anonim.pdf
 A határozat száma: 6/2017. (III. 10.) AB határozat
 Az ABH 2017 tárgymutatója: alapjogi teszt; alkotmányjogi panasz eljáráson belüli áttérés más eljárásra; bírósághoz fordulás joga; jogorvoslathoz való jog; kézbesítés; mulasztással előidézett alaptörvény-ellenesség; népszavazási eljárás; tisztességes eljáráshoz való jog
 Az Alkotmánybíróság március 7-én – hivatalból eljárva – megállapította, hogy az
 Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdését és a XXVIII. cikk (1) bekezdését sértő,
 mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenes helyzet áll fenn annak
 következtében, hogy a törvényalkotó a választási eljárásról szóló 2013. évi
 XXXVI. törvényben nem alkotta meg azokat a szabályokat, amelyek biztosítják,
 hogy a másodfokú választási bizottság és a felülvizsgálati bíróság közölje a
 határozatát mindazokkal, akikre a választási jogorvoslati eljárás során hozott
 határozat rendelkezést tartalmaz. A testület felhívta az Országgyűlést, hogy
 jogalkotási feladatának 2017. június 30-ig tegyen eleget. Az ügy lényege: a
 választási eljárásról szóló törvény szerint a fellebbezési eljárás során hozott
 határozatot a másodfokon eljárt választási bizottság közli a fellebbezővel és
 azokkal, akikkel az elsőfokú határozatot közölték. A törvény azonban nem
 rendelkezik arról, hogy milyen módon kell kézbesíteni az eljárás során hozott
 határozatot azokkal a felekkel, akikre a döntés rendelkezést tartalmaz, azonban
 az ügyben félként nem vettek részt. A határozathoz Czine Ágnes, Salamon László
 és Stumpf István alkotmánybírók párhuzamos indokolást csatoltak.
 6_2017 AB határozat.pdf
 Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Czine Ágnes, dr. Stumpf István és dr. Sulyok Tamás alkotmánybírók párhuzamos indokolásával, elkülönített eljárás során meghozta a következő
 Az Alkotmánybíróság ezért felhívja az Országgyűlést, hogy jogalkotási feladatának 2017. június 30-ig tegyen eleget.
 [1] 1. Az Alkotmánybíróság jelen eljárását megelőzően két különböző médiaszolgáltató alkotmányjogi panaszai alapján indított – IV/1754/2016., illetve IV/1782/2016. ügyszámú – eljárásai során a 19/2016. (X. 28.) AB határozatban (a továbbiakban: Abh1.), illetve a 20/2016. (X. 28.) AB határozatban (a továbbiakban: Abh2.) megállapította a Kúria Kvk.IV.37.934/2016/2. és Kvk.IV.37.935/2016/4. számú végzéseinek alaptörvény-ellenességét, és megsemmisítette azokat.
 [2] Az indítványozó műsorszolgáltatók által közzétett társadalmi célú reklámok ellen egy magánszemély a Nemzeti Választási Bizottsághoz (a továbbiakban: NVB) kifogásokat nyújtott be. Az NVB a kifogásokat elutasította, mert szerinte a vitatott médiatartalom nem a választói akarat befolyásolását célozta, így a műsorszám közérdekű üzenetnek minősült. A kifogásokat benyújtó magánszemély a határozatok felülvizsgálatát kérve a Kúriához fordult, amely kimondta, hogy az indítványozók megsértették a választási eljárás politikai reklám közzétételére vonatkozó rendelkezését. A műsorszolgáltatók alkotmányjogi panaszaikban arra hivatkoztak, hogy a Kúria végzései sértik a véleménynyilvánítás szabadságát. Az Alkotmánybíróság megalapozottnak találta az indítványokat. Az Abh1. és az Abh2. indokolása szerint az a körülmény, hogy a részvételre ösztönzés a népszavazás érvényességét szolgálja, nem ad alapot arra az értelmezésre, hogy a közlés a kérdésnek a kormány – mint kezdeményező – által kívánt módon való megválaszolására irányulna. A kúriai végzések viszont alkalmasak arra, hogy – mintegy öncenzúraként – a műsorszolgáltatókat visszatartsák társadalmi célú reklámok közzétételétől. Az Alkotmánybíróság mindkét ügyben megállapította, hogy a Kúria a végzésében foglalt jogértelmezésével megsértette a műsorszolgáltató médiatartalom-szerkesztésre vonatkozó szabadságát.
 [3] 2. A választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény (a továbbiakban: Ve.) 233. § (1) bekezdése, valamint a népszavazás kezdeményezéséről, az európai polgári kezdeményezésről, valamint a népszavazási eljárásról szóló 2013. évi CCXXXVIII. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 79. § (3) bekezdése alapján a választási szerv határozatával kapcsolatos jogorvoslati eljárásban hozott bírói döntés elleni alkotmányjogi panasz a sérelmezett döntés közlésétől számított öt munkanapon belül nyújtható be az Alkotmánybírósághoz.
 [4] Az Abh1.-ben megsemmisített végzést a Kúria 2016. október 10-én hozta, és aznap rövid úton közölte is a bírósági felülvizsgálatot kezdeményező magánszeméllyel és az NVB-vel, továbbá nyilvánosságra is hozta. Az indítványozó a nyilvánosságra hozott végzésből értesült arról, hogy a Kúria döntése rá vonatkozó kötelezettséget tartalmaz. Az indítványozó 2016. október 15-én, a végzés közzétételétől számított ötödik munkanapon nyújtotta be alkotmányjogi panaszát. Az alkotmányjogi panaszt az Alkotmánybíróság tanácsa 2016. október 19-én befogadta, majd az Alkotmánybíróság teljes ülése 2016. október 25-én a támadott végzést megsemmisítette.
 [5] Az Abh2.-ben megsemmisített végzést a Kúria szintén 2016. október 10-én hozta, és aznap rövid úton közölte is azt a bírósági felülvizsgálatot kezdeményező magánszeméllyel és az NVB-vel, a végzést postai úton is megküldte számukra, továbbá nyilvánosságra is hozta. Az indítványozó a nyilvánosságra hozott végzésből értesült arról, hogy a Kúria döntése rá vonatkozó kötelezettséget tartalmaz. Az indítványozó 2016. október 21-én, a végzés közzétételétől számított tizedik munkanapon nyújtotta be alkotmányjogi panaszát. Az alkotmányjogi panaszt az Alkotmánybíróság a befogadási eljárás mellőzésével, érdemben bírálta el. Az Alkotmánybíróság az indítvány formai és tartalmi feltételeinek vizsgálata során – különös tekintettel a Kúria által küldött, a kézbesítést igazoló dokumentumok másolataira – azt állapította meg, hogy az indítvány határidőben érkezett, miután az iratok tanúsága szerint a Kúria az alkotmányjogi panasz benyújtásáig nem közölte az indítványozóval végzését. Az Alkotmánybíróság teljes ülése 2016. október 25-én a támadott végzést ebben az esetben is megsemmisítette.
 [6] Az Alkotmánybíróság az Abh2. meghozatala előtti eljárása során – a rövid eljárási határidőkre tekintettel – rövid úton megkereste a Kúriát, hogy az indítványozóval – noha a Ve. 232. §-a alapján nem volt rá köteles – közölte-e döntését, részére történt-e kézbesítés. A Kúria tájékoztatása szerint az indítványozónak az Alkotmánybíróság megkeresésének napjáig (2016. október 21. napjáig) nem kézbesítették a végzést. A Kúria később írásban arról tájékoztatta az Alkotmánybíróságot, hogy a rövid úton történő megkeresés napján (2016. október 21-én) mind az Alkotmánybíróság által már befogadott, érdemi tárgyalási szakban lévő, IV/1754/2016. számú ügy indítványozója; mind az érdeklődés tárgyát képező, IV/1782/2016. számú ügy indítványozója részére megküldte postai úton a végzéseket.
 [7] 3. Az Alkotmánybíróság – eljárása során, a fenti ügyekben – észlelte a Ve.-nek a jogorvoslati eljárás során hozott határozatok közlésére vonatkozó szabályainak a hiányosságát, ezért az Abh2. meghozatala előtt – az alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 58. § (3) bekezdése alapján – elrendelte a Ve. 232. §-ának hivatalból eljárva és elkülönítve történő alkotmányossági vizsgálatát és elbírálását.
 [8] Az Alkotmánybíróság ezen vizsgálat lefolytatása céljából – élve az Abtv. 28. § (1) bekezdésében biztosított jogával – az Abtv. 27. §-a szerinti, a bírói döntés felülvizsgálatára irányuló eljárásában áttért a 26. § szerinti, jogszabály Alaptörvénnyel való összhangját illető vizsgálatra. Az Alkotmánybíróság ezért az elkülönített eljárást az Abtv. 26. § (1) bekezdése szerinti hatáskörében eljárva folytatta.
 [9] 1. Az Alaptörvény érintett rendelkezései:
 [10] 2. A Ve. érintett rendelkezései:
 „47. § (1) A választási bizottság elsőfokú határozata jogerőssé válik, ha ellene nem fellebbeztek, és a fellebbezési határidő letelt.
 (2) A választási bizottság másodfokú, valamint a Nemzeti Választási Bizottság elsőfokú határozata jogerőssé válik, ha ellene nem nyújtottak be bírósági felülvizsgálat iránti kérelmet, és a bírósági felülvizsgálat iránti kérelem benyújtására rendelkezésre álló határidő letelt.”
 „48. § (1) A határozatot – ha jelen van, vagy ha telefaxszáma vagy elektronikus levélcíme rendelkezésre áll – a meghozatala napján rövid úton kell közölni a kérelmezővel, valamint azzal, akire a határozat jogot vagy kötelezettséget keletkeztet vagy származtat. A határozat rövid úton való közlése
 c) elektronikus dokumentum formájában (email) vagy
 d) a kézbesítési megbízott részére az a)–c) pontban meghatározott módon
 (3) A határozatot – ha a közlésre az (1) bekezdés a) pontja szerint nem került sor – a meghozatalát követő munkanapon postai szolgáltató útján meg kell küldeni vagy más módon kézbesíteni kell az érintettnek. Belföldre a határozatot hivatalos iratként kell kézbesíteni. A határozatot – a polgár eltérő rendelkezése hiányában – az érintett központi névjegyzékben szereplő értesítési címére, ennek hiányában lakcímére kell megküldeni.”
 „224. § (1) A fellebbezést és a bírósági felülvizsgálati kérelmet a megtámadott határozatot hozó választási bizottságnál kell előterjeszteni.
 (2) A fellebbezést és a bírósági felülvizsgálati kérelmet úgy kell benyújtani, hogy az legkésőbb a megtámadott határozat meghozatalától számított harmadik napon megérkezzen az (1) bekezdés szerinti választási bizottsághoz.”
 „232. § (1) A fellebbezési eljárás során hozott határozatot a másodfokon eljárt választási bizottság közli a fellebbezővel és azokkal, akikkel az elsőfokú határozatot közölték.
 (2) A másodfokon eljáró választási bizottság a fellebbezés elbírálása érdekében megküldött iratokat a határozat jogerőre emelkedését követően – a határozattal együtt – visszaküldi az első fokon eljáró választási bizottsághoz.
 (3) A bírósági felülvizsgálat során hozott határozatot a kérelmezővel és azokkal, akikkel a másodfokú határozatot közölték, a bíróság közli.
 (4) A bíróság a határozatát – a személyes adatok kivételével – nyilvánosságra hozza.
 (6) A bíróság a bírósági felülvizsgálati kérelem elbírálása érdekében megküldött iratokat – a határozatával együtt – az alkotmányjogi panasz megtételére rendelkezésre álló határidő eredménytelen leteltét, alkotmányjogi panasz benyújtása esetén az iratoknak az Alkotmánybíróságtól való visszaérkezését követően visszaküldi a felülvizsgált határozatot hozó választási bizottsághoz.
 233. § (1) Az e törvény alapján, a választási szerv határozatával kapcsolatos jogorvoslati eljárásban hozott bírói döntés elleni alkotmányjogi panasz a sérelmezett döntés közlésétől számított három napon belül nyújtható be az Alkotmánybírósághoz.
 (3) Az e törvény alapján, a választási szerv határozatával kapcsolatos jogorvoslati eljárásban hozott bírói döntés elleni alkotmányjogi panasszal kapcsolatos eljárás során az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény 30. § (2), (3) és (5) bekezdése, 55. § (3) bekezdése, 57. § (1)–(1f) és (7) bekezdése, 58. § (1) bekezdése és 60. §-a nem alkalmazható.”
 [11] 3. Az Nsztv. érintett rendelkezései:
 „79. § (1) Az országos népszavazási eljárásban a jogorvoslat benyújtására és elbírálására rendelkezésre álló határidő öt nap. Ha a határidő utolsó napja nem munkanapra esik, a határidő csak az azt követő legközelebbi munkanapon jár le.
 (3) A Ve. 233. § alkalmazása során az alkotmányjogi panasz benyújtására és az Alkotmánybíróság döntéseire rendelkezésre álló határidő öt munkanap.”
 [12] 1. Az Abtv. 46. § (1) bekezdése szerint az Alkotmánybíróság hatáskörei gyakorlása során – hivatalból eljárva – megállapíthatja, hogy a jogalkotó jogalkotói feladatának elmulasztása következtében alaptörvény-ellenes helyzet áll fenn. Az Abtv. e rendelkezése alapján az Alkotmánybíróság megvizsgálta, hogy sérülhet-e a tisztességes eljáráshoz való jog amiatt, hogy a jogalkotó nem szabályozta a választási eljárásban a másodfokú választási bizottságnak és a felülvizsgálati bíróságnak arra az esetre vonatkozó határozat-közlési kötelezettségét, amikor valakire – választópolgár, jelölt, jelölő szervezet, az ügyben érintett természetes és jogi személy vagy jogi személyiség nélküli szervezet – az adott határozat a választási jogorvoslati eljárás során első ízben jogot vagy kötelezettséget keletkeztet vagy származtat.
 [13] 2. Az Alkotmánybíróság a 7/2013. (III. 1.) AB határozatban megállapította, hogy az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglalt szabály értelmezésekor – az Alkotmánnyal fennálló tartalmi és kontextuális egyezés okán – a tisztességes eljáráshoz fűződő alapvető joggal kapcsolatban kimunkált korábbi alkotmánybírósági gyakorlatát figyelembe veendőnek tekinti.
 [14] A tisztességes eljáráshoz való jog a korábbi alkotmánybírósági gyakorlatban is alkotmányos védelemben részesült, annak ellenére, hogy szövegszerűen nem szerepelt az Alkotmányban. Az Alkotmánybíróság az 1993. évi XXXI. törvénnyel kihirdetett, az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában 1950. november 4-én kelt Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) 6. cikkében foglalt tisztességes eljáráshoz való jog védelmét az Alkotmány 57. § (1) bekezdésébe fogalt független és pártatlan bírósághoz való jog, valamint az Alkotmány 2. § (1) bekezdéséből eredő eljárásjogi garanciák egymásra vonatkoztatása útján alakította ki. Az Alkotmánybíróság a 6/1998. (III. 11.) AB határozatban (ABH 1998, 91.) foglalta össze a tisztességes eljáráshoz való jog lényegéről kialakított álláspontját. E szerint a tisztességes eljárás (fair trial) követelménye nem pusztán a tisztességes (igazságos) tárgyalást foglalja magában, hanem kiterjed az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételére is. Az ezt követő döntéseiben az Alkotmánybíróság esetről-esetre határozta meg a tisztességes eljárás által megkövetelt konkrét ismérveket. Az Alkotmánybíróság eddigi gyakorlata szerint az összes részletszabály betartása, vagy egyesek megszegése ellenére lehet az eljárás igazságtalan, méltánytalan vagy nem tisztességes {lásd 26/2015. (VII. 21.) AB határozat, Indokolás [49]–[52]}.
 [15] 3. Az Alkotmánybíróság áttekintette a tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatos, a jelen ügy szempontjából releváns gyakorlatát.
 [16] Az Alkotmánybíróság a 17/2015. (VI. 5.) AB határozatban (a továbbiakban: Abh3.) foglalkozott a kézbesítés(i vélelem) alkotmányosságával a tisztességes hatósági eljáráshoz való joggal (Alaptörvény XXIV. cikk) összefüggésben. Az Abh3. azt a jogszabályi rendelkezést vizsgálta – többek között –, amely szerint a földbizottság állásfoglalását a jegyző a hivatal hirdetőtábláján 5 napra kifüggeszti, valamint a kifogás előterjesztésére jogosultaknak 5 napos (jogvesztő) határidőn belül van lehetőségük kifogást előterjeszteni. E jogszabályi rendelkezés vizsgálata kapcsán a következőket fejtette ki: „[a] már leírtakon túlmenően a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben az indítványozó bíró által is felhívott 3/2014. (I. 21.) AB határozatra figyelemmel az Alkotmánybíróság ismételten hangsúlyozta és jelen határozatában is megerősíti, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog részét képező részjogosultságok – jelen esetben a kifogás benyújtásának időbeli – korlátozására az Alaptörvény I. cikk (3) bekezdésébe foglalt, szigorú követelményeket támasztó szükségességi-arányossági teszt alkalmazásával lehetőség van.
 A szükségességi-arányossági teszt alapján az Alaptörvényben biztosított tisztességes eljáráshoz való jog részét képező eljárási szabályokban foglalt időbeli korlátozás akkor felel meg az Alaptörvénynek, ha másik alapvető jog vagy szabadság védelme vagy érvényesülése, illetve egyéb alkotmányos érték védelme más módon nem érhető el, tehát a korlátozás feltétlenül (vagyis elkerülhetetlenül) szükséges valamely alapvető jog érvényesülése vagy alkotmányos érték védelme érdekében. A jogkorlátozás alkotmányosságához ezen túlmenően szükséges az is, hogy megfeleljen az arányosság követelményeinek: az elérni kívánt cél fontossága és az ennek érdekében okozott alapjog-sérelem súlya megfelelő arányban legyenek egymással. A jogalkotó a korlátozás során köteles az adott cél elérésére alkalmas legenyhébb eszközt alkalmazni, és a korlátozásnak nem szabad érintenie az alapjog lényeges tartalmát.” {17/2015. (VI. 5.) AB határozat, Indokolás [103]–[104]}
 [17] Az Abh3. arra is rámutatott, hogy „[a]z Alkotmánybíróság álláspontja szerint a törvényhozó nagy szabadságot élvez az egyes közigazgatási eljárási határidőkre vonatkozó, a döntésekről és más jelentős eljárási cselekményekről való értesítés és azok közlési szabályainak kialakítására. Különösen nagy ez a szabadság a nem az Alaptörvényből fakadó jogorvoslati eljárásra vonatkozó szabályok esetén. A jogorvoslati lehetőség igénybe vételének határideje a közlés módjára és a benyújtás feltételeire irányadó rendelkezésekkel együtt nem lehet annyira bizonytalan, hogy az igénybevételére jogosultakat ténylegesen megfossza attól, hogy éljenek ezzel a jogukkal, ez ugyanis ellentétes az Alaptörvény XXIV. cikke (1) bekezdésében megfogalmazott tisztességes eljárás és ésszerű határidő követelményével.” {17/2015. (VI. 5.) AB határozat, Indokolás [108]}
 [18] Kiemelte továbbá az Abh3., hogy alapjogot sértő, ha a jogalkotó alkotmányos indok nélkül az ismert érdekeltektől megköveteli, hogy maguk kövessék a közigazgatási szereplők, különösen a hatóságok cselekményeit. Az alapjog alkotmányos indok nélküli (szükségtelen) korlátozása, ha ezen érdekeltek tekintetében a személyes tájékoztatás nem érvényesül, s ezáltal az érintettek jogainak gyakorlása, a jognyilatkozataik megtételére nyitva álló határidő teljesítése jelentősen (aránytalanul) elnehezül.
 [19] Az Alkotmánybíróság az Abh3.-ban kifejtetteket a tisztességes bírósági eljáráshoz való joggal összefüggésben a 35/2015. (XII. 16.) AB határozatban (a továbbiakban: Abh4.) is megfelelően irányadónak tartotta. Az Abh4.-ben az Alkotmánybíróság azt vizsgálta, hogy sérti-e a tisztességes eljáráshoz való jogot az, hogy egyrészt a cégnyilvánosságról, a bírósági cégeljárásról és a végelszámolásról szóló 2006. évi V. törvény 2012. március 1-jétől 2014. június 30-ig hatályban volt 118. § (8) bekezdése első mondata alapján kizárólag a Cégközlönyben való közzététel útján értesülhet az érintett a bíróság döntéséről (függetlenül attól, hogy postai úton kézbesíthető-e), másrészt az, hogy a határidő elmulasztása miatti igazolás lehetősége kizárt.
 [20] Az Abh4.-ben az Alkotmánybíróság azt állapította meg, hogy „a bírósági döntések közlésének funkciója kettős természetű: a bíróság tekintetében annak igazolására szolgál, hogy a kézbesítés szabályszerű volt-e. A kézbesítés szabályszerűsége előfeltétele annak, hogy a további eljárási cselekmények, a kézbesítéshez fűződő jogkövetkezmények hatályosak legyenek. A másik funkciója, hogy a fél értesüljön a rá nézve jelentős eljárási cselekményekről és a jogi helyzetére kiható döntésekről, annak érdekében, hogy az adott döntéssel összefüggésben eljárási jogait gyakorolni, kötelezettségeit (határidőben) teljesíteni tudja” (Abh4., Indokolás [65]).
 [21] Az Alkotmánybíróság – utalva az Abh3.-ban foglaltakra – azt is megállapította, hogy „a tisztességes eljáráshoz való jog garanciális eleme, hogy az érintettet értesíteni kell a bíróság rá nézve hozott döntéséről (közlési kötelezettség). A közlés formáját illetően azonban a törvényhozó nagy szabadságot élvez abban, hogy [...] a közlés szabályait miként alakítja ki. [...] Emellett a jogalkotó nem kényszerítheti az eljárási cselekmények megtételére jogosultakat általánosságban arra, hogy maguk kövessék figyelemmel a bíróság cselekményeit, hacsak ezt valamely nyomós ok (mint az érintettek nagy száma, vagy az érintett ismeretlen lakhelye) nem indokolja.
 Annak érdekében, hogy a közlés mint a tisztességes eljáráshoz való jog egyik lényeges eleme alkotmányjogi értelemben biztosított legyen, az szükséges, hogy a közlés olyan formában történjen, amely az érintett számára tényleges értesülést tesz lehetővé. Ez a követelmény az egyszerűsített eljárások tekintetében is irányadó.” {lásd 35/2015. (XII. 16.) AB határozat, Indokolás [65]–[67]}
 [22] 4. Az Alkotmánybíróság ezt követően azt vizsgálta, hogy sérül-e az érintettek tisztességes eljáráshoz való joga, ha a választási eljárásban a másodfokú választási bizottság és a felülvizsgálati bíróság nem közli a határozatát azzal, akire az adott határozat a választási jogorvoslati eljárás során első ízben jogot vagy kötelezettséget keletkeztet vagy származtat.
 [23] 4.1. A választási eljárás jogorvoslati szakaszában mind a választási bizottságok, mind a felülvizsgálatot végző bíróságok eljárnak jogorvoslati fórumként. A választási eljárást külön eljárási törvény szabályozza a magyar jogrendben. A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 13. § (1) bekezdése is a kivett eljárások között sorolja fel a választási eljárást, valamint a népszavazás előkészítésére és lebonyolítására vonatkozó eljárást, vagyis a közigazgatási hatósági eljárási szabályokat ezekben az eljárásokban nem kell alkalmazni. Azonban a választási eljárás, valamint a népszavazás előkészítésére és lebonyolítására vonatkozó eljárás is – hasonlóan az egyéb kivett eljárásokhoz – a magyar közigazgatási rendszer keretében megvalósuló, önállóan szabályozott eljárás.
 [24] Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint ezért az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében biztosított tisztességes hatósági eljáráshoz való jognak a választási és népszavazási eljárás során, a választási bizottságok eljárásában is érvényesülnie kell. A választási és népszavazási eljárások jogorvoslati eljárásában a bírósági felülvizsgálatot végző bíróságok eljárása során pedig értelemszerűen az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében biztosított tisztességes bírósági eljáráshoz való jognak kell érvényesülnie.
 [25] 4.2. A Ve. 48. § (1) és (3) bekezdései értelmében a választási bizottságnak az általa hozott határozatot a meghozatala napján rövid úton kell közölni a kérelmezővel, valamint azzal, akire a határozat jogot vagy kötelezettséget keletkeztet vagy származtat. A határozatot – ha a közlésre rövid úton (a jelenlévők részére a határozat átadásával, telefaxon, elektronikus dokumentum formájában (email) vagy kézbesítési megbízott útján) nem került sor – a meghozatalát követő munkanapon postai szolgáltató útján meg kell küldeni vagy más módon kézbesíteni kell az érintettnek.
 [26] A Ve. 232. § (1) bekezdése alapján a fellebbezési eljárás során hozott határozatot a másodfokon eljárt választási bizottság közli a fellebbezővel és azokkal, akikkel az elsőfokú határozatot közölték. A (3) bekezdés értelmében pedig a bírósági felülvizsgálat során hozott határozatot a kérelmezővel és azokkal, akikkel a másodfokú határozatot közölték, a bíróság közli.
 [27] A választási eljárás során a hatályos szabályozás következtében előfordulhat egyfelől, hogy valakivel az elsőfokú választási bizottsági határozatot nem közölték, miután az elsőfokú választási bizottság határozata nem tartalmazott rá vonatkozó rendelkezést, azonban a fellebbezés nyomán hozott másodfokú választási bizottsági határozat következtében – a másodfokú választási bizottságnak az elsőfokú választási bizottságtól eltérő álláspontja miatt –, a jogorvoslati eljárás során első ízben érintetté válik.
 [28] Másfelől az is előfordulhat, hogy valakivel sem az elsőfokú, sem a másodfokú választási bizottsági határozatot nem közölték, miután a választási bizottságok határozatai nem tartalmaznak rá vonatkozó rendelkezést, azonban a felülvizsgálat nyomán hozott bírósági határozat következtében – a bíróságnak a választási bizottságtól eltérő álláspontja miatt –, a jogorvoslati eljárás során első ízben érintetté válik.
 [29] Így például az Abh1. és az Abh2. alapjául szolgáló ügyekben a választási bizottság határozatának rendelkező része nem keletkeztetett, és nem is származtatott jogot vagy kötelezettséget a médiaszolgáltatókra, holott mindkét esetben az ő eljárásuk képezte a vizsgálat tárgyát. Először a felülvizsgálati eljárás eredményeként a bíróság döntése írt elő számukra kötelezettséget.
 [30] Az érintettek tehát a másodfokú választási bizottság, illetve a felülvizsgálati bíróság közlése hiányában a fellebbezés, illetve felülvizsgálat során hozott határozatban foglalt jogot nem tudják gyakorolni, és az előírt kötelezettségét sem tudják teljesíteni, hacsak nem követik figyelemmel az illetékes választási bizottság, illetve felülvizsgálati bíróság eljárását.
 [31] 4.3. A bírósági felülvizsgálati kérelmet a megtámadott határozatot hozó választási bizottságnál kell úgy előterjeszteni, hogy az legkésőbb a megtámadott határozat meghozatalától számított harmadik napon megérkezzen a megtámadott határozatot hozó választási bizottsághoz.
 [32] A Ve. 233. § (1) bekezdése és az Nsztv. 79. § (3) bekezdése pedig kifejezetten a döntés közlésétől rendeli számítani az alkotmányjogi panasz benyújtására nyitva álló határidőt.
 [33] Az így szabályozott – és az Alaptörvény által is garantált – jogorvoslathoz való jog gyakorlása akkor biztosított megfelelően, ha az érintettel a másodfokú választási bizottság, illetve a felülvizsgálati bíróság közli a határozatát.
 [34] 4.4. Az Alkotmánybíróság nem találta alkotmányos indokát annak, hogy a másodfokú választási bizottságnak a fellebbezés folytán hozott határozatát, valamint a bíróságnak a felülvizsgálat során hozott határozatát miért ne kellene közölni azzal is, akire a határozat jogot vagy kötelezettséget keletkeztet vagy származtat, pusztán azért, mert a választási jogorvoslati eljárás korábbi szakaszában, illetve szakaszaiban hozott döntést, illetve döntéseket vele nem kellett közölni.
 [35] Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a törvényhozó nagyfokú szabadságot élvez az egyes eljárási határidőkre vonatkozó, a döntésekről való értesítés és azok közlési szabályainak kialakításában. A választási bizottság, illetve a felülvizsgálati bíróság határozatával keletkeztetett vagy származtatott jog vagy kötelezettség gyakorlása vagy teljesítése, továbbá a jogorvoslati lehetőség igénybe vételének határideje a közlést előíró rendelkezések hiányában nem lehet annyira bizonytalan, hogy az igénybe vételére jogosultakat ténylegesen megfossza attól, hogy éljenek ezzel a jogukkal, ez ugyanis ellentétes az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében és XXVIII. cikk (1) bekezdésében biztosított tisztességes eljárás követelményével.
 [36] Az érintettek személyes tájékoztatásának elmaradása a jogaik gyakorlására okot adó körülményekről és a cselekményük megtételére nyitva álló határidőről kifejezetten megnehezíti helyzetüket, mégpedig úgy, hogy ez semmilyen alkotmányos joggal vagy értékkel nem hozható összefüggésbe.
 [37] Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdéséből és a XXVIII. cikk (1) bekezdéséből az következik, hogy a másodfokú választási bizottságnak a fellebbezés folytán hozott határozatát, valamint a bíróságnak a felülvizsgálat során hozott határozatát közölnie kell azzal is, akire a határozat jogot vagy kötelezettséget keletkeztet vagy származtat, annak ellenére, hogy a választási jogorvoslati eljárás korábbi szakaszában, illetve szakaszaiban hozott döntést, illetve döntéseket vele nem kellett közölni.
 [38] A Ve. hatályos szövegéből azonban hiányzik az erre vonatkozó szabályozás, a fenti esetekben való határozat-közlés kizárólag a másodfokú választási bizottság és a felülvizsgálati bíróság belátásán múlik.
 [39] 4.5. Az Alkotmánybíróság mindezek alapján úgy ítélte meg, hogy sérül az érintettek tisztességes eljáráshoz való joga, amennyiben a választási eljárásban a másodfokú választási bizottság és a felülvizsgálati bíróság nem közli azzal is a határozatát, akire az adott határozat a választási jogorvoslati eljárás során első ízben jogot vagy kötelezettséget keletkeztet vagy származtat.
 [40] Ezért az Alkotmánybíróság – az Abtv. 46. § (2) bekezdése c) pontja alapján hivatalból eljárva – a rendelkező részben foglaltak szerint mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenességet állapított meg.
 [41] 5. Az Alkotmánybíróság e határozatának a Magyar Közlönyben történő közzétételét az Abtv. 44. § (1) bekezdés második mondata alapján rendelte el.
 [42] Egyetértek a rendelkező részben foglalt döntéssel, ugyanakkor szükségesnek tartom az indokolás kiegészítését.
 [43] Az adott ügyben felmerült alkotmányossági probléma a választási (népszavazási) eljárásban eljáró másodfokú választási bizottság és a bírósági jogorvoslati eljárásban eljáró felülvizsgálati bíróság döntésének közlésével összefüggésben merült fel. Az Alkotmánybíróság az alkotmányossági problémával összefüggésben hangsúlyozta, hogy „a választási bizottság, illetve a felülvizsgálati bíróság határozatával keletkeztetett vagy származtatott jog vagy kötelezettség gyakorlása vagy teljesítése, továbbá a jogorvoslati lehetőség igénybe vételének határideje a közlést előíró rendelkezések hiányában nem lehet annyira bizonytalan, hogy az igénybe vételére jogosultakat ténylegesen megfossza attól, hogy éljenek ezzel a jogukkal”. Az Alkotmánybíróság erre tekintettel az adott ügyben megállapította az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében és XXVIII. cikk (1) bekezdésében biztosított tisztességes eljáráshoz való jog sérelmét.
 [44] Az Alkotmánybíróság döntését a 17/2015. (VI. 5.) AB határozatban és a 35/2015. (XII. 16.) AB határozatban lefektetett alkotmányos szempontokra tekintettel hozta meg. E szempontok alapján hangsúlyozta: ahhoz, hogy a közlés mint a tisztességes eljáráshoz való jog egyik lényeges eleme alkotmányjogi értelemben biztosított legyen, az szükséges, hogy a közlés olyan formában történjen, amely az érintett számára tényleges értesülést tesz lehetővé.
 [45] Szeretném hangsúlyozni, hogy alapvetően egyetértek az Alkotmánybíróság ezen megállapításával, ugyanakkor szükségesnek tartottam volna, ha az Alkotmánybíróság e követelmény konkrét tartalmát egyértelművé teszi külön a tisztességes hatósági eljáráshoz való joggal [Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés], és külön a tisztességes bírósági eljáráshoz való joggal [Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdés] összefüggésben.
 [46] Az Alkotmánybíróság a fentiekben hivatkozott határozataiban ugyan egységes követelményként rámutatott, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog garanciális eleme, hogy az érintettet értesíteni kell a rá nézve hozott döntésről (közlési kötelezettség). Hangsúlyozta azonban azt is, a közlés formáját illetően a törvényhozó nagy szabadságot élvez abban, hogy az eljárás természete, az adott döntés jellege és tartalma, valamint a közléshez fűződő joghatások (különösen a szintén alapjogi védelmet élvező jogorvoslati jog) függvényében a közlés szabályait miként alakítja ki.
 [47] A kifejtettekre tekintettel, úgy gondolom, hogy az Alkotmánybíróságnak kifejezetten vizsgálnia kellett volna a konkrét eljárási szakaszok jellegét, az eljárási szakaszokat lezáró döntések tartalmát és az ahhoz fűződő joghatásokat, különös tekintettel az esetleges jogsérelmekre, és azok orvoslásának lehetőségére. Véleményem szerint ugyanis az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdéséből és XXVIII. cikk (1) bekezdéséből eltérő alkotmányos követelmények fakadnak, azonban ezen eltérő alkotmányos szempontrendszer az Alkotmánybíróság gyakorlatában – a vizsgálandó eljárási szabályrendszer különbözősége ellenére – nem teljesen egyértelmű.
 [48] A vizsgált szabályozási környezetben a mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenes helyzet fennállását tartalmilag megalapozottnak tartom. Az Alkotmánybíróság eljárása azonban álláspontom szerint formailag lezáratlan maradt, továbbá az eljárás lefolytatásának lehetőségére vonatkozó indokolást szükségesnek tartom kiegészíteni az alábbiak szerint.
 [49] A többségi határozat indokolása a jelen ügy kiindulópontjaként leírja, hogy az Alkotmánybíróság a IV/1754/2016. számú és IV/1782/2016. számú ügyekben történő eljárása során észlelte a Ve.-nek a jogorvoslati eljárás során hozott határozatok közlésére vonatkozó szabályainak a hiányosságát, „ezért az döntés meghozatala előtt – az Abtv. 58. § (3) bekezdése alapján – elrendelte a Ve. 232. §-ának hivatalból eljárva és elkülönítve történő alkotmányossági vizsgálatát és elbírálását. Az Alkotmánybíróság ezen vizsgálat lefolytatása céljából – élve az Abtv. 28. § (1) bekezdésében biztosított jogával – az Abtv. 27. §-a szerinti, a bírói döntés felülvizsgálatára irányuló eljárásában áttért a 26. § szerinti, jogszabály Alaptörvénnyel való összhangját illető vizsgálatra. Az Alkotmánybíróság ezért az elkülönített eljárást az Abtv. 26. § (1) bekezdése szerinti hatáskörében eljárva folytatta.” (lásd: Indokolás [8])
 [50] Az Alkotmánybíróság tehát nem önálló mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenesség vizsgálatára irányuló eljárást folytatott le, hanem formálisan jogszabály felülvizsgálatára irányuló (normakontroll) eljárást. A hatályos Abtv. ugyanis mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenesség megállapítására vonatkozó önálló eljárást és hatáskört – a korábbi törvénnyel ellentétben – már nem határoz meg, a mulasztást elkövető szervnek a feladata teljesítésére történő felhívása az Abtv.-ben „[a]z Alkotmánybíróság határozatainak jogkövetkezményei” cím alatt található. Ezt a jogkövetkezményt az Alkotmánybíróság kizárólag hivatalból, abban az esetben alkalmazhatja, ha „hatáskörei gyakorlása során folytatott eljárásában a jogalkotó általi mulasztással előidézett alaptörvény-ellenesség fennállását állapítja meg” [Abtv. 46. § (1) bekezdés]. A mulasztás vizsgálata és az ehhez kapcsolódó jogalkotási felhívás tehát nem önálló eljárás, nem önálló hatáskör, hanem az Alkotmánybíróság egyéb hatáskörei gyakorlása során folytatott eljárásában hivatalból megtehető megállapítás és ehhez kapcsolódó jogkövetkezmény.
 [51] Mivel a jelen ügyben elkülönített normakontroll-eljárás indult, azt valahogyan le is kellett volna zárni. A mulasztás megállapítása ugyanis önmagában nem zárja le a normakontroll-eljárást, hiszen az előbbi csak az Alkotmánybíróság egyéb hatáskörei gyakorlása során folytatott eljárásában hivatalból megtehető megállapítás [Abtv. 46. § (1) bekezdés]. Tartalmilag (implicit módon) ugyan a mulasztás megállapítása is választ ad a vizsgálat kérdésére, de az eljárást emellett formailag is le kell zárni. Ha az Alkotmánybíróság nem állapítja meg a vizsgált jogszabály alaptörvény-ellenességét, akkor legalább egy, az eljárást megszüntető végzést kellene hoznia. Ez az igény még világosabban kitűnik olyan esetekben, ha az Alkotmánybíróság megindítja az elkülönített hivatalbóli vizsgálatot, de végül nem állapítja meg sem a jogszabály alaptörvény-ellenességét, sem mulasztást; az eljárás nyilvánvalóan nem maradhat jogilag befejezetlenül.
 [52] 1. A többségi határozat rendelkező részében foglalt mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenességet megállapító döntéssel egyetértettem, azonban az indokolást érintően, egy jelentős eljárási kérdésben szükségesnek tartom az álláspontom párhuzamos indokolásban történő kifejtését.
 [53] A vizsgált esetben az Alkotmánybíróság az Abtv. 27. §-ában foglalt „valódi” alkotmányjogi panasz hatáskörében járt el eredetileg. A 20/2016. (X. 28.) AB határozat Indokolás [59] bekezdése értelmében „[a]z Alkotmánybíróság jelen ügyben elrendelte a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény 232. §-ának hivatalból eljárva és elkülönítve történő alkotmányossági vizsgálatát és elbírálását.”
 [54] A jelen határozat indokolás I. rész 3. pontjában (Indokolás [8]) rögzíti, hogy az Alkotmánybíróság a „valódi” panasz érdemi elbírálása során észlelte, hogy az indítványozó Alaptörvényben biztosított jogát – a vizsgált esetben az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes eljáráshoz való jogát – a kézbesítés szabályairól szóló, a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény 232. §-ának normatartalmi hiányossága sértette. Ezért „[a]z Alkotmánybíróság ezen vizsgálat lefolytatása céljából – élve az Abtv. 28. § (1) bekezdésében biztosított jogával – az Abtv. 27. §-a szerinti, a bírói döntés felülvizsgálatára irányuló eljárásában áttért a 26. § szerinti, jogszabály Alaptörvénnyel való összhangját illető vizsgálatra. Az Alkotmánybíróság ezért az elkülönített eljárást az Abtv. 26. § (1) bekezdése szerinti hatáskörében eljárva folytatta.”
 [55] Az Abtv. 28. § (1) bekezdése értelmében „[a]z Alkotmánybíróság a 27. §-ban meghatározott bírói döntés felülvizsgálatára irányuló eljárásban a 26. § szerinti, jogszabály Alaptörvénnyel való összhangját illető vizsgálatot is lefolytathatja. Az Abtv. 28. § (2) bekezdése értelmében pedig „[a]z Alkotmánybíróság a 26. § alapján indítványozott eljárásban a bírói döntés alkotmányosságát is vizsgálhatja.” Az Abtv. hivatkozott rendelkezései tehát az Alkotmánybíróság döntésétől függően a „kétirányú átjárhatóságot” biztosítanak a valódi és a normakontrollos alkotmányjogi panaszok között.
 [56] A határozat indokolása ezt meghaladóan nem adja további indokát az „áttérésnek”, és annak sem, hogy az „áttérést” követően az Abtv. 26. § (1) bekezdésében foglalt panasz hatáskörben lefolytatott panasz eljárásban miért kerül sor a főszabálytól (alaptörvény-ellenes jogszabály/jogszabályi rendelkezés megsemmisítése) eltérő alkotmányos jogkövetkezmény, mulasztással előidézett alaptörvény-ellenesség meghatározására.
 [57] 2. Álláspontom szerint az Alkotmánybíróság Alaptörvényben és Abtv.-ben szabályozott alkotmányjogi panasz hatáskörei főszabályként az érintett panaszosok alkotmányos jogvédelmét biztosítják. Mindazonáltal az Alkotmánybíróság alkotmányos jogállásából az is következik, hogy az Alkotmánybíróság e hatásköreiben eljárva a „szubjektív” alkotmányos jogvédelem mellett „objektív” alkotmányos jogvédelmet is nyújt.
 [58] Erre teremt lehetőséget az Abtv. 46. § (1) bekezdése is, amely speciális jogkövetkezmény megállapítását teszi lehetővé. E szakasz értelmében „[h]a az Alkotmánybíróság hatáskörei gyakorlása során folytatott eljárásában a jogalkotó általi mulasztással előidézett alaptörvény-ellenesség fennállását állapítja meg, a mulasztást elkövető szervet – határidő megjelölésével – felhívja feladatának teljesítésére.” A (2) bekezdés értelmében ilyen, a jogalkotói feladat elmulasztásának minősül, ha nemzetközi szerződésből származó jogalkotói feladat elmulasztása valósult meg, vagy kifejezett jogszabályi felhatalmazásból származó jogalkotói feladat ellenére nem került sor a jogszabály megalkotására, vagy – mint jelen esetben – amennyiben a jogi szabályozás Alaptörvényből levezethető lényeges tartalma hiányos.
 [59] A jelen ügyben az Alkotmánybíróság az Abtv. 27. §-ában foglalt „valódi” alkotmányjogi panasz hatáskörben eljárva az indítványt befogadta és megsemmisítette az alaptörvény-ellenesnek talált bírói döntést, amellyel a valódi alkotmányjogi panasz „szubjektív” alkotmányos jogvédelmi funkcióját az egyedi ügyben érvényesítette. Figyelemmel azonban arra, hogy a 20/2016. (X. 28.) AB határozat többségi álláspontja szerint a vizsgált ügyben a bírói döntés megsemmisítése önmagában még nem biztosította az alkotmányos jogvédelem jövőbeni érvényesülését, ezért magam is szükségesnek tartottam a jogalkotónak szóló alaptörvény-ellenes mulasztás megállapítását.
 [60] Mindehhez azonban álláspontom szerint szükségtelen volt az Abtv. 28. § (1) bekezdésének felhívása. A jelen ügyben az Alkotmánybíróság nem „áttért” az Abtv. 27. §-ában foglalt „valódi” panasz elbírálásáról az Abtv. 26. § (1) bekezdésben foglalt normakontrollos panasz elbírálására, hanem időben elválasztva, de a „valódi” alkotmányjogi panasz „hatásköre gyakorlása során folytatott eljárásában” állapította meg az alkalmazandó alkotmányos jogkövetkezményt, a mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenességet. Álláspontom szerint ennek az alkotmányos jogkövetkezménynek a megállapításához nem volt szükség az Abtv. 28. § (1) bekezdése szerinti „áttérésre”, hanem az Abtv. 46. § (1) és (2) bekezdése alapján az Alkotmánybíróság az Abtv. 27. §-ában foglalt hatásköre gyakorlása során megállapíthatta a vizsgált jogszabályi rendelkezésnek az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes eljáráshoz való jognak megfelelő alkotmányos tartalmát és detektálhatta a szabályozás hiányosságait.
 [61] Ebből következőleg a jelen ügyben is, mint a vele párhuzamosan aláírt 5/2017. (III. 10.) AB határozatban, a „szubjektív” alkotmányos jogvédelem mellett az „objektív” alkotmányos jogvédelem „áttérés” nélkül is biztosítható volt, így az Abtv. szabályozása alapján sem a jogalkalmazónak szóló alkotmányos követelmény kimondásához, sem pedig a mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenesség kimondásához nem volt szükség párhuzamos normakontrollos panaszeljárás lefolytatására.
 . 6/2017. (III. 10.)


type: caselaw

text:
 16.3.2015
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 89/41
 Προσφυγή της 23ης Ιανουαρίου 2015 — Telecom Castilla-La Mancha κατά Επιτροπής
 (Υπόθεση T-38/15)
 (2015/C 089/50)
 Γλώσσα διαδικασίας: η ισπανική
 Διάδικοι
 Προσφεύγουσα: Telecom Castilla-La Mancha, SA (Τολέδο, Ισπανία) (εκπρόσωποι: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, A. Balcells Cartagena και M. Bolsa Ferruz, δικηγόροι)
 Καθής: Ευρωπαϊκή Επιτροπή
 Αιτήματα
 Η προσφεύγουσα ζητεί από το Γενικό Δικαστήριο:
 —
 να ακυρώσει την προσβαλλόμενη απόφαση και, ειδικότερα, το άρθρο 1 της αποφάσεως, καθόσον διαπιστώνει την ύπαρξη κρατικής ενισχύσεως ασύμβατης προς την εσωτερική αγορά όσον αφορά την HISPASAT·
 —
 να ακυρώσει, κατά συνέπεια, τις εντολές ανακτήσεως που προβλέπουν τα άρθρα 3 και 4 της αποφάσεως, και
 —
 να καταδικάσει την Επιτροπή στα δικαστικά έξοδα της διαδικασίας.
 Λόγοι και κύρια επιχειρήματα
 Οι λόγοι και κύρια επιχειρήματα συμπίπτουν με τα προβαλλόμενη στην υπόθεση T-36/15, HISPASAT κατά Επιτροπής.


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22003X0830(02)
 Sluiting van een memorandum van overeenstemming met Cyprus over deelname aan het communautair actieprogramma op het gebied van de volksgezondheid (2003-2008)
 Publicatieblad Nr. C 205 van 30/08/2003 blz. 0005 - 0005
 Sluiting van een memorandum van overeenstemming met Cyprus over deelname aan het communautair actieprogramma op het gebied van de volksgezondheid (2003-2008)(2003/C 205/06)Op 3 maart 2003 is het memorandum van overeenstemming tussen de Europese Commissie, optredend namens de Europese Gemeenschap, en de regering van Cyprus over deelname aan het communautair actieprogramma op het gebied van de volksgezondheid (2003-2008) gesloten.De volledige tekst van het memorandum van overeenstemming in het Engels kan worden geraadpleegd op de volgende webpagina:http://europa.eu.int/comm/ enlargement/pas/ocp/ocp_index.htm


text:
L 87/140 ES Diario Oficial de la Unión Europea 28.3.2019
 TRADUCCIÓN
 Carta conjunta de las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y los Estados Unidos de
 América, por otra, de conformidad con el apartado 5 de los procedimientos para la aplicación del artículo XXI
 del Acuerdo General sobre el Comercio de Servicios (AGCS) (S/L/80, de 29 de octubre de 1999)
 en relación con
 las modificaciones propuestas en la lista de compromisos del AGCS de las Comunidades Europeas y sus Estados
 miembros (en lo sucesivo, las CC.EE.) para tener en cuenta la adhesión de la República Checa, la República de
 Estonia, la República de Chipre, la República de Letonia, la República de Lituania, Hungría, la República de Malta,
 la República de Austria, la República de Polonia, la República de Eslovenia, la República Eslovaca, la República de
 Finlandia y el Reino de Suecia a las Comunidades Europeas
 Mediante dos Comunicaciones presentadas, respectivamente, el 28 de mayo de 2004 y el 4 de abril de 2005 de confor
 midad con el artículo V del AGCS (distribuidas como documento S/SECRET/8, con fecha de 11 de junio de 2004, y
 documento S/SECRET/9, con fecha de 12 de abril de 2005), las CC.EE. notificaron su intención de modificar o retirar los
 compromisos específicos incluidos en la lista anexa a dichas Comunicaciones, con arreglo al Artículo V, apartado 5, del
 AGCS y de conformidad con lo dispuesto en el artículo XXI, apartado 1, letra b), del AGCS.
 Tras la presentación de cada una de dichas Comunicaciones, Estados Unidos presentó sendas declaraciones de interés de
 conformidad con el artículo XXI, apartado 2, letra a), del AGCS (S/L/166 en relación con el documento S/SECRET/8 y
 S/L/217 en relación con el documento S/SECRET/9). Las CC.EE. y Estados Unidos entablaron negociaciones de confor
 midad con el artículo XXI, apartado 2, letra a), del AGCS en relación con los documentos S/SECRET/8 y S/SECRET/9.
 En lo que respecta al procedimiento iniciado mediante la notificación contenida en el documento S/SECRET/8, el período
 inicialmente previsto para las negociaciones, que expiró el 26 de octubre de 2004, se prorrogó (de mutuo acuerdo) cinco
 veces (hasta el 26 de abril de 2005, hasta el 27 de febrero de 2006, hasta el 1 de junio de 2006, y hasta el 1 de julio y
 el 17 de julio de 2006). Durante las negociaciones, las CC.EE. y Estados Unidos llegaron a un acuerdo en lo concerniente
 a los ajustes compensatorios relativos a las retiradas y modificaciones que figuraban en el documento S/SECRET/8.
 En lo que respecta al procedimiento iniciado mediante la notificación que figura en el documento S/SECRET/9, las CC.EE.
 y Estados Unidos no alcanzaron ningún acuerdo antes del final del período previsto para las negociaciones y ningún
 Miembro afectado sometió el asunto a arbitraje en el plazo establecido en el apartado 7 de S/L/80. De conformidad con el
 artículo XXI, apartado 3, letra b), del AGCS, y a condición de que hayan finalizado los procedimientos descritos en los
 apartados 20 a 22 de S/L/80, las CC.EE. podrán aplicar las modificaciones y retiradas propuestas en el documento
 S/SECRET/9.
 El informe sobre el resultado de estas negociaciones, que se adjunta a la presente carta, incluye: 1) las modificaciones
 propuestas en las notificaciones anteriormente mencionadas; 2) los ajustes compensatorios acordados con respecto a las
 modificaciones y retiradas notificadas en el documento S/SECRET/8, y 3) el proyecto de lista consolidada de compromisos
 específicos resultante de la fusión de las listas de compromisos de las CC.EE. y de sus Estados miembros, así como de la
 introducción de las modificaciones y retiradas de compromisos notificadas por las CC.EE. en los documentos S/SECRET/8
 y S/SECRET/9 y los ajustes compensatorios acordados entre las CC.EE. y Estados Unidos.
 La presente carta y los anexos I y II del informe adjunto a la misma constituyen el Acuerdo entre las CC.EE. y Estados
 Unidos en relación con el documento S/SECRET/8 a efectos del artículo XXI, apartado 2, letra a), del AGCS (1). El Acuerdo
 no se interpretará de manera que modifique las listas de exenciones del artículo II de las CC.EE. y de sus Estados
 miembros. El Acuerdo no se interpretará de manera que afecte a los derechos y las obligaciones de las Partes con arreglo
 al artículo VIII del AGCS.
 De conformidad con los procedimientos contemplados en los apartados 20 a 22 de S/L/80, las CC.EE. transmitirán a la
 Secretaría, a efectos de divulgación, el proyecto de Lista consolidada para su certificación, a más tardar el 14 de septiembre
 de 2006, a condición de que se haya firmado un acuerdo con todos los Miembros afectados o haya expirado el período
 previsto en el apartado 7 de S/L/80, y no se haya solicitado ningún arbitraje. Los resultados de las negociaciones entrarán
 en vigor una vez finalizados los procedimientos de certificación, en la fecha que las CC.EE. especifiquen al término de sus
 procedimientos de ratificación internos, que las CC.EE. se comprometen a acelerar tanto como sea posible. Las modifi
 caciones y retiradas propuestas en los documentos S/SECRET/8 y S/SECRET/9 no entrarán en vigor antes de que lo hagan
 todos los ajustes compensatorios mencionados en el anexo II.
 (1) El presente Acuerdo no deberá interpretarse de manera que prejuzgue el resultado de las discusiones mantenidas en el seno de la
 OMC en relación con la clasificación de los servicios de telecomunicaciones (servicios básicos de telecomunicaciones y servicios de
 valor añadido).
 ---pagebreak--- 28.3.2019 ES Diario Oficial de la Unión Europea L 87/141
 Informe sobre el resultado de las negociaciones celebradas con arreglo al artículo XXI, apartado 2, letra a), del
 Acuerdo General sobre el Comercio de Servicios (AGCS)
 en relación con
 las modificaciones propuestas en la lista de compromisos del AGCS de las Comunidades Europeas y sus Estados
 miembros (en lo sucesivo, las CC.EE.) para tener en cuenta la adhesión de la República Checa, la República de
 Estonia, la República de Chipre, la República de Letonia, la República de Lituania, Hungría, la República de Malta,
 la República de Austria, la República de Polonia, la República de Eslovenia, la República Eslovaca, la República de
 Finlandia y el Reino de Suecia a las Comunidades Europeas
 Con arreglo al apartado 5 de los Procedimientos para la aplicación del artículo XXI del AGCS (S/L/80, de 29 de octubre
 de 1999), las CC.EE. presentan el siguiente informe.
 1. El 28 de mayo de 2004 y el 4 de abril de 2005, de conformidad con el artículo V del AGCS, las CC.EE. presentaron
 dos Comunicaciones (distribuidas como documento S/SECRET/8, con fecha de 11 de junio de 2004, y documento
 S/SECRET/9, con fecha de 12 de abril de 2005), en las que notificaban su intención de modificar o retirar los com
 promisos específicos incluidos en la lista anexa a dichas Comunicaciones (en lo sucesivo, «las modificaciones pro
 puestas»), con arreglo al Artículo V, apartado 5, del AGCS y de conformidad con lo dispuesto en el artículo XXI,
 apartado 1, letra b), del AGCS. Las modificaciones propuestas figuran en el anexo I.
 2. A partir de la presentación de la notificación contenida en el documento S/SECRET/8, y de conformidad con el
 artículo XXI, apartado 2, letra a), del AGCS, dieciocho miembros de la OMC (Argentina, Australia, Brasil, Canadá,
 China, Taipéi Chino, Colombia, Cuba, Ecuador, Hong Kong [China], India, Japón, Corea, Nueva Zelanda, Filipinas,
 Suiza, Uruguay y los Estados Unidos de América [en lo sucesivo, Estados Unidos]) presentaron una declaración de
 interés.
 3. A partir de la presentación de la notificación contenida en el documento S/SECRET/9, y de conformidad con el
 artículo XXI, apartado 2, letra a), del AGCS, catorce miembros de la OMC (Argentina, Australia, Brasil, Canadá, China,
 Colombia, Ecuador, Hong Kong [China], India, Japón, Corea, Nueva Zelanda, Uruguay y Estados Unidos) presentaron
 una declaración de interés.
 4. Estados Unidos presentó sendas declaraciones de interés de conformidad con el artículo XXI, apartado 2, letra a), del
 AGCS (S/L/166 en relación con el documento S/SECRET/8 y S/L/217 en relación con el documento S/SECRET/9). Las
 CC.EE. y Estados Unidos entablaron negociaciones de conformidad con el artículo XXI, apartado 2, letra a), del AGCS
 en relación con los documentos S/SECRET/8 y S/SECRET/9.
 5. En lo que respecta al procedimiento iniciado mediante la notificación contenida en el documento S/SECRET/8, el
 período inicialmente previsto para las negociaciones, que expiró el 26 de octubre de 2004, se prorrogó (de mutuo
 acuerdo) cinco veces (hasta el 26 de abril de 2005, hasta el 27 de febrero de 2006, hasta el 1 de junio de 2006, y hasta
 el 1 de julio y el 17 de julio de 2006).
 6. Durante las negociaciones, las CC.EE. y Estados Unidos llegaron a un acuerdo en lo concerniente a los ajustes
 compensatorios relativos a las modificaciones y las retiradas que figuraban en el documento S/SECRET/8. Los anexos I
 y II del presente informe, junto con la carta conjunta a la que este acompaña, constituyen el Acuerdo entre las CC.EE.
 y Estados Unidos en relación con el documento S/SECRET/8 a efectos del artículo XXI, apartado 2, letra a), del
 AGCS (2). Dicho Acuerdo no se interpretará de manera que modifique las listas de exenciones del artículo II de las
 CC.EE. y de sus Estados miembros. Dicho Acuerdo no se interpretará de manera que afecte a los derechos y
 obligaciones de las Partes con arreglo al artículo VIII del AGCS.
 7. En lo que respecta al procedimiento iniciado mediante la notificación que figuraba en el documento S/SECRET/9, las
 CC.EE. y Estados Unidos no alcanzaron ningún acuerdo antes del final del período previsto para las negociaciones y
 ningún Miembro afectado sometió el asunto a arbitraje en el plazo establecido en el apartado 7 de S/L/80. De
 conformidad con el artículo XXI, apartado 3, letra b), del AGCS, y a condición de que hayan finalizado los procedi
 mientos descritos en los apartados 20 a 22 de S/L/80, las CC.EE. podrán aplicar las modificaciones y retiradas
 propuestas en el documento S/SECRET/9.
 (2) El presente Acuerdo no deberá interpretarse de manera que prejuzgue el resultado de las discusiones mantenidas en el seno de la
 OMC en relación con la clasificación de los servicios de telecomunicaciones (servicios básicos de telecomunicaciones y servicios de
 valor añadido).
 ---pagebreak--- L 87/142 ES Diario Oficial de la Unión Europea 28.3.2019
 8. Habida cuenta de lo anteriormente expuesto, las modificaciones propuestas y los ajustes compensatorios acordados se
 incorporaron al proyecto de lista consolidada AGCS de las CC.EE., que es el resultado de la fusión de las listas de
 compromisos existentes de las CC.EE. y de sus Estados miembros, a las que se han añadido las modificaciones y las
 retiradas de compromisos notificadas por las CC.EE. en los documentos S/SECRET/8 y S/SECRET/9 y los ajustes
 compensatorios acordados entre las CC.EE. y Estados Unidos.
 9. De conformidad con los procedimientos contemplados en los apartados 20 a 22 de S/L/80, las CC.EE. transmitirán a la
 Secretaría, a efectos de divulgación, el proyecto de Lista consolidada para su certificación, a más tardar el 14 de sep
 tiembre de 2006, a condición de que se haya firmado un acuerdo con todos los Miembros afectados o haya expirado
 el período previsto en el apartado 7 de S/L/80, y no se haya solicitado ningún arbitraje. Los resultados de las
 negociaciones entrarán en vigor una vez finalizados los procedimientos de certificación, en la fecha que las CC.EE.
 especifiquen al término de sus procedimientos de ratificación internos, que las CC.EE. se comprometen a acelerar tanto
 como sea posible. Las modificaciones y retiradas propuestas en los documentos S/SECRET/8 y S/SECRET/9 no entrarán
 en vigor antes de que lo hagan todos los ajustes compensatorios mencionados en el anexo II.
 ---pagebreak--- 28.3.2019 ES Diario Oficial de la Unión Europea L 87/143
 ANEXO I
 A) Modificaciones notificadas en el documento S/SECRET/8
 Compromisos horizontales
 • Acceso a los mercados (página 9): «En todos los Estados miembros de la CE, los servicios considerados servicios
 públicos a nivel nacional o local pueden estar sujetos a monopolio público o a derechos exclusivos otorgados a
 empresarios privados». Esta entrada no se incluyó en la lista de compromisos específicos de Chequia, Estonia, Chipre,
 Letonia, Lituania, Hungría, Malta, Austria, Polonia, Eslovenia, Eslovaquia, Finlandia y Suecia. Ahora, esta limitación se
 aplica a todos los Estados miembros.
 • Las limitaciones de trato nacional impuestas a las sucursales, agencias y oficinas de representación en el marco del
 modo 3 (páginas 9 y 10). Esta entrada no se incluyó en la lista de compromisos específicos de Chequia, Estonia,
 Chipre, Letonia, Lituania, Malta, Eslovenia y Eslovaquia. Ahora, esta limitación se aplica a todos los Estados miembros.
 • Limitaciones de trato nacional impuestas a las filiales en el marco del modo 3 (página 10). Esta entrada no se incluyó
 en la lista de compromisos específicos de Chequia, Estonia, Chipre, Letonia, Lituania, Hungría, Malta, Polonia, Eslovenia
 y Eslovaquia. Ahora, esta limitación se aplica a todos los Estados miembros.
 • Limitaciones de trato nacional impuestas a los subsidios en el marco del modo 3 (página 13). La lista de compromisos
 específicos de Chequia, Estonia, Chipre, Letonia, Lituania, Malta, Austria, Eslovenia, Eslovaquia, Finlandia y Suecia
 incluye solo una parte de las limitaciones de los subsidios que figuran en la lista de las CC.EE. y de sus Estados
 miembros en el marco del modo 3. Ahora, estas limitaciones se amplían a estos Estados miembros.
 • Limitaciones de trato nacional impuestas a los subsidios en el marco del modo 4 (página 13). La lista de compromisos
 específicos de Chequia, Estonia, Chipre, Letonia, Hungría, Malta y Eslovaquia no incluía la limitación relativa a los
 subsidios consignados en la lista de las CC.EE. y de sus Estados miembros en el marco del modo 4. Ahora, esta
 limitación se amplía a estos Estados miembros.
 • Compromisos de Chipre con respecto al acceso a los mercados en el marco del modo 4. Se retiran estos compromisos.
 • Acceso a los mercados en el marco del modo 4: Personas trasladadas dentro de una empresa (página 26). La lista de
 compromisos específicos de Chequia, Letonia, Lituania, Hungría, Polonia y Eslovaquia no incluía la limitación de que la
 entidad receptora tendrá que prestar efectivamente servicios similares en el territorio del Estado miembro comunitario
 en cuestión. Ahora, esta limitación se amplía a estos Estados miembros.
 • Acceso a los mercados en el marco del modo 4: Personas en viajes de negocios: Vendedores de servicios (página 30). La
 lista de compromisos específicos de Polonia no incluía la limitación de que dichos representantes no podrán realizar
 ventas directas al público en general. Ahora, esta limitación se amplía a este Estado miembro.
 • Acceso a los mercados en el marco del modo 4: Personas en viajes de negocios: Establecimiento de presencia comercial
 (página 30). La lista de compromisos específicos de Lituania no incluía la limitación de que dichos representantes no
 podrán realizar ventas directas al público en general o prestar servicios. Ahora, esta limitación se amplía a este Estado
 miembro.
 • Compromisos de Lituania en lo que respecta al acceso a los mercados en el marco del modo 4: Personas en viajes de
 negocios (página 32). Se retiran parcialmente estos compromisos.
 • Compromisos de Letonia en lo que respecta al acceso a los mercados en el marco del modo 4: Proveedores de servicios
 contractuales (página 33). La lista de compromisos específicos de Letonia no incluía la limitación de que la entrada
 temporal y la estancia temporal en el Estado miembro en cuestión se concederán por un período no superior a tres
 meses durante cualquier período de doce meses. Ahora, esta limitación se amplía a este Estado miembro.
 Compromisos sectoriales
 • Servicios de arrendamiento o alquiler sin operarios: de aeronaves (página 95). La limitación de acceso a los mercados en
 el marco del modo 2 se amplía a Estonia, Lituania, Hungría, Austria, Eslovenia, Finlandia y Suecia, y la limitación de
 acceso a los mercados en el marco del modo 3 se amplía a Estonia, Hungría y Austria.
 ---pagebreak--- L 87/144 ES Diario Oficial de la Unión Europea 28.3.2019
 • Servicios relacionados con la manufactura (páginas 109 y 110). Se retiran los compromisos de Letonia, Lituania y
 Austria incluidos en la lista.
 • Servicios de enseñanza (página 156): Limitación a «servicios de financiación privada únicamente». Esta limitación no se
 incluyó en la lista de Estonia, Letonia, Lituania, Hungría, Austria, Eslovenia (no estaban incluidos únicamente en
 relación con servicios de enseñanza para adultos) y Eslovaquia. Ahora, esta limitación se amplía a estos Estados
 miembros. En el caso de Eslovenia, esta ampliación se refiere únicamente a los servicios de enseñanza para adultos.
 • Servicios bancarios y otros servicios financieros (excluidos los seguros) (páginas 193, 213 y 217). Las limitaciones del
 acceso a los mercados que indican que «se requiere el establecimiento de una empresa de gestión especializada para
 desempeñar las actividades de gestión de fondos comunes, de inversión o sociedades de inversión» y que «solo las
 empresas con sede estatutaria en la Comunidad pueden actuar como depositarias de los activos de los fondos de
 inversión», que figuran ambas en el modo 1 y en el modo 3, no figuraban en la lista de Chequia en lo que respecta al
 modo 3, Estonia (no incluidas en el modo 1 ni en el modo 3), Letonia en lo que respecta al modo 3, Lituania en lo que
 respecta al modo 1, Hungría en lo que respecta al modo 3 y Eslovaquia en lo que respecta al modo 3. Ahora, estas
 limitaciones se amplían a estos Estados miembros.
 • Transporte espacial. Se retira el compromiso de Austria incluido en la lista.
 • Transporte aéreo: Arrendamiento de aeronaves con tripulación (página 246). Se introducen, en lo que respecta a
 Polonia, dos limitaciones de acceso a los mercados (una en el marco de los modos 1 y 2, y otra en el marco del
 modo 3).
 • Transporte aéreo: Ventas y comercialización (páginas 247 y 248). La lista de compromisos específicos de Estonia no
 incluía la limitación relativa al trato nacional en lo que se refiere a la distribución mediante sistemas de reserva
 informatizados de servicios de transporte aéreo prestados por la compañía matriz de la que suministra los sistemas
 de reservas.
 • Transporte aéreo: Servicios de reservas informatizados (página 248). La lista de compromisos específicos de Hungría no
 incluía la limitación del trato nacional en lo que se refiere a las obligaciones de las compañías aéreas matrices o
 participantes con respecto a un sistema informatizado de reservas controlado por una compañía aérea de uno o varios
 terceros países.
 • Servicios auxiliares en relación con todos los modos de transporte: Servicios de carga y descarga (página 259). Se ha
 introducido, en lo que respecta a Estonia, Letonia y Lituania, una limitación al acceso a los mercados en el marco del
 modo 3.
 B) Modificaciones notificadas en el documento S/SECRET/9
 Compromisos horizontales
 • Los compromisos de Chipre y Malta en lo que respecta al trato nacional en el marco del modo 4 (páginas 25, 29 y 32
 de S/SECRET/8). Se retiran estos compromisos.
 Compromisos sectoriales
 • Servicios de informática y servicios conexos: a) Servicios de consultores en instalación de equipos informáticos (CCP
 841) (página 82); b) Servicios de aplicación de programas de informática (CCP 842) (página 83); c) Servicios de
 procesamiento de datos (CCP 843) (página 85); d) Servicios de bases de datos (CCP 844) (página 86). Se retiran los
 compromisos de Chipre en el marco del modo 4 (personas trasladadas dentro de una empresa, personas en viajes de
 negocios y proveedores de servicios contractuales) en relación con el trato nacional.
 • Servicios de investigación y desarrollo: b) Servicios de I+D sobre ciencias sociales y humanidades (CPC 852) (páginas
 89 y 90). Se retiran los compromisos de Chipre en el marco del modo 4 (personas trasladadas dentro de una empresa,
 personas en viajes de negocios y proveedores de servicios contractuales) en relación con el trato nacional.
 • Servicios de seguros y relacionados con seguros: i) Seguros directos (incluidos los coaseguros): a) seguros de vida y
 seguros distintos de los de vida (páginas 211 y 212). Se retiran los compromisos de Chipre en el marco del modo 4
 (personas trasladadas dentro de una empresa, personas en viajes de negocios y proveedores de servicios contractuales)
 en relación con el trato nacional.
 ---pagebreak--- 28.3.2019 ES Diario Oficial de la Unión Europea L 87/145
 • Servicios bancarios y otros servicios financieros (excluidos los seguros): x) e) valores transferibles (página 223). Se
 retiran los compromisos de Chipre en el marco del modo 4 (personas trasladadas dentro de una empresa, personas en
 viajes de negocios y proveedores de servicios contractuales) en relación con el trato nacional.
 • Hoteles, restaurantes y servicios de suministro de comidas desde el exterior por contrato (CCP 641, 642 y 643)
 (página 232). Se retiran los compromisos de Malta en el marco del modo 4 (personas trasladadas dentro de una
 empresa, personas en viajes de negocios y proveedores de servicios contractuales) en relación con el trato nacional.
 • Servicios de agencias de viajes y organización de viajes en grupo (CCP 7471) (páginas 233 y 234). Se retiran los
 compromisos de Malta en el marco del modo 4 (personas trasladadas dentro de una empresa, personas en viajes de
 negocios y proveedores de servicios contractuales) en relación con el trato nacional.
 • Servicios de transporte marítimo (excluido el transporte de cabotaje): a) Transporte de pasajeros (CCP 7211); b)
 Transporte de carga (CCP 7212) (página 242). Se retiran los compromisos de Malta en el marco del modo 4 (personas
 trasladadas dentro de una empresa, personas en viajes de negocios y proveedores de servicios contractuales) en relación
 con el trato nacional.
 ---pagebreak--- L 87/146 ES Diario Oficial de la Unión Europea 28.3.2019
 ANEXO II
 COMPENSACIÓN CONCEDIDA POR LAS CC.EE.
 • Limitación horizontal en relación con los servicios públicos en el marco del modo 3
 — Nota a pie de página que indica que dicha limitación no se aplica a los servicios de telecomunicaciones ni a los
 servicios de informática y servicios conexos.
 • Limitaciones horizontales en relación con las inversiones en el marco del modo 3
 — Supresión de la limitación relativa al trato nacional para AT en el marco del modo 3 en relación con las sucursales
 de sociedades anónimas extranjeras (Aktiengesellschaften) y las sociedades de responsabilidad limitada (Gesellschaften
 mit beschränkter Haftung).
 • Modo 4 para las personas trasladadas dentro de una empresa y las personas en viajes de negocios
 — Compromisos de CY y MT en materia de acceso a los mercados y de trato nacional, en la sección horizontal y en la
 sección específica de los sectores en los que CY y MT han contraído compromisos en el marco del modo 3.
 • Servicios profesionales: Servicios de ingeniería (CCP 8672)
 — Compromisos de CY y MT en relación con el acceso a los mercados y el trato nacional en el marco del modo 2.
 — Compromisos de CY, CZ, MT y SK en relación con el acceso a los mercados en el marco del modo 3.
 — Compromisos de CY y MT en relación con el trato nacional en el marco del modo 3.
 — Supresión de la limitación en relación con el acceso a los mercados para PT en el marco del modo 3.
 • Servicios profesionales: Servicios integrados de ingeniería (CCP 8673):
 — Supresión por UK de la prueba de necesidades económicas aplicada a los proveedores de servicios contractuales en
 el marco del modo 4.
 — Compromisos de SK en materia de acceso a los mercados y de trato nacional en el marco del modo 3.
 • Servicios profesionales: Servicios de planificación urbana y de arquitectura paisajística (CCP 8674):
 — Compromisos de CY, CZ, MT, PL, SI y SK en materia de acceso a los mercados en el marco del modo 3.
 — Compromisos de HU en materia de acceso a los mercados y de trato nacional en servicios de planificación urbana y
 de arquitectura en el marco del modo 2.
 • Servicios de informática y servicios conexos
 — Se añade una nota a pie de página aclaratoria.
 — Compromisos de HU en materia de acceso a los mercados y de trato nacional en el marco de los modos 1, 2 y 3
 para CCP 845 y 849.
 — Mejora, por parte de SE, de las condiciones de los proveedores de servicios contractuales en el marco del modo 4,
 en lo que respecta a los servicios de informática y servicios conexos en la sección horizontal y nuevos com
 promisos de SE en lo que respecta a los proveedores de servicios contractuales en el marco del modo 4 para CCP
 845 y 849.
 • Servicios de publicidad (CCP 871):
 — Compromisos de CY, MT y PL en relación con el acceso a los mercados y el trato nacional en el marco del modo 1.
 • Servicios de telecomunicaciones
 — Nuevos y mejores compromisos suscritos por el conjunto de las CC.EE. con arreglo a su oferta revisada presentada
 en el Programa de Desarrollo de Doha.
 — Aclaración de FI, para señalar que sus tres limitaciones horizontales en el marco del modo 3 —la limitación
 impuesta a las personas jurídicas en el acceso a los mercados, la limitación impuesta a las filiales, sucursales,
 agencias y oficinas de representación en lo que respecta al trato nacional, y la limitación impuesta a las inversiones
 en lo que respecta al acceso a los mercados— no se aplican a los servicios de telecomunicaciones.
 ---pagebreak--- 28.3.2019 ES Diario Oficial de la Unión Europea L 87/147
 — Nota a pie de página aclaratoria en la que se indica que se incluyen aquí los subsectores 2.C.h) a 2.C.m) de la Lista
 de Clasificación Sectorial de Servicios que figura en MTN.GNS/W/120 (servicios de valor añadido), así como los
 subsectores 2.C.a) a 2.C.g) de esa misma Lista. También se incluye aquí el subsector 2.C.o) de dicha Lista en la
 medida en que entre en el ámbito de esta definición. A efectos de la presente lista, el subsector 2.C.n) de la Lista
 mencionada (procesamiento de datos o información en línea) se recoge en el apartado 1.B (Servicios de informática
 y servicios conexos).
 • Servicios financieros (servicios de seguros):
 — Supresión de parte de las limitaciones del acceso a los mercados para SK en el marco del modo 3.
 • Servicios financieros (servicios bancarios)
 — FI: Modificación de los requisitos relativos a la residencia permanente en el marco del modo 3 («Como mínimo uno
 de los fundadores, los miembros del consejo de administración, la junta de supervisión y el director gerente deben
 tener su lugar de residencia permanente en la Comunidad Europea ...» en lugar de «La mitad, como mínimo, de los
 fundadores, de los miembros del consejo de administración, de la junta de supervisión y de los delegados, el
 director gerente, el titular de la procuración y la persona con derecho a firmar en nombre de la institución crediticia
 deben tener su lugar de residencia en la Comunidad Europea...»).
 • Hoteles, restaurantes y servicios de suministro de comidas desde el exterior por contrato
 — Nuevo texto (menos restrictivo) en lo que respecta a la prueba de necesidades económicas aplicada por IT, en el
 marco del modo 3, para los bares, cafés y restaurantes, incluido el compromiso de aplicar dicha prueba de forma
 no discriminatoria.
 • Servicios de agencias de viajes y organización de viajes en grupo
 — Supresión de la prueba de necesidades económicas aplicada por CZ en el marco del modo 3.
 • Servicios de peluquería
 — Compromisos contraídos por CZ, FI, HU y SK en relación con el acceso a los mercados y el trato nacional que
 figuran en los modos 2 y 3.
 Se utilizan las siguientes abreviaturas para identificar a los Estados miembros:
 AT Austria
 BE Bélgica
 CY Chipre
 CZ Chequia
 DE Alemania
 DK Dinamarca
 EE Estonia
 EL Grecia
 ES España
 FI Finlandia
 FR Francia
 HU Hungría
 IE Irlanda
 IT Italia
 LT Lituania
 ---pagebreak--- L 87/148 ES Diario Oficial de la Unión Europea 28.3.2019
 LU Luxemburgo
 LV Letonia
 MT Malta
 NL Países Bajos
 PL Polonia
 PT Portugal
 SE Suecia
 SI Eslovenia
 SK Eslovaquia
 UK Reino Unido


text:
 Avis juridique important
 |
 22000D0010
 Décision du Comité mixte de l'EEE n° 10/2000 du 28 janvier 2000 modifiant l'annexe VI (Sécurité sociale) de l'accord EEE
 Journal officiel n° L 103 du 12/04/2001 p. 0020 - 0021
 Décision du Comité mixte de l'EEEno 10/2000du 28 janvier 2000modifiant l'annexe VI (Sécurité sociale) de l'accord EEELE COMITÉ MIXTE DE L'EEE,vu l'accord sur l'Espace économique européen, modifié par le protocole portant adaptation de cet accord, ci-après dénommé "l'accord", et notamment son article 98,considérant ce qui suit:(1) L'annexe VI de l'accord a été modifiée par la décision n° 81/1999 du Comité mixte de l'EEE du 25 juin 1999(1).(2) La décision n° 171 du 9 décembre 1998 portant modification de la décision n° 135 du 1er juillet 1987 concernant l'octroi des prestations en nature visées aux articles 17, paragraphe 7, et 60, paragraphe 6, du règlement (CEE) n° 574/72 et la notion d'urgence au sens de l'article 20 du règlement (CEE) n° 1408/71 et d'urgence absolue au sens des articles 17, paragraphe 7, et 60, paragraphe 6, du règlement (CEE) n° 574/72(2), adoptée par la Commission administrative pour la sécurité sociale des travailleurs migrants, doit être intégrée à l'accord,DÉCIDE:Article premierLe point 3.26 (décision n° 135) de l'annexe VI de l'accord est modifié comme suit.1) Le tiret suivant est ajouté: "- 399 D 0370: décision n° 171 du 9 décembre 1998 (JO L 143 du 8.6.1999, p. 11)."2) Les adaptations sont supprimées, y compris la phrase d'introduction.Article 2Les textes de la décision n° 171 en langues islandaise et norvégienne, annexés aux versions linguistiques respectives de la présente décision, font foi.Article 3La présente décision entre en vigueur le 29 janvier 2000, pour autant que toutes les notifications prévues à l'article 103, paragraphe 1, de l'accord aient été faites au Comité mixte de l'EEE(3).Article 4La présente décision est publiée dans la section EEE et au supplément EEE du Journal officiel des Communautés européennes.Fait à Bruxelles, le 28 janvier 2000.Par le Comité mixte de l'EEELe présidentF. Barbaso(1) JO L 296 du 23.11.2000, p. 37.(2) JO L 143 du 8.6.1999, p. 11.(3) Pas de procédures constitutionnelles.


text:
 11.10.2008
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 260/3
 Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poľská republika) – Alicja Sosnowska/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
 (Vec C-25/07) (1)
 (DPH - Smernice 67/227/EHS a 77/388/EHS - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca pravidlá vrátenia nadmerného odpočtu DPH - Zásady daňovej neutrality a proporcionality - Osobitné odchylné opatrenia)
 (2008/C 260/04)
 Jazyk konania: poľština
 Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
 Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu
 Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
 Žalobkyňa: Alicja Sosnowska
 Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
 Predmet veci
 Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Výklad článku 5 tretieho odseku ES, článku 2 smernice Rady 67/227/EHS z 11. apríla 1967 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa dane z obratu (Ú. v. ES L 71, s. 1301; Mim. vyd. 09/001, s. 23), ako aj článku 18 ods. 4 a článku 27 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 3) – Vnútroštátna právna úprava týkajúca sa dane z pridanej hodnoty, ktorá ohľadom lehoty na vrátenie nadmerného odpočtu stanovuje pravidlá znevýhodňujúce platiteľov dane, ktorí začínajú vykonávať zdaniteľné plnenia a sú registrovaní ako platitelia dane uskutočňujúci dodávky tovarov vo vnútri Spoločenstva – Zásady daňovej neutrality a proporcionality
 Výrok rozsudku
 1.
 Článku 18 ods. 4 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2005/92/ES z 12. decembra 2005, a zásade proporcionality odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je tá v spore vo veci samej, ktorá na účely umožnenia kontrol nevyhnutných na zabránenie daňovým únikom a obchádzaniu daňových povinností stanovuje lehotu v rozsahu 60 až 180 dní od podania daňového priznania k dani z pridanej hodnoty zdaniteľnou osobou, ktorú majú vnútroštátne daňové orgány na vrátenie nadmerného odpočtu dane z pridanej hodnoty určitej kategórii zdaniteľných osôb, okrem prípadu, keď tieto osoby poskytnú zábezpeku vo výške 250 000 PLN.
 2.
 Ustanovenia, akými sú tie, ktorých sa týka spor vo veci samej, nepredstavujú „osobitné odchylné opatrenia“ sledujúce zabránenie niektorým formám daňových únikov alebo obchádzaniu daňových povinností v zmysle článku 27 ods. 1 šiestej smernice 77/388, zmenenej a doplnenej smernicou 2005/92.
 (1) Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2008.


text:
 Fontos jogi nyilatkozat
 |
 21996D1003(06)
 Hivatalos Lap L 251 , 03/10/1996 o. 0043 - 0043
 Az EGT-Vegyesbizottság 61/95 határozata(1995. július 18.)az EGT-megállapodás XX. mellékletének (Környezet) módosításárólAZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG,tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: a megállapodás), amelyet az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyv módosított, és különösen annak 98. cikkére,mivel a megállapodás XX. mellékletét a 7/94 EGT-vegyesbizottsági határozat [1] módosította;mivel a veszélyes hulladékok égetéséről szóló, 1994. december 16-i 94/67/EK tanácsi irányelv 1994. június 16-i 94/67/EK tanácsi irányelvet [2] be kell építeni a megállapodásba,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA megállapodás XX. melléklete a 21a. pontot (92/72/EGK tanácsi irányelv) követően a következő ponttal egészül ki:"21b. 394 L 0067: A Tanács 1994. december 16-i 94/67/EK irányelve a veszélyes hulladékok égetéséről (HL L 365., 1994.12.31., 34. o.)."2. cikkA 94/67/EK tanácsi irányelv izlandi és norvég nyelvű szövegei, melyek e határozat megfelelő nyelvi változatának mellékletét képezik, hitelesek.3. cikkEz a határozat 1995. augusztus 1-jén lép hatályba, amennyiben a megállapodás 103. cikkének (1) bekezdése szerint előírt értesítéseket eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz.4. cikkEzt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészítésében közzé kell tenni.Kelt Brüsszelben, 1995. július 18-án.az EGT-Vegyesbizottság részérőlaz elnökE. Berg[1] HL L 160., 1994.6.28., 1. o.[2] HL L 365., 1994.12.31., 34. o.--------------------------------------------------