text:
.select Domenų registracija - .select Domenai - Užregistruokite Draudimas domeno vardą .select
 Atsiprašome, bet dėl pasikeitusių domeno .select registracijos sąlygų, .select domeno registravimo paslaugos teikimas laikinai sustabdytas.
 Draudimas Domeno paieškos raktažodžiai (Keywords for .select domain names)
 Draudimas domain names | Draudimas domains | Draudimas domain registration | Domain .select | select domain registration | How to register .select domain? | register .select Draudimas domain | domains select | domain name select | domain names registration select | Draudimas domains | Draudimas Global domain registration | Draudimas World Wide Domain Registration | .select Doamin Names | Draudimas .select Domains | Domain Name .select | Register Draudimas Domains | Draudimas Domain Name
 Klauskite mūsų apie .select domeno registraciją


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
7.6.2003 PT Jornal Oficial da União Europeia C 135/7
 força desta directiva, o Tribunal de Justiça (Primeira Secção), por C. W. A. Timmermans, presidente de secção,
 composto por: M. Wathelet (relator), presidente de secção, D. A. O. Edward e S. von Bahr (relator), juízes, advogado-geral:
 P. Jann e A. Rosas, juízes, advogado-geral: J. Mischo, secretário: P. Léger, secretário: R. Grass, proferiu em 6 de Fevereiro de
 R. Grass, proferiu em 10 de Abril de 2003 um acórdão cuja 2003 um despacho cuja parte decisória é a seguinte:
 parte decisória é a seguinte:
 1) O recurso é rejeitado.
 1) Ao não adoptar, no prazo prescrito, todas as disposições
 legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para 2) A Dieckmann & Hansen GmbH é condenada nas despesas.
 dar cumprimento à Directiva 98/8/CE do Parlamento Europeu
 e do Conselho, de 16 de Fevereiro de 1998, relativa à colocação
 de produtos biocidas no mercado, a República Francesa não (1 ) JO C 84, de 16.2.2002.
 cumpriu as obrigações que lhe incumbem por força desta
 directiva.
 2) A República Francesa é condenada nas despesas.
 ( 1) JO C 131, de 1.6.2002.
 Recurso interposto em 27 de Fevereiro de 2003 pelo
 Reino de Espanha contra o Conselho da União Europeia
 (Processo C-87/03)
 DESPACHO DO TRIBUNAL DE JUSTIÇA (2003/C 135/11)
 (Quarta Secção)
 Deu entrada em 27 de Fevereiro de 2003, no Tribunal de
 de 6 de Fevereiro de 2003 Justiça das Comunidades Europeias, um recurso contra o
 Conselho da União Europeia, interposto pelo Reino de
 Espanha, representado por Nuria Díaz Abad, Abogado del
 no processo C-492/01 P: Dieckmann & Hansen GmbH Estado, com domicílio escolhido no Luxemburgo.
 contra Comissão das Comunidades Europeias (1)
 («Decisão 1999/244/CE, que altera a Decisão 97/296/CE O recorrente conclui pedindo que o Tribunal se digne:
 que estabelece a lista dos países terceiros a partir dos quais é
 autorizada a importação de determinados produtos da pesca — anular o Regulamento (CE) n.o 2341/2002 (1) do Con-
 destinados à alimentação humana — Proibição da impor- selho, de 20 de Dezembro de 2002, que fixa, para 2003,
 tação de caviar proveniente do Cazaquistão — Responsabili- em relação a determinadas unidades populacionais de
 dade extracontractual da Comunidade — Recurso em parte peixes ou grupos de unidades populacionais de peixes,
 manifestamente inadmissível e em parte manifestamente as possibilidades de pesca e as respectivas condições
 improcedente») aplicáveis nas águas comunitárias e, para os navios de
 pesca comunitários, nas águas em que são necessárias
 limitações de capturas, na medida em que não atribui
 (2003/C 135/10)
 determinadas quotas à frota espanhola nas águas comuni-
 tárias do Mar do Norte e do Mar Báltico, e
 (Língua do processo: alemão)
 — condenar a instituição recorrida nas despesas.
 (Tradução provisória; a tradução definitiva será publicada na
 «Colectânea da Jurisprudência do Tribunal de Justiça»)
 Fundamentos e principais argumentos
 No processo C-492/01 P, Dieckmann & Hansen GmbH, com — Violação do princípio da não-discriminação: uma vez
 sede em Hamburgo (Alemanha) (advogado: H.-J. Rabe), que findo o período transitório, em 31 de Dezembro de
 tem por objecto um recurso interposto contra o acórdão do 2002, a situação dos pescadores espanhóis é idêntica à
 Tribunal de Primeira Instância das Comunidades Europeias dos pescadores dos restantes Estados-Membros, devendo
 (Quinta Secção) de 23 de Outubro de 2001, Dieckmann & gozar de igualdade de acesso às águas e aos recursos.
 Hansen/Comissão (T-155/99, Colect., p. II-3143), destinado à Contudo, pelo diploma impugnado, os pescadores espa-
 anulação deste acórdão, sendo ainda parte no processo: nhóis são tratados de forma diferente, ao não lhes ser
 Comissão das Comunidades Europeias (agentes: G. Berscheid e permitido pescar nas águas do Mar do Norte e do Mar
 M. Niejhar), o Tribunal de Justiça (Quarta Secção), composto Báltico a quase totalidade das espécies sujeitas a quota.


text:
 14.3.2016
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 98/16
 A Bíróság (második tanács) 2016. január 21-i ítélete (a Markkinaoikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Viiniverla Oy kontra Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
 (C-75/15. sz. ügy) (1)
 ((Előzetes döntéshozatal - A szeszes italok földrajzi árujelzőinek oltalma - 110/2008/EK rendelet - 16. cikk, b) pont - Idézés - Finnországban gyártott, „Verlados” megnevezés alatt forgalmazott almaborpárlat - Az oltalom alatt álló „Calvados” földrajzi árujelző))
 (2016/C 098/20)
 Az eljárás nyelve: finn
 A kérdést előterjesztő bíróság
 Markkinaoikeus
 Az alapeljárás felei
 Felperes: Viiniverla Oy
 Alperes: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
 Rendelkező rész
 1)
 A szeszes italok meghatározásáról, megnevezéséről, kiszereléséről, címkézéséről és földrajzi árujelzőinek oltalmáról, valamint az 1576/89/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. január 15-i 110/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 16. cikkének b) pontját akként kell értelmezni, hogy annak értékelésekor, hogy az e rendelkezés értelmében vett „idézés” esete áll-e fenn, a nemzeti bíróságnak a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos fogyasztó észlelését kell alapul vennie, és e fogalmat akként kell értelmezni, hogy az európai fogyasztóra vonatkozik, nem pedig kizárólag azon tagállam fogyasztójára, amelynek területén az oltalom alatt álló földrajzi árujelzőt idéző terméket előállítják.
 2)
 A 110/2008 rendelet 16. cikkének b) pontját akként kell értelmezni, hogy annak értékelésekor, hogy a „Verlados” megnevezés esetében a „Calvados” oltalom alatt álló földrajzi árujelző e rendelkezés értelmében vett, hasonló termékek tekintetében történő „idézéséről” van-e szó, a kérdést előterjesztő bíróságnak figyelembe kell vennie az e megnevezések között fennálló hangzásbeli és vizuális hasonlóságot, valamint az esetlegesen arra utaló tényezőket, hogy e hasonlóság nem véletlen körülmények folytán jött létre, ekként meg kell győződnie arról, hogy a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos európai fogyasztónak a termék neve láttán az oltalom alatt álló földrajzi árujelzővel ellátott termék képe jut-e az eszébe referenciaképként.
 3)
 A 110/2008 rendelet 16. cikkének b) pontját akként kell értelmezni, hogy valamely, az említett rendelet III. mellékletében szereplő földrajzi árujelzőnek az előbbi rendelkezés értelmében „idézésnek” minősülő használata nem engedélyezhető még összetéveszthetőség hiányában sem.
 (1) HL C 138., 2015.4.27.


type: contracts

text:
 Avviż Legali Importanti
 |
 12006E/PRO/25
 Trattat li jistabbilixxi l-Komunita' Ewropea (Verżjoni konsolidata) - D. Protokolli Annessi mat-Trattat li jistabbilixxi l-Kommunità Ewropea - Protokoll (Nru 25) fuq ċerti disposizzjonijiet li jirrigwardaw ir-Renju Unit tal-Gran Brittanja u ta' l-Irlanda ta' Fuq (1992)
 Official Journal C 321 E , 29/12/2006 P. 0299 - 0301
 Protokoll (Nru 25)fuq ċerti disposizzjonijiet li jirrigwardaw ir-Renju Unit tal-Gran Brittanja u ta' l-Irlanda ta' Fuq (1992)IL-PARTIJIET KONTRAENTI GĦOLJAFILWAQT LI JIRRIKONOXXU li r-Renju Unit ma jkunx obbligat jew marbut li jgħaddi għat-tielet stadju ta' l-Unjoni Ekonomika u Monetarja mingħajr deċiżjoni separata biex jagħmel hekk mill-gvern u l-Parlament tiegħu.FILWAQT LI JINNOTAW l-prattika tal-gvern tar-Renju Unit li tiffinanzja s-self li hemm bżonn permezz tal-bejgħ tad-dejn lis-settur privat,QABLU fuq id-disposizzjonijiet li ġejjin, li għandhom jiġu annessi mat-Trattat li jistabbilixxi il-Komunità Ewropea:1. Ir-Renju Unit għandu javża lill-Kunsill jekk għandux il-ħsieb li jgħaddi għat-tielet stadju qabel ma l-Kunsill jagħmel il-valutazzjoni tiegħu taħt l-Artikolu 121(2) ta' dan it-Trattat.Kemm-il darba r-Renju Unit ma javżax lill-Kunsill bl-intenzjoni li jgħaddi għat-tielet stadju, ma jkun hemm ebda obbligazzjoni li jagħmel dan.Jekk ma tiġi stabbilita l-ebda data għall-bidu tat-tielet stadju taħt l-Artikolu 121(3) ta'dan it-Trattat, ir-Renju Unit jista' javża bil-ħsieb li jgħaddi għat-tielet stadju qabel l- 1 ta' Jannar 1998.2. Il-paragrafi 3 sa 9 japplikaw jekk ir-Renju Unit javża lill-Kunsill li ma jkollux ħsieb li jgħaddi għat-tielet stadju.3. Ir-Renju Unit m’għandux ikun inkluż mal-maġġoranza ta' l-Istati Membri li jissodisfaw il-kondizzjonikondizzjonijiet neċessarji msemmija fit-tieni subinċiż ta' l-Artikolu 121(2) u l-ewwel subinċiż ta' Artikolu 121(3) ta' dan it-Trattat.4. Ir-Renju Unit għandu jżomm il-poteri tiegħu fil-politika monetarja skond il-liġi nazzjonali.5. L-Artikoli 4(2), 104(1), (9) u (11), 105(1) sa (5), 106, 108, 109, 110, 111, 112(1) u (2)(b) u 123(4) u (5) ta' dan it-Trattat m’għandhomx japplikaw għar-Renju Unit. F'dawn id-disposizzjonijiet, kull referenza għall-Komunità jew għall-Istati Membri ma tinkludix lir-Renju Unit u referenzi għall-banek ċentrali nazzjonali m’għandhomx jinkludu l-Bank of England.6. L-Artikoli 116(4) u 119 u 120 ta' dan it-Trattat jibqgħu japplikaw għar-Renju Unit. L-Artikoli 114(4) u 124 japplikaw għar-Renju Unit daqs li kieku kellu deroga.7. Id-drittijiet għall-vot tar-Renju Unit jiġu sospiżi fir-rigward ta' atti tal-Kunsill imsemmija fl-Artikoli elenkati fil-paragrafu 5. Għal dan l-iskop, il-voti peżati tar-Renju Unit jiġu esklużi minn kull kalkolu ta' maġġoranza kkwalifikata taħt l-Artikolu 122(5) ta' dan it-Trattat.Ir-Renju Unit ma jkollux lanqas dritt tipparteċipa fil-ħatra tal-President, il-Viċi President u membri l-oħra tal-Bord Eżekuttiv tal-BĊE skond l-Artikoli 112(2)(b) u 123(1) ta' dan it-Trattat.8. L-Artikoli 3, 4, 6, 7, 9.2, 10.1, 10.3, 11.2, 12.1, 14, 16, 18 sa 20, 22, 23, 26, 27, 30 sa 34, 50 u 52 tal-Protokoll fuq l-Istatut tas-Sistema Ewropea ta' Banek Ċentrali u tal-Bank Ċentrali Ewropew ("l-Istatut") m’għandhomx japplikaw għar-Renju Unit.F'dawk l-Artikoli, referenzi għall-Komunità jew l-Istati Membri m’għandhomx jinkludu r-Renju Unit u referenzi għall-banek ċentrali nazzjonali jew azzjonisti ma jinkludux il-Bank of England.Referenzi fl-Artikoli 10.3 u 30.2 ta' l-Istatut għal "kapital sottoskritt tal-BĊE" m'għandhomx jinkludu kapital sottoskritt mill-Bank of England.9. L-Artikolu 123(3) ta' dan it-Trattat u l-Artikoli 44 sa 48 ta' l-Istatut ikollhom seħħ, sew jekk ikun hemm jew ma jkunx hemm Stat Membru b'deroga, bla ħsara għall-emendi li ġejjin:a) Referenzi fl-Artikolu 44 għax-xogħol ta' l-BĊE u ta' l-IME jinkludu dak ix-xogħol li jkun għad irid isir fit-tielet stadju minħabba f'xi deċiżjoni tar-Renju Unit li ma jgħaddix għal dak l-istadju.b) B'żieda max-xogħol imsemmi fl-Artikolu 47, l-BĊE irid ukoll jagħti parir u jikkontribwixxi għat-tħejjija ta' kull deċiżjoni tal-Kunsill fir-rigward tar-Renju Unit meħuda skond paragrafi 10(a) u 10(ċ).c) Il-Bank of England irid iħallas l-abbonament tiegħu għall-kapital tal-BĊE bħala kontribuzzjoni għall-ispejjeż operattiv relattivi fuq l-istess bażi bħall-banek ċentrali nazzjonali ta' l-Istati Membri b'deroga.10. Jekk ir-Renju Unit ma jgħaddix għat-tielet stadju, jista' jibdel l-avviż tiegħu f'kull żmien wara li jibda dak l-istudju. F'dak il-każ:(a) Ir-Renju Unit għandu jkollu d-dritt li jgħaddi għat-tielet stadju iżda biss jekk jissodisfa l-kondizzjonikondizzjonijiet meħtieġa. Il-Kunsill, waqt li jaġixxi fuq talba tar-Renju Unit u taħt il-kondizzjonikondizzjonijiet u bi qbil mal-proċedura stabbilita fl-Artikolu 122(2) ta' dan it-Trattat, għandu jiddeċiedi jekk hu jissodisfax il-kondizzjonijiet meħtieġa.(b) Il-Bank of England għandu jħallas il-kapital sottoskritt tiegħu, jittrasferixxi lill-BĊE l-assi ta' riservi barranin u jikkontribwixxi għar-riservi tiegħu fuq l-istess bażi bħall-bank ċentrali nazzjonali ta' Stat Membru li d-deroga tiegħu tkun ġiet abrogata.(c) Il-Kunsill, waqt li jaġixxi fuq il-kondizzjonikondizzjonijiet u skond il-proċedura stabbilita fl-Artikolu 123(5) ta' dan it-Trattat, għandu jieħu d-deċiżjonijiet l-oħra kollha meħtieġa biex ir-Renju Unit ikun jista' jgħaddi għat-tielet stadju.Jekk ir-Renju Unit jgħaddi għat-tielet stadju skond id-disposizzjonijiet ta' dan il-Protokoll, il-paragrafi 3 sa 9 għandhom jieqfu milli jibqgħu fis-seħħ.11. Minkejja l-Artikoli 101 u 116(3) ta' dan it-Trattat u l-Artikolu 21.1 ta' l-Istatut, il-gvern tar-Renju Unit jista' jibqa' jżomm il-faċilità ta' ways and means mal-Bank ta' l-Ingilterra jekk u sakemm ir-Renju Unit ma jgħaddix għat-tielet stadju.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Ovidiu este un oraș în județul Constanța, Dobrogea, România, format din localitatea componentă Ovidiu (reședința), și din satele Culmea și Poiana. Are o populație de locuitori. Vechea denumire a localității este Canara, de la cuvântul turcesc kanará care are mai multe sensuri: „stâncă”, „altar”, „abator”, „târg de vite”. Denumirea actuală i-a fost dată în omagiu către poetul roman Ovidiu.
 Orașul este o suburbie a Constanței, cu zone comerciale și industriale, și cartiere de reședință din care majoritatea populației lucrează în orașul Constanța, distanța față de centrul acesteia fiind de .
 Printre realizările urbanistice din orașul Ovidiu, se pot menționa Centrul Cultural, inaugurat în anul 2003, biserica nouă a orașului situată, ca și Centrul Cultural, de-a lungul șoselei internaționale ce străbate orașul (E60), baza sportivă și stadionul - construcții noi, precum și cartierul rezidențial de pe malul lacului Siutghiol.
 În perioada 2008 - 2012, primarul orașului a fost Dumitru Bocai.
 Demografie
 Conform recensământului efectuat în 2011, populația orașului Ovidiu se ridica la de locuitori, în creștere față de recensământul anterior din 2002, când se înregistraseră de locuitori. Majoritatea locuitorilor sunt români (81,01%). Principalele minorități sunt cele de tătari (3,02%), turci (2,51%) și romi (1,83%). Pentru 11,37% din populație, apartenența etnică nu este cunoscută.
 Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor sunt ortodocși (81,66%), cu o minoritate de musulmani (5,93%). Pentru 11,38% din populație, nu este cunoscută apartenența confesională.
 Comunitatea musulmană
 Există două geamii musulmane în Ovidiu, cea mai nouă fiind construită începând cu anul 2005.
 Politică și administrație
 Orașul Ovidiu este administrat de un primar și un consiliu local compus din 17 consilieri. Primarul, , de la , este în funcție din . Începând cu alegerile locale din 2020, consiliul local are următoarea componență pe partide politice:
 Sport
 În Ovidiu își are sediul Academia de Fotbal a lui Gheorghe Hagi. De asemenea, Farul Constanța își dispută meciurile pe teren propriu pe Stadionul Central din Ovidiu.
 Personalități
 Elena Roizen (n. 1 februarie 1945, Ovidiu — d. 25 septembrie 2007, Constanța) – cântăreață de muzică populară dobrogeană
 Note
 Ovidiu
 Ovidiu
 Ovidiu


type: legislation

text:
 12.1.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 7/35
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2018/50
 af 11. januar 2018
 om 280. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af 27. maj 2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne (1), særlig artikel 7, stk. 1, litra a), og artikel 7a, stk. 5, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 indeholder en liste over de personer, grupper og enheder, der ifølge forordningen er omfattet af indefrysningen af midler og økonomiske ressourcer.
 (2)
 Den 26. december 2017 besluttede sanktionskomitéen under FN's Sikkerhedsråd at fjerne et punkt fra listen over de personer, grupper og enheder, over for hvem indefrysningen af midler og økonomiske ressourcer skal gælde, og at ændre et punkt på samme liste. Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 11. januar 2018.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Chef for Tjenesten for Udenrigspolitiske Instrumenter
 (1) EFT L 139 af 29.5.2002, s. 9.
 BILAG
 Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 ændres således:
 1)
 Følgende punkt under overskriften »Fysiske personer« udgår: »Zayn Al-Abidin Muhammad Hussein (alias a) Abu Zubaida, b) Abd Al-Hadi Al-Wahab, c) Zain Al-Abidin Muhammad Husain, d) Zayn Al-Abidin Muhammad Husayn, e) Zeinulabideen Muhammed Husein Abu Zubeidah, f) Abu Zubaydah, g) Tariq Hani). Fødselsdato: 12.3.1971. Fødested: Riyadh, Saudi-Arabien. Nationalitet: Palæstinensisk. Andre oplysninger: a) Usama bin Ladens tætte samarbejdspartner og tilrettelægger af rejseaktiviteter for terrorister; b) Varetægtsfængslet i USA siden juli 2007. Den i artikel 2a, stk. 4, litra b), omhandlede dato: 25.1.2001.«
 2)
 Følgende punkt under overskriften »Fysiske personer« ændres således: Punktet: »Seifallah Ben-Hassine (alias a) Seif Allah ben Hocine, b) Saifallah ben Hassine, c) Sayf Allah 'Umar bin Hassayn, d) Sayf Allah bin Hussayn, e) Abu Iyyadh al-Tunisi, f) Abou Iyadh el-Tounsi, g) Abu Ayyad al-Tunisi, h) Abou Aayadh, i) Abou Iyadh). Fødselsdato: 8.11.1965. Fødested: Tunis, Tunisien. Nationalitet: Tunisisk. Den i artikel 7d, stk. 2, litra i), omhandlede dato: 23.9.2014.« affattes således:
 »Seifallah Ben Omar Ben Mohamed Ben Hassine (alias a) Seif Allah ben Hocine, b) Saifallah ben Hassine, c) Sayf Allah 'Umar bin Hassayn,, d) Sayf Allah bin Hussayn, e) Abu Iyyadh al-Tunisi, f) Abou Iyadh el-Tounsi, g) Abu Ayyad al-Tunisi, h) Abou Aayadh, i) Abou Iyadh og j) Seifallah ben Amor ben Hassine). Adresse: a) 60 Rue de la Libye, Hammam Lif, Ben Arous, Tunesien, b) Libyen (muligt opholdssted pr. juli 2017). Fødselsdato: 8.11.1965. Fødested: Tunis, Tunesien. Nationalitet: Tunesisk. Pasnr.: tunesisk nr. G557170, udstedt den 16. november 1989. Nationalt identifikationsnr.: tunesisk nationalt identifikationskort 05054425, udstedt den 3.5.2011 (udstedt i Hammam Lif). Den i artikel 7d, stk. 2, litra i), omhandlede dato: 23.9.2014.«


text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,11.4.2018
 COM(2018) 175 final
 2018/0084(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 sõlmida Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelist lepingut, mis käsitleb tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist
 SELETUSKIRI
 1.ETTEPANEKU TAUST
 26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013
 1
 (edaspidi „Schengeni piirieeskirjade muudatus“) muudeti Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni
 2
 , määrust (EÜ) nr 562/2006
 3
 (Schengeni piirieeskirjad) ja määrust (EÜ) nr 810/2009
 4
 (viisaeeskiri) ning määratleti muu hulgas uuesti kolmandate riikide kodanike Schengeni alal „lühiajalise viibimise“ mõiste. Alates 18. oktoobrist 2013 on Schengeni alale lühiajaliselt reisida kavatsevate kolmandate riikide kodanikel lubatud viibida seal maksimaalselt 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, olenemata sellest, kas neil on viisat vaja või mitte. Erinevalt kuni 18. oktoobrini 2013 kehtinud määratlusest (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast), on uus määratlus täpsem, sest kestust väljendatakse kuude asemel päevades. Lisaks sellele on termin „alates esmakordse sisenemise kuupäevast“ määratlusest välja jäetud, sest see tekitas palju segadust ja küsimusi.
 Schengeni piirieeskirjade muudatusega tehti ELi viisa- ja piiridealasesse õigustikku (st Schengeni lepingu rakendamise konventsioon, Schengeni piirieeskirjad, viisaeeskiri ja määrus (EÜ) nr 539/2001
 5
 ) kõik vajalikud muudatused. Lühiajalise viibimise määratlus on sätestatud ka Euroopa Liidu poolt sõlmitud rahvusvahelistes lepingutes. Antigua ja Barbuda,
 6
 Bahama Ühenduse,
 7
 Barbadose,
 8
 Brasiilia,
 9
 Mauritiuse,
 10
 Saint Kittsi ja Nevise
 11
 ning Seišellidega
 12
 sõlmitud viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes osutatakse viisavaba viibimise määratlemisel siiani vanale määratlusele („kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul, mille algust arvestatakse alates esmakordse sisenemise kuupäevast“
 13
 ).
 Komisjon võttis 16. juulil 2014 vastu soovituse nõukogu otsuse kohta, millega lubatakse alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja eespool nimetatud riikide vaheliste lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks
 14
 . Nõukogu võttis kõnealuse otsuse vastu 9. oktoobril 2014
 15
 . Eesmärk oli rakendada nende seitsme riigi suhtes Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uut määratlust. Lisaks sellele on lühiajalist viibimist, mida viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes määratletakse kuude asemel päevades, elektrooniliste/IT-vahenditega lihtsam kontrollida ja arvestada ning selline määratlus on seega tsentraliseeritud piirihaldussüsteemide (nt kavandatav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem
 16
 ) jaoks sobilikum.
 Pärast nõukogult volituste saamist alustas komisjon seitsme riigiga (Antigua ja Barbuda, Bahama Ühendus, Barbados, Brasiilia, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ning Seišellid) läbirääkimisi viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks.
 Läbirääkimised Brasiiliaga viidi edukalt lõpule 31. oktoobril 2017, kui parafeeriti lepingud, millega muudeti kahte Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelist lepingut, mis käsitlevad diplomaatilise, teenistus- ja ametipassi kasutajate ning tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist. Mõlemad lepinguosalised nõustusid võtma „lühiajalise viibimise“ uue määratluse kasutusele muude tehniliste üksikasjade kõrval (vt allpool), kuid kõik need muudatused on reisija seisukohast väheolulised.
 Ühendkuningriigi ja Iirimaa eriseisundit on kajastatud lepingute preambulis.
 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
 •Õiguslik alus
 Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelise lepingu, millega muudetakse Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelist lepingut, mis käsitleb tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist (edaspidi: „leping“) kohaselt peavad mõlemad lepinguosalised selle kooskõlas oma vastavate menetlustega heaks kiitma. Liidu poolel on selleks vaja nõukogu otsust lepingu allkirjastamise ja sõlmimise kohta.
 Käesolev ettepanek esitatakse nõukogule, et ta annaks volitused sõlmida leping.
 Võttes üle Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uue määratluse, millega antakse „lühiajalise viibimise“ sõnaselge tõlgendus, tagatakse lepinguga liikmesriikide vahel õiguslik sidusus ja ühtlustamine.
 Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 77 lõike 2 punkt a koostoimes artikliga 218.
 Liidul ei ole õigust muuta viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid, mis seoksid Schengeni acquis’ ja sealhulgas ühise viisapoliitika rakendamisega assotsieerunud nelja riiki. Ühtlustatud lähenemisviisi ja Schengeni alal lubatud viibimise kestust käsitlevate sätete rakendamise tagamiseks on lepingule lisatud ühisdeklaratsioon, milles kinnitatakse ühelt poolt Brasiilia ning teiselt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi soovi muuta vastavalt kehtivaid kahepoolseid viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid.
 Käesolev ettepanek on õiguslik vahend lepingu sõlmimiseks. Nõukogu teeb oma otsuse pärast lepingu allakirjutamist kvalifitseeritud häälteenamusega liidu nimel nõukogu eesistuja määratud isiku vahendusel ning pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 teise lõigu punktile a.
 •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)
 ELi toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punkti a kohaselt kuuluvad viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid hõlmavad läbirääkimised liidu ainupädevusse.
 Lisaks sellele, kui üks rahvusvahelise lepingu pooltest on Euroopa Liit, siis ei saa sellise lepingu muudatusi liikmesriigid ise õiguslikult rakendada. Seega on vaja liidu tasandi meedet.
 •Proportsionaalsus
 Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale seatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust, milleks on Brasiilia Liitvabariigi ning liidu vahel kehtiva, tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu muutmine.
 3.MÕJU EELARVELE
 Ettepanekuga ei kaasne ELi eelarvele lisakulusid.
 4. JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 •Konsulteerimine sidusrühmadega
 Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu läbirääkimisjuhised, millega volitati komisjoni alustama Brasiilia Liitvabariigiga läbirääkimisi kahe poole vahelise, tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu muutmiseks. Liikmesriike teavitati läbirääkimiste kulgemisest viisatöörühma koosolekutel.
 5.MUU TEAVE
 •Läbirääkimiste tulemus
 Komisjon on seisukohal, et nõukogu läbirääkimisjuhistega seatud eesmärgid on saavutatud ja lepingu eelnõu on liidule vastuvõetav.
 Lepingu eelnõu lõpliku sisu võib kokku võtta järgmiselt:
 a. Viibimise kestus
 Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Brasiilia kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul (varem kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast). Uut määratlust kohaldatakse kogu lepingu ulatuses.
 b. Lõppsätted – lepingu täitmise peatamine (artikli 9 lõige 4)
 Lepinguga muudetakse artikli 9 lõike 4 viimast lauset järgmiselt: „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“ Praegusele tekstile sõnade „ja lõpetab lepingu täitmise peatamise“ lisamine tähendab lepingu kohaselt, et viisanõudest loobumise peatamine lõpetatakse, kui peatamise esile kutsunud põhjused on kõrvaldatud. Selle muudatusega ühtlustatakse Brasiilia Liitvabariigiga sõlmitud tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu sõnastus kõigi teiste liidu poolt 2015. ja 2016. aastal allkirjastatud viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute sõnastusega. 14. juunil 2016 konsulteeriti kõnealuse muudatuse osas viisatöörühmaga ning ükski liikmesriik vastuväiteid ei esitanud.
 c. Ühisdeklaratsioonid
 Lepingule lisatakse kaks ühisdeklaratsiooni:
 - ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, ning
 - ühisdeklaratsioon Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi kohta.
 e. Jõustumine
 Leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil viimane lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele, et ratifitseerimine on lõpule viidud. Õiguskindluse tagamiseks ning võimaldamaks reisijatel seadusest aru saada ja seda täita, on vajalik kehtestada piisavalt pikk üleminekuperiood. Pärast lepingu ratifitseerimist võimaldab kuuekuuline periood reisijatel lõpetada lühiajalised viibimised, mida arvestatakse veel täielikult vana määratluse alusel. Seejärel jõustub uus lühiajalise viibimise määratlus ning selle 180-päevane tagasiulatuv viiteperiood.
 Lepinguga ei mõjutata Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelise, tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu teisi sätteid, sealhulgas territoriaalset kohaldamisala.
 6.KOKKUVÕTE
 Eespool esitatut silmas pidades teeb komisjon nõukogule ettepaneku kiita pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist heaks Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelist lepingut, mis käsitleb tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist.
 2018/0084 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 sõlmida Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelist lepingut, mis käsitleb tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõike 6 teise lõigu punkti a alapunktiga v,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
 võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut
 17
 ning arvestades järgmist:
 (1)Kooskõlas nõukogu otsusega (EL) XXX/[...] allkirjastati [...] Brasiilia Liitvabariigiga leping, millega muudetakse Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelist lepingut, mis käsitleb tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist (edaspidi „leping“).
 (2)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2000/365/EÜ
 18
 . Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
 (3)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ
 19
 . Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
 (4)Leping tuleks Euroopa Liidu nimel heaks kiita,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelist lepingut, mis käsitleb tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist (edaspidi „leping“), kiidetakse liidu nimel heaks.
 Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.
 Artikkel 2
 Nõukogu eesistuja määrab isiku, kes on volitatud
 Euroopa Liidu nimel esitama lepingu artiklis 2 sätestatud teate.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle vastuvõtmist
 20
 .
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 ELT L 182, 29.6.2013, lk 1.
 (2)
 EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19.
 (3)
 ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.
 (4)
 ELT L 243, 15.9.2009, lk 1.
 (5)
 EÜT L 081, 21.3.2001, lk 1.
 (6)
 ELT L 169, 30.6.2009, lk 1.
 (7)
 ELT L 169, 30.6.2009, lk 23.
 (8)
 ELT L 169, 30.6.2009, lk 9.
 (9)
 Brasiiliaga sõlmis EL kaks lepingut. Esimene leping käsitles tavapassi kasutajaid (ELT L 255, 21.9.2012, lk 4) ning teine leping eraldi diplomaatilise, teenistus- ja ametipassi kasutajaid (ELT L 66, 12.3.2011, lk 2).
 (10)
 ELT L 169, 30.6.2009, lk 16.
 (11)
 ELT L 169, 30.6.2009, lk 37.
 (12)
 ELT L 169, 30.6.2009, lk 30.
 (13)
 Vt lepingutes „Eesmärk“ ja „Riigis viibimise kestus“.
 (14)
 (COM(2014) 468 final).
 (15)
 Nõukogu otsus, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Liidu/Ühenduse ning Antigua ja Barbuda, Bahama Ühenduse, Barbadose, Brasiilia Liitvabariigi, Mauritiuse Vabariigi, Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni ning Seišelli Vabariigi vahel sõlmitud lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks; vastu võetud nõukogus 9. oktoobril 2014.
 (16)
 (COM(2016) 194 final).
 (17)
 Nõusolek anti [...].
 (18)
 Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).
 (19)
 Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).
 (20)
 Nõukogu peasekretariaat avaldab lepingu jõustumise kuupäeva Euroopa Liidu Teatajas.
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,11.4.2018
 COM(2018) 175 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: Nõukogu otsus
 sõlmida Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelist lepingut, mis käsitleb tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist
 LISA
 Ettepanek: Nõukogu otsus
 sõlmida Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelist lepingut, mis käsitleb tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist
 Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vaheline LEPING,
 millega muudetakse Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelist lepingut, mis käsitleb tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist
 EUROOPA LIIT
 ühelt poolt ning
 BRASIILIA LIITVABARIIK (edaspidi „Brasiilia“)
 teiselt poolt,
 edaspidi koos „lepinguosalised“,
 VÕTTES ARVESSE Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahelist lepingut, mis käsitleb tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist (edaspidi „leping“), mis jõustus 1. oktoobril 2012,
 KINNITADES VEEL KORD inimestevaheliste kontaktide lihtsustamise olulisust,
 VÕTTES TEADMISEKS, et lepingut rakendatakse lepinguosaliste kodanike huvides,
 VÕTTES ARVESSE, et lepingus sätestatud lühiajalise viibimise määratlus (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast) ei ole piisavalt täpne ning eelkõige mõiste „esmakordse sisenemise kuupäev“ võib tekitada ebakindlust ja küsimusi,
 PIDADES SILMAS, et 26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013 tehti ELi „sisemisse“ viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena „90 päeva mis tahes180-päevase ajavahemiku jooksul“,
 VÕTTES ARVESSE, et Euroopa Liidu loodav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem eeldab lühiajalist viibimist käsitleva ühtse ja sõnaselge määratluse kasutamist, mis on kohaldatav kõigi kolmandate riikide kodanike suhtes,
 SOOVIDES tagada reisijate sujuva voo lepinguosaliste piiriületuspunktides,
 VÕTTES ARVESSE Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, julgeolekul ja õigusel rajaneva ala suhtes ning Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis’d käsitlevat protokolli, ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei kohaldata Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,
 ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:
 Artikkel 1
 Lepingut muudetakse vastavalt käesoleva artikli sätetele.
 (1)Artiklis 1 asendatakse sõnad „kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“ sõnadega „90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul“.
 (2)Artikli 5 lõige 1 asendatakse järgmisega:
 „Käesoleva lepingu kohaldamisel võivad liidu kodanikud võivad viibida Brasiilia territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.“
 (3)Artikli 5 lõige 2 asendatakse järgmisega:
 „Käesoleva lepingu kohaldamisel võivad Brasiilia kodanikud viibida Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Kõnealuse ajavahemiku arvutamisel ei võeta arvesse viibimist sellises liikmesriigis, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis'd.“
 (4)Artikli 5 lõige 3 asendatakse järgmisega:
 „Brasiilia kodanikud võivad viibida kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga sellise liikmesriigi territooriumil, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d; sellisel juhul ei võeta viibimise kestuse arvestamisel arvesse Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil viibimise kestust.“
 (5)Artikli 5 lõikes 4 asendatakse sõnad „kolme kuu” sõnadega „90 päeva“.
 (6)Artikli 9 lõike 4 viimane lause asendatakse järgmisega:
 „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“
 Artikkel 2
 Lepinguosalised ratifitseerivad või kiidavad käesoleva lepingu heaks oma vastavate menetluste kohaselt ja leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil lepinguosalised on teineteisele teatanud, et eespool osutatud menetlused on lõpule viidud.
 Käesolev leping on koostatud ... [koht] ... [kuupäev] ... [kuu] kahe tuhande seitsmeteistkümnendal aastal kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.
 Euroopa Liidu nimel
 Brasiilia Liitvabariigi nimel
 ÜHISDEKLARATSIOON ISLANDI, LIECHTENSTEINI, NORRA JA ŠVEITSI KOHTA
 On soovitav, et ühelt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi ning teiselt poolt Brasiilia ametiasutused muudaksid viivitamata tavapassi kasutajate suhtes lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevaid kahepoolseid lepinguid vastavalt käesoleva lepingu tingimustele.
 ÜHISDEKLARATSIOON, MILLES TÕLGENDATAKSE 90-PÄEVAST AJAVAHEMIKKU MIS TAHES 180-PÄEVASE AJAVAHEMIKU JOOKSUL
 Lepinguosalised lepivad kokku, et käesoleva lepingu artiklis 5 sätestatud kuni 90-päevane kestus mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul tähendab kas üht katkematut külastust või mitut järjestikust külastust, mille kestus ei ületa kokku 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.
 Väljend „mis tahes“ osutab sellele, et kohaldatakse liikuvat 180-päevast võrdlusperioodi, võttes arvesse kõik liikmesriikide territooriumil viibimise päevad viimase 180-päevase ajavahemiku jooksul, et kontrollida, kas nõue, mille kohaselt on liikmesriikide territooriumil lubatud viibida 90 päeva 180-päevase ajavahemiku jooksul, on jätkuvalt täidetud. See tähendab muu hulgas, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90-päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90-päevane viibimine.
 ________


text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22003A1231(01)
 Uradni list L 345 , 31/12/2003 str. 0045 - 0047
 Sporazum o ribištvu med Evropsko skupnostjo in Republiko MozambikEVROPSKA SKUPNOST, v nadaljnjem besedilu "Skupnost",na eni strani inREPUBLIKA MOZAMBIK, v nadaljnjem besedilu "Mozambik",na drugi straniv nadaljnjem besedilu skupaj "pogodbenici", ki sta se:OB UPOŠTEVANJU tesnega sodelovanja med Skupnostjo in Mozambikom, predvsem v okviru Lomejske konvencije in Cotonoujskega sporazuma, in njune skupne želje okrepiti to sodelovanje,OB UPOŠTEVANJU Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu,ZAVEDAJOČ SE pomembnosti načel, določenih s kodeksom odgovornega ribištva, sprejetim na konferenci FAO leta 1995,ODLOČENI, da za skupno korist sodelujeta pri spodbujanju dolgoročnega ohranjanja in trajnostnega izkoriščanja živih morskih virov,V ŽELJI oblikovati pogoje za urejanje dejavnosti in sodelovanja v skupno korist strank v ribiškem sektorju,V PREPRIČANJU, da bo takšno sodelovanje okrepilo njune skupne koristi in doseganje njunih gospodarskih in socialnih ciljev,ODLOČENI doseči tesnejše gospodarsko sodelovanje v ribiški industriji in dejavnostih, povezanih z njo, z oblikovanjem in razvojem skupnih podjetij, v katera so vključena podjetja iz obeh pogodbenic,ODLOČENI spodbujati sodelovanje v ribiškem sektorju in sektorjih, povezanih z njim,DOGOVORILI NASLEDNJE:Člen 1Ta sporazum določa načela, pravila in postopke, ki urejajo:- gospodarsko, finančno, strokovno in znanstveno sodelovanje v ribiškem sektorju za zagotavljanje ohranjanja in trajnostnega izkoriščanja ribolovnih virov ter razvoj mozambiškega ribiškega sektorja,- pogoje za dostop ribiških plovil Skupnosti v mozambiške vode,- gospodarske dejavnosti v ribiškem sektorju in dejavnostih, povezanih z njim.Člen 2V tem sporazumu:(a) so "mozambiški organi" Ministrstvo za ribištvo Republike Mozambik;(b) so "organi Skupnosti" Komisija Evropskih skupnosti;(c) je "plovilo Skupnosti" ribiško plovilo, ki pluje pod zastavo države članice Skupnosti in je registrirano v Skupnosti;(d) je "skupno podjetje" trgovinska družba, ki so jo v Mozambiku ustanovili lastniki plovil ali državna podjetja iz pogodbenic za opravljanje ribolova ali dejavnosti, povezanih z njim;(e) je "skupni odbor" odbor, sestavljen iz predstavnikov Skupnosti in Mozambika, ki je odgovoren za spremljanje uporabe in razlage tega sporazuma.Člen 31. Mozambik se zavezuje, da bo plovilom Skupnosti odobril opravljanje ribolovnih aktivnosti v svojem ribolovnem območju v skladu s tem sporazumom, vključno s Protokolom in Prilogo.2. Za ribolovne aktivnosti, ki jih ureja ta sporazum, veljajo zakoni in drugi predpisi, veljavni v Mozambiku.Člen 41. Skupnost se zavezuje, da bo storila vse potrebno, da bi zagotovila, da njena plovila ravnajo v skladu s tem sporazumom in zakonodajo, ki ureja ribištvo v vodah pod jurisdikcijo Mozambika.2. Mozambiški organi obvestijo Komisijo Evropskih Skupnosti o kakršnih koli spremembah navedene zakonodaje.Člen 51. Skupnost dodeli Mozambiku finančno kompenzacijo v skladu s pogoji dostopa do mozambiških ribolovnih območij, opredeljenimi v Protokolu in prilogah.2. Ta finančna kompenzacija se dodeljuje letno v podporo programom in ukrepom, ki jih Mozambik izvaja v zvezi z vodenjem in upravljanjem ribištva, ohranjanjem in trajnostnim izkoriščanjem ribolovnih virov ter razvojem mozambiškega ribiškega sektorja.Člen 61. V primeru, da resni dogodki, ki niso naravni pojav, preprečujejo ribolovne aktivnosti v mozambiškem ribolovnem območju, lahko Skupnost po predhodnem medsebojnem posvetovanju pogodbenic odloži plačilo finančne kompenzacije.2. Ko se vzpostavijo normalne razmere in se pogodbenici medsebojno posvetujeta ter strinjata, da so razmere takšne, da omogočajo normalno opravljanje ribolovnih aktivnosti, se finančne kompenzacije začnejo ponovno plačevati.3. Veljavnost dovoljenj, dodeljenih plovilom Skupnosti v skladu s členom 8, se podaljša za dolžino obdobja, ko so bile ribolovne aktivnosti začasno ustavljene.Člen 71. Za ribolovne aktivnosti, ki jih opravljajo plovila Skupnosti v mozambiških vodah, velja sistem dovoljenj v skladu z veljavno mozambiško zakonodajo.2. Postopek za pridobitev dovoljenja za gospodarski ribolov za plovilo, veljavni davki in način plačila za lastnike plovil so opredeljeni v Prilogi k Protokolu.Člen 81. V primeru, da se zaradi premislekov v zvezi z ohranjanjem in varovanjem mozambiških ribolovnih virov sprejmejo upravljalni ukrepi, ki lahko vplivajo na opravljanje ribolovnih aktivnosti plovil Skupnosti v skladu s tem sporazumom, se pogodbenici medsebojno posvetujeta, da bi prilagodili Protokol in njegove priloge.2. V skladu z nacionalno zakonodajo temeljijo sistemi nadzora nad ribištvom, ki jih sprejmejo mozambiški organi za ohranjanje virov, na objektivnih znanstvenih merilih. Ti sistemi ne diskriminirajo plovil Skupnosti, brez vpliva na sporazume, sklenjene med državami v razvoju v okviru iste geografske regije, in predvsem na vzajemne sporazume o ribištvu.Člen 91. Pogodbenici spodbujata gospodarsko, znanstveno in strokovno sodelovanje v ribiškem sektorju in sektorjih, povezanih z njim. Medsebojno se posvetujeta, da bi uskladili različne ukrepe, predvidene s tem sporazumom.2. Pogodbenici spodbujata izmenjavo informacij o ribolovnih tehnikah in orodju, metodah ohranjanja in industrijski predelavi ribiških proizvodov.3. Pogodbenici si prizadevata ustvariti ugodne pogoje za spodbujanje odnosov med podjetji iz pogodbenic na strokovnem, gospodarskem in trgovskem področju.4. Pogodbenici se zavežeta, da se bosta medsebojno posvetovali, neposredno ali v okviru mednarodnih organizacij, da bi zagotovili upravljanje in ohranjanje živih virov v Indijskem oceanu, in sodelovali v znanstvenih raziskavah, povezanih s tem.Člen 101. Pogodbenici spodbujata oblikovanje skupnih podjetij v korist obeh, namenjeno razvoju ribolova in dejavnosti, povezanih s tem, v Mozambiku.2. Prenos plovil Skupnosti v skupna podjetja in oblikovanje skupnih podjetij v Mozambiku se opravi na način, ki je sistematično usklajen z veljavnima zakonodajama Mozambika in Skupnosti.Člen 11Ustanovi se skupni odbor za spremljanje uporabe tega sporazuma. Naloge tega skupnega odbora so v glavnem:1. spremljati izvajanje, razlago in uporabo Sporazuma ter predvsem uresničevanje programov in ukrepov, navedenih v členu 5 in opisanih v priloženem Protokolu;2. zagotavljati potrebne povezave v zvezi z vprašanji skupne koristi na področju ribištva;3. delovati kot forum za mirno reševanje sporov, ki lahko nastanejo zaradi razlage ali uporabe sporazuma;4. po potrebi ponovno oceniti obseg možnosti ribolova in posledično finančne kompenzacije.Skupni odbor se sestaja izmenično v Mozambiku in v Skupnosti vsaj enkrat na leto. Na zahtevo ene od pogodbenic se lahko skliče izreden sestanek.Člen 12Ta sporazum se uporablja, po eni strani, na ozemljih, kjer se uporablja Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti in pod pogoji, določenimi v navedeni pogodbi in, po drugi strani, na ozemlju Republike Mozambik.Člen 131. Ta sporazum se uporablja v obdobju treh let od datuma, ko začne veljati; lahko se obnovi za dodatna triletna obdobja, razen v primeru, da katera koli od pogodbenic predloži pisno obvestilo o odpovedi vsaj šest mesecev pred dnevom izteka začetnega obdobja ali vsakega od dodatnih obdobij.2. V primeru, da katera koli od pogodbenic predloži obvestilo o odpovedi tega sporazuma, začneta pogodbenici pogajanja.Člen 14Protokoli in Priloga sta sestavni del tega sporazuma.Člen 15Ta sporazum se sestavi v dveh izvodih v danskem, nizozemskem, angleškem, finskem, francoskem, nemškem, grškem, italijanskem, portugalskem, španskem in švedskem jeziku, pri čemer je vsako od teh besedil enako verodostojno; veljati začne na dan, ko pogodbenici druga drugo obvestita, da sta končali svoj postopek sprejemanja.--------------------------------------------------


text:
Koronjas ezers () ir ezers Grieķijas ziemeļu daļā, Saloniku nomē. Ezers atrodas dažus kilometrus uz austrumiem no Salonikiem. Ezeram iesāļš ūdens.
 Ģeoloģiskā pagātnē ezers bija lielāks, tas ietvēra arī Volves ezeru. Pašlaik ezera izmēri samazinās. 1970. gadā ezera platība bija un dziļums ap . Ap 2000. gadu ezera platība bija un dziļums — 0,5—1 m. Pēdējā laikā ezers brīžiem gandrīz izzūd.
 Ezers stipri piesārņots. Pēdējā laikā ar Eiropas Savienības atbalstu uzsākta ezera atveseļošanas programma. Par spīti ezera problēmām tajā ir 24 zivju sugas, ap ezeru novērotas ap 200 putnu sugas.
 Grieķijas ezeri
 Izzūdošie ezeri


text:
3 Man Island were an English electronic music trio best known for their song "Jack The Lad" which charted in the United States and the United Kingdom. The band recorded three songs together. The songs are "Funkin' for the UK" (which featured the vocals of Carol Jiani), "Jack The Lad", and "Horror House". The band never released a full-length studio album.
 Singles
 References
 British synth-pop groups
 British house music groups
 Musical groups from London


text:
 22.2.2014
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 52/45
 Tužba podnesena 30. prosinca 2013. — Bankia protiv Komisije
 (Predmet T-700/13)
 2014/C 52/87
 Jezik postupka: španjolski
 Stranke
 Tužitelj: Bankia, SA (Valencia, Španjolska) (zastupnici: J.L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo i A. Biondi, odvjetnici)
 Tuženik: Europska komisija
 Tužbeni zahtjevi
 Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
 —
 poništi pobijanu odluku u mjeri u kojoj Komisija skup mjera, koje prema njoj sačinjavaju takozvani španjolski sustav financijskog leasinga („SEAF”), kvalificira kao novu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem;
 —
 podredno, poništi članke 1. i 4. pobijane odluke kojima se ulagači AIE-a utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;
 —
 podredno, poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se njime nalaže povrat navodnih potpora protivno općim načelima prava EU;
 —
 poništi članak 4. pobijane odluke, u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora između ulagača i drugih pravnih subjekata; i
 —
 naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.
 Tužbeni razlozi i glavni argumenti
 Odluka koja se pobija u ovom predmetu identična je onoj u predmetu T-515/13, Španjolska/Komisija (SLUE C 336, str. 29.).
 U prilog tužbi tužitelj ističe pet tužbenih razloga.
 1.
 Prvi tužbeni razlog
 —
 Tužitelj smatra da se pobijanom odlukom povređuje članak 107. UFEU-a u mjeri u kojoj se tzv. SEAF i pojedinačne mjere koje ga sačinjavaju kvalificiraju kao državna potpora. Tužitelj tvrdi da je Komisija pogriješila zajedno ocjenjujući skup nezavisnih i autonomnih javnih i privatnih mjera, te ih stavljajući na teret Kraljevine Španjolske. Tužitelj također osporava činjenicu da mjere o kojima je riječ mogu dati selektivnu gospodarsku prednost navodnim korisnicima, kao i činjenicu da mogu narušiti tržišno natjecanje između tih korisnika i drugih pravnih subjekata, te navodno utjecati na trgovinu između država članica.
 2.
 Drugi tužbeni razlog
 —
 Kao drugo, tužitelj tvrdi da je Komisija očito pogrešno primijenila pravo i povrijedila članke 107. i 108. UFEU-a, kvalificirajući u određenim slučajevima primjenu španjolskog sustava oporezivanja prema tonaži kao novu, umjesto kao zatečenu državnu potporu. Ako je Komisija željela dovesti u pitanje primjenu sustava oporezivanja prema tonaži, u mjeri u kojoj je 2002. odobrila taj sustav o kojem ju je obavijestila Španjolska, trebala je u svakom slučaju to učiniti provodeći postupak mjerodavan za zatečene državne potpore. Tužitelj smatra da su argumenti u prilog postojanju nove državne potpore koji su izloženi u odluci očito neutemeljeni.
 3.
 Treći tužbeni razlog
 —
 U okviru trećeg tužbenog razloga za poništenje tužitelj se podredno poziva na povredu članaka 107. i 296. UFEU-a, u mjeri u kojoj Komisija griješi i, u svakom slučaju, primjereno ne obrazlaže razloge zbog kojih pravne subjekte poput tužitelja (ulagače u AIE koji su izvršili transakcije obuhvaćene odlukom) smatra krajnjim i isključivim korisnicima spornih mjera.
 4.
 Četvrti tužbeni razlog
 —
 Kao četvrto, tužitelj, također podredno, tvrdi da se nalogom za povrat sredstava iz članka 4. pobijane odluke povređuje opće načelo pravne sigurnosti neopravdanim uvođenjem vremenskog ograničenja za primjenu tog načela.
 5.
 Peti tužbeni razlog
 —
 U okviru petog tužbenog razloga za poništenje tužitelj izlaže zbog čega smatra da su pobijanom odlukom također povrijeđeni načelo dodijeljenih ovlasti, članci 107. i 108. UFEU-a, članak 14. Uredbe Vijeća br. 659/1999 i članak 16. Povelje o temeljnim pravima EU, u mjeri u kojoj se u pobijanoj odluci izjašnjava o valjanosti klauzula u ugovorima španjolskog privatnog prava koje su sklapali ulagači i drugi privatnopravni subjekti.


text:
Свищо̀в (изписване към 1873 година: Свѣщовъ; ) е град в област Велико Търново, разположен на река Дунав в Централна Северна България. Той е административен и стопански център на едноименната община.
 Град Свищов е родното място на писателя Алеко Константинов. Тук се намира шедьовърът на Колю Фичето – църквата „Света Троица“, която е сред най-ярките образци на църковната архитектура на българското Възраждане.
 География
 Свищов е разположен на брега на река Дунав. Това е най-южната точка на река Дунав с най-вдаденото навътре в територията на България дунавско пристанище. Намира се на 236 км от столицата София, на 82 км от областния център Велико Търново, на 203 км от Силистра, на 77 км от Плевен и на 83 км от Русе.
 На отсрещния румънски бряг се намира град Зимнич. Фериботът Свищов–Зимнич скъсява пътя за Западна Европа в сравнение с моста при Русе със 140 км и 4 часа заради избягването на натоварения трафик в румънската столица Букурещ. ГКПП „Свищов — фериботен терминал“ работи денонощно.
 Най-високата точка на Свищов се намира в местността Бунар Болар — 239 м надморска височина.
 Население
 Численост на населението
 Численост на населението според преброяванията през годините:
 1880 — 11540 души;
 1887 — 12481 души;
 1910 — 13101 души.
 Населението на града към края на 2019 г. е 24275 жители, което го нарежда като трети по численост град в областта и втори по население необластен град в Северна България. По данни от преброяването от февруари 2011 г. населението на града възлиза на 30157 души, което поставя града на трийсет и трето място в България.
 Долната таблица показва изменението на населението на града в периода от 1887 година до 2009 година:
 Административно деление
 Ж.К. Химик
 Ж.К. Гагарин
 Ж.К. Младост
 Ж.К. Симеон Ванков
 Ж.К. Стоян Ников
 Ж.К. Дунав
 Ж.К. Патриарх Евтимий
 Ж.К. Петър Ангелов
 История
 Античност
 Поради специфичното географско разположение на града (най-южната точка на р. Дунав) тук през 48 г. сл. Хр. се настанява Осми Августовски легион, преименуван по-късно от Веспасиан на Първи Италийски легион (най-верният легион на императора). В околностите на днешния град Свищов по римско време е съществувало селище под името Нове (Novae), основан с Decretum Terris на император Веспасиан от 26 октомври 69 г., имащ площ от 44 хектара. Град Нове е построен във формата на петоъгълник.
 След смъртта на Атила през 453 г., хуните се оттеглят в Азия и готите са се установили отново като основна сила на Балканския полуостров. След превземането на Белград (Сингидунум) през 471 г. и след походите си до Македония и Гърция, Теодорих Велики избира Нове (днешен Свищов) за основен град и своеобразна столица на остроготите, като те се установяват там през 483 г. сл. Хр. След като остават по тези земи за известно време, Теодорих Велики пренасочва своите действия и интереси към експанзия на Апенинския полуостров, която се осъществява 10 години по-късно.
 Средновековие и Османски период
 През Средновековието по времето на цар Иван Шишман се споменава крепостта под името Зибестова, която е била областен център. След 16 октомври 1444 г. сборната кръстоносна армия на Владислав III Ягело и Янош Хуняди успещно завладява Свищов.
 През 1738 г. в Свищов (Систова) населението е преобладаващо турско. Договорът от Систова, подписан на 4 август 1791 г., слага край на Австро-турската война от 1787 – 1791.
 През XIX век градът се превръща едно от най-значимите долнодунавски пристанища, като през него се изнасят стоки за Русия и Средна Европа. По време на Руско-турската война (1806 – 1812) градът е опожарен от руските войски, а населението – се преселва. Неофит Бозвели описва събитията в меморандум, изпратен до Високата порта.
 Случилото се е описано и в дневника на Александър Ланжерон, който разказва за заповедта на генерал Николай Каменски към генерал Емануил Сен-При да разруши и изостави Свищов. Ланжерон пише:
 Пожарите унищожават и две големи православни църкви – „Свети Николай“ (днес „Свето Преображение“) и църквата „Св. Илия“. От 9-те православни метоха (вкл. този на манастира „Св. Екатерина“ от Синайския полуостров в Египет, на манастира „Зограф“ и др.) остава само този на Хилендарския манастир с църквата „Св. Апостоли Петър и Павел“. Оцелява и малката църква на калето „Св. Димитър“.
 Към края на 1810 година, при рано настъпилата зима, реката замръзва, което позволява на населението да се завърне в опожарения град. В началото на 1811 година са възстановени 15 къщи, като Свищов постепенно става отново един от най-многолюдните градове по Дунав.
 През 1812 година гражданите построяват славяно-елинското училище на Емануил Васкидович (даскал Манолаки). Пари за това дарява видният представител на чорбаджи Цанковия род – Филип Сакелариевич, председател на еснафа на кожарите във Виена. Църквата „Св. Николай“ е възстановена с ново име „Св. Преображение“ първоначално като дървена постройка. Църквата е построена отново от камък по-късно – през 1835 – 1836 г. Свищовлиите събират помощи вкл. от сръбския княз, който отпуска за строежа греди от своите гори. След 1820 г. градът се възражда, а въвеждането на парното корабоплаване по долната част на Дунав (1835 г.) му възвръща просперитета.
 В началото на октомври 1829 година, по време на следващата война между Русия и Турция, частите на генерал-адютант Павел Кисельов, командващ руските войски в Дунавските княжества, които се завръщат от Габрово на път за Влашко, преминават през Свищов. Изследователят на града, протойерей Стефан Ганчев, пише в своята книга Свищовъ (приносъ за историята му), че градът отново е опустошен от руските войски, като този път е унищожена половината от него.
 В Свищов с дарения от заможни българи е изградено първото в България читалище – „Еленка и Кирил Д. Аврамови“, през 1856 г. Тук Г. С. Раковски основава Тайното общество през 1853 г., като в устава е залегнала идеята знамето на освободена България да е с 3 цвята – бяло, зелено и червено.
 Първата мелница в града е построена през 1860 година. През 1873 година износът от града достига 5 394 725 франка. В града работят над 200 магазии и 25 мелници, някои от които парни.
 Освобождение
 На 15 юни 1877 година при Свищов главните сили на руската армия форсират и преминават Дунав по време на Руско-турската война от 1877 – 1878, като Свищов де факто става и първият освободен български град.
 На мястото на десанта са издигнати паметници, увековечаващи освободителната мисия на Русия, както и загиналите там 812 души. Идеята възниква сред офицерите и войниците още по време на военните действия, а изграждането започва веднага след войната, през 1878 година, като руският император отпуска за целта 165 хиляди рубли. През 1881 година, по идея на Комитета за подпомагане на жертвите от войната, председателстван от Стоян Заимов, е издигнат и паметник на самия император Александър II, а в 1979 година – също монумент по повод 100-годишнината от тези събития. Днес цялата местност носи името „Паметниците“.
 Име
 Днешното име на Свищов е свързано с названието Sistova, утвърдено в Австро-турския мирен договор от 4 – 5 август 1791 г. заменило турското наименование Zigit. Познат е като Ziştovi по времето на османското владичество, a румънското название е било: Şiştova. Етимологията е неясна. Може да се свърже с глагола свистя „за вятър", крепост изложена на ветровете. Евлия Челеби съобщава, че влашкият атаман Свищов построил крепостта, за да се противопостави на султан Мурад.
 Религия
 Преобладаващата част от населението на гр. Свищов изповядва православие. Малка част от жителите на града се числи към римокатолическото изповедание, главно поради миграцията от някои от околните селища, които са изцяло католически (с. Ореш) или частично (гр. Белене, с. Драгомирово).
 В града има и общност на Евангелската методистка епископална църква.
 Икономика
 Пристанище. Химическа, електронна, строителна, консервна промишленост. Зърнени, технически култури.
 През 2009 г. икономическата криза принуждава химическия завод „Свилоза“ да затвори основното си производство за целулоза. Малка част от жителите работят в Зимнич в завод за биодизел, във „Винпром Свищов“, по поддръжката на площадката на АЕЦ Белене. Студентите допринасят в сферата на услугите.
 Супермаркет от веригата „Билла“
 Супермаркет от веригата „Т Маркет“
 Транспорт
 Към Свищов води двулентов път, ремонтиран през 2011 година, който чрез ферибота Свищов–Зимнич свързва пътните мрежи на България и Румъния.
 Свищов разполага с жп гара, железопътната линия го свързва с град Левски, а чрез него — със София, Варна, Горна Оряховица, Плевен и Русе.
 Пристанище Свищов
 Известно е, че пристанище в землището на днешния Свищов съществува още от края на XVI век. В града съществува кей от 1878 г. През 1908 г. се провежда търг за строителство на пристанище. На 28 март същата година е сключен договорът с предприемача. До началото на Балканската война пристанището е довършено.Пристанището е изключително важно за развитието на Северно-централния регион. Тук спират търговски кораби, а също и малки туристически и пътнически кораби.
 Образование
 Висши училища
 Стопанска академия „Д. А. Ценов“
 Колеж по икономика и управление към СА „Ценов“
 Опитна станция за бързорастящи горскодървесни видове
 Студентски град
 Свищов е градът в България, който с най-голямо основание може да бъде определен като „студентски“, т.е. средище на висшето образование, което играе най-важна роля. Другите 2 икономически висши училища, които съперничат на Стопанската академия „Д. А. Ценов“, са разположени във Варна (с поне 10 пъти по-голямо население) и в София (с около 40 пъти по-голямо население).
 През учебния период Свищов може да се определи и като „най-младия“ град в България (единствен аналог е Студентският град в София), където оживлението не спира денонощно благодарение на хилядите студенти, колежани и гости на града.
 Средни училища
 Средно училище „Димитър Благоев“
 Средно училище „Николай Катранов“
 Средно училище „Цветан Радославов“
 Основно училище „Филип Секеларевич“
 Гимназии
 Професионална държавна търговска гимназия „Димитър Хадживасилев“
 Свищовска професионална гимназия „Алеко Константинов“
 Детски градини
 ДГ „Васил Левски“
 ДГ „Калина Малина“
 ДГ „Радост“
 Оздравителни детски градини
 ОДЗ „Чиполино“
 ОДЗ „Слънчо“
 ОДЗ „Детски свят“
 Бивши учебни заведения
 Гимназия „Алеко Константинов“ (Свищов)
 Професионална гимназия „Проф. д-р Асен Златаров“ – Свищов
 Професионална гимназия по лека промишленост и строителство „Пеньо Пенев“
 Селскостопански техникум
 Читалище
 Първото българско народно читалище „Еленка и Кирил Д. Аврамови – 1856“ е основано на 30 януари 1856 г. в Свищов по инициатива на Емануил Васкидович, Георги Владикин, Христаки Филчов и Димитър Начович. Първото театрално прездставление е изнесено на 1 февруари 1870-та година.
 Творчество посветено на Свищов
 Песен за Свищов по текст на Георги Драмбозов и музика на Чудомир Христов. Песента Здравей, Свищов от Марин Тачков.
 Забележителности
 Сред най-красивите места около Свищов са уникалната планинска долина, т. нар."Свищовски балкан" (1 – 2 км от града), в която се намира и Свищовският манастир, местността „Паметниците“ на брега на Дунава и паркът около старата крепост в самия център.
 В Свищов се намират следните забележителности от Стоте национални туристически обекта на БТС.
 Къща музей „Алеко Константинов“: отворена за посещения от 8 до 12 ч. и от 13 до 17 ч.; почивни дни събота (има дежурен) и неделя; има печат на БТС).
 Археологически и архитектурни паметници от Античността и Възраждането – Свищов в миналото е бил наричан „Кючук Париж“ (Малък Париж).
 Първо българско читалище „Еленка и Кирил Д. Аврамови“.
 Първи български хор „Янко Мустаков“
 Първо българско светско училище.
 Часовникова кула (1763)
 Църкви
 „Свети Димитър“ (16 в.),
 „Света Троица“ (1867 – Н. Фичев, 1886 – Г.Кънев),
 католическа църква „Св. св. Кирил и Методий“
 „Свети Първоапостоли Петър и Павел“ (1644),
 „Свети свети Кирил и Методий“ (1873 – Г.Кънев) и др.
 „Свето Преображение“
 „Свети Пророк Илия“
 „Свето Възнесение“
 разрушената църква „Св. Архангели“
 параклис „Св. пророк Илия“
 Театри
 Първото българско читалище „Еленка и Кирил Д. Аврамови“ се намира в малък, но красив салон. Представленията, изиграни там, радват много поколения свищовлии и гости на града. Местната самодейна трупа е сред най-изявените в България.
 Кино
 Кино от веригата „Latona Cinema“ към Стопанска академия „Д. А. Ценов“
 Музеи
 Експозиция, посветена на преминаването на р. Дунав от руските войски при Освобождението на България от османско владичество.
 Етнографска експозиция
 Археологическа експозиция
 Градски бит и култура (края на 19 – началото на 20 в.) – Самоковлиевата къща
 Къща музей „Алеко Константинов“
 Военно исторически музей „Главна квартира на руската армия“, с. Горна Студена
 Редовни събития
 Ежегодно в края на септември се провежда общоградският празник „Свищовски лозници“, съпроводен с множество културни и спортни мероприятия. Кулминацията на празника е в атрактивното за жителите и гостите на града дегустиране на вина и награждаване на винопроизводителите от региона.
 Пазарен ден – вторник, петък и неделя.
 Кухня
 Свищов е известен с прочутите си рибни рецепти – вижте раздел „Рецепти от региона на Свищов“ в Готварска книга: Рецепти по държава и град.
 Спортни клубове
 ОФК Академик (Свищов)
 ФК Атлетик (Свищов)
 ФК Лато (Свищов)
 СКБИ „Академик“
 СК „Джудоспорт“ – Свищов
 СК „БОЛГ“ – Кикбокс и муай-тай – Свищов
 Карате клуб АЛЕКО – Свищов
 „Вело спорт Свищов“
 ХК „Нове 99“
 Тенис на маса „Свилоза“
 СКХТФ „Дунав“
 СК „Академик“ и Киокушин
 Свободна борба
 БК „Академик“ – Свищов
 Волейболен клуб „Свищов“
 Организация (Дружество) за Любителски Игри [{«Novae »}]
 Каяк клуб – Свищов
 Спортни бази
 Академик (стадион, Свищов)
 Спортен комплекс „Свищов“
 Други
 На 27 септември 2001 г. в Страсбург генералният секретар на Съвета на Европа д-р Валтер Швимер връчва Диплома за принос към европейския процес за град Свищов. Решението за удостояването на града с дипломата е взето на 26 април 2001 г. По този начин Свищов, който е бил пръв в много неща, става и първият и единствен български град, удостоен с европейска диплома.
 Край Свищов на запад зад „Сортови семена“ с достъп по асфалтов път се намира каптиран горещ минерален сондаж за свободно ползване, GPS координати 43.621183 N 25.300461 E .
 Меценатство
 Свищов е известен със своите меценати: търговска гимназия, стопанската академия и читалището в града са построени с дарени средства от богати свищовлии.
 Личности
 Кметове на Свищов
 Мирон Бешков – (1 юни до 16 октомври 1881)
 Александър Шишманов – (1883 до 1885)
 Красимир Кръстев – ( 1991 до 1995)
 Николай Кузнецов – (1995 до 1999)
 Станислав Благов – (1999 до 2015), (СДС), Коалиция „За Свищов“
 Генчо Генчев – (2015 ...), (БСП), „независим“, (ГЕРБ)
 Видни и почетни граждани
 Международни отношения
 Свищов е побратимен град или партньор със следните градове.
 Побратимени градове
 Александрия, Телеорман, Румъния
 Биело поле, Черна гора
 Велес, Северна Македония от 2003
 Глухов, Украйна от 1996
 Зимнич, Телеорман, Румъния от 1998
 Кавайон, Франция от 1996
 Приеполе, Сърбия
 Тайджоу, Китай от 2002
 Фридженто, Италия от 2009
 Кременчуг, Украйна
 Сътрудничество
 Барселуш, Португалия от 2000
 Исмаилия, Египет от 2000
 Литература
 Стоян Аршинков – „Мила родино“, Цветан Радославов Хаджиденков, София, БАН, 1985 г.
 В. Ацева, „Архив на Николай Павлович“, 1852 – 1894 г., изд. БАН, 1980
 Ангел Балашев – Свищов преди 60 и повече години – София 2007 г., Мултипринт ЕООД
 Лъчезар Георгиев – Два пъти окачан на бесилото (Ботевия четник Сава Пенев) – София, 1992 г.
 Иван Гунев – Емануил Васкидович и неговото славяно-българско светско училище – изд. Отечествен фронт, София, 1987 г.
 д-р Рачо Казански – Кълнове за новото възраждане – из под пепелищата на духовната разруха – София
 Георги Карпачев – Къщата музей, Великия княз, Владимир Александрович в с. Горна Студена – София печатница П. Глушков, 1907 г.
 Маргарита Ковачева – Драган Цанков – общественик, политик, дипломат, 1878 – София, Наука и изкуство, 1982 г.
 Йордан Николов – Първият български певчески хор (местни спомени) – Свищов, АД Паничков, 1925 г.
 Юлия Николова, Цв. Нанова – Васил Манчев, спомени
 Юлия Николова – „Достойно естъ“ – Свищов през XIX век и първото десетилетие на XX век – личности, събития, факти – изд. Иврай, 2006 г.
 Николай Д. Павлович – Николай Павлович 1835 – 1894 – София, Наука и изкуство, 1955 г.
 Първолета Прокопова, Янко Апостолов – Свищов, София прес 1977 г.
 Васил Радков – Гнезда на съзаклятието искри любородни – Пети Доневски, изд. Абагар В. Търново, 2006 г.
 Радко Радков – Свищов – културно-исторически забележителности, изд. Абагар, В. Търново, 2007 г.
 д-р Н. Сакаров – Търговско и економическо значение на Свищов – изд. Свищовска дружба в София, 1928 г.
 д-р Мария Тошева – История на здравеопазването в гр. Свищов – Свищов академично издателство „Ценов“, 2004 г.
 Дончо Тужаров – Огнище на наука и родолюбие (50 г. ВФСИ „Д. А. Ценов“, Свищов) – София, 1986 г.
 Георги Христов – „Свищов в миналото (86 – 1877)“, изд. Свищов, ПА Славквов 1936 г.
 Христо Цеков – Димитър Ценович – София Булгарика, 1997 г.
 Христо Цеков – Изповедта на Ботевия четник Иваница Данчев – София Булгарика, 1998 г.
 Поредица „дневници и спомени за българската история“, ред. колектив – Петър Нейков (дипломат), спомени, изд. Отечествен фронт, София 1990 г.
 Свищов в епохата на възраждането – 1934 Фототипно издание – 1994/6 г.
 Поздрав от Свищов, изд. Община Свищов, 2007 г.
 Свищов – страници от възрожденското му минало и Освобождението на България (125 г. от обявяването на Руско-турската война) – Свищов, 2002 г.
 Държавна търговска гимназия „Димитър Василев“, Свищов – Юбилеен сборник 1884 – 1934, Свищов, П.А. Славков, 1935 г.
 Протиерей Стефан Ганчев, принос за историята му – Свищов, ПА Славков, 1929 г. Фототипно издание, преиздава фондация „Алеко Константинов“, Свищов, 1996 г.
 Юбилеен сборник „100 г. Държавна търговска гимназия „Д. Василев““ – 1884 – 1984 г., Свищов, 1984 г.
 Юбилеен сборник на Свищовското читалище 1856 – 1931 г.
 Юбилеен сборник на първото българско читалище – „Еленка и Кирил Д. Аврамови в Свищов, 1856 – 1956 г.
 Външни препратки
 Официална страница на Община Свищов
 Официален сайт на Стопанска академия „Д. А. Ценов“
 Свищов Инфо – Информация за град Свищов, Новини, Обяви и Каталог на фирми
 Лъчезар Тошев, ПАМЕТ: 40 години от земетресението на 4 март 1977 г., 04.03.2017
 Бележки


text:
 14.6.2012
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 153/4
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 501/2012 VAN DE COMMISSIE
 van 13 juni 2012
 houdende inschrijving van een benaming in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen ( (Zhenjiang Xiang Cu) (BGA))
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EG) nr. 510/2006 van de Raad van 20 maart 2006 inzake de bescherming van geografische aanduidingen en oorsprongsbenamingen van landbouwproducten en levensmiddelen (1), en met name artikel 7, lid 5, derde alinea,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Overeenkomstig artikel 6, lid 2, van Verordening (EG) nr. 510/2006 is de op 16 juli 2007 ontvangen aanvraag van China tot registratie van de benaming
 (Zhenjiang Xiang Cu) als beschermde geografische aanduiding (BGA) bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie
 (2).
 (2)
 Duitsland heeft krachtens artikel 7, lid 2, van Verordening (EG) nr. 510/2006 bezwaar tegen de registratie aangetekend. Dit bezwaar werd ontvankelijk geacht op grond van artikel 7, lid 3, onder c), eerste alinea.
 (3)
 Bij brief van 2 augustus 2011 heeft de Commissie de betrokken partijen verzocht onderling overleg te plegen.
 (4)
 Aangezien Duitsland en China geen formeel akkoord hebben bereikt binnen de vastgestelde termijn en volgens de vastgestelde procedure moet de Commissie een besluit nemen volgens de in artikel 15, lid 2, van Verordening (EG) nr. 510/2006 bedoelde procedure.
 (5)
 Het bezwaar luidde dat de registratie van
 (Zhenjiang Xiang Cu) schade toebrengt aan namen, handelsmerken of producten zoals bepaald in artikel 7, lid 3, onder c), eerste alinea, van Verordening (EG) nr. 510/2006 als gevolg van de lagere minimale totale zuurgraad (4,5 g) van het product vergeleken met de bij de Duitse wetgeving en bij de Europese norm EN 13188 vastgestelde minimale totale zuurgraad (5,0 g). Aangezien het azijnzuurgehalte een beslissend kwaliteitscriterium is voor azijn, is de indiener van het bezwaar van oordeel dat het op de markt brengen van dergelijke azijn in de Europese Unie misleidend zou zijn voor de consument, aangezien dit aanleiding kan geven tot concurrentieverstoring.
 (6)
 Bij gebrek aan specifieke wetgeving van de Europese Unie mag azijn met een lagere zuurgraad rechtmatig in de EU worden geproduceerd en op de markt worden gebracht en in de Europese Unie worden ingevoerd. Bovendien is
 (Zhenjiang Xiang Cu) rijstazijn, die specifieke kenmerken heeft en bedoeld is voor de Chinese keuken. Derhalve kan er bij het op de markt brengen in de EU van
 (Zhenjiang Xiang Cu) met een minimale totale zuurgraad van 4,5 g/100 ml geen sprake zijn van een risico op verwarring bij de consument of van een afbreuk van billijke en traditionele gebruiken.
 (7)
 De Commissie heeft begrepen dat China voor
 (Zhenjiang Xiang Cu) instemt met een minimale zuurgraad van niet minder dan 5,0 g per 100 ml, waardoor aan de eisen van de Duitse autoriteiten en van de bovengenoemde Europese norm EN 13188 zou worden voldaan. Duitsland heeft bevestigd dat hiermee aan zijn bezwaren tegemoet wordt gekomen.
 (8)
 Met het oog op de grootst mogelijke consensus dient de minimale totale zuurgraad van
 (Zhenjiang Xiang Cu) derhalve op 5,00 g/100 ml te worden vastgesteld.
 (9)
 Op grond van de bovenstaande overwegingen moet de naam
 (Zhenjiang Xiang Cu) worden ingeschreven in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen.
 (10)
 De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor beschermde geografische aanduidingen en oorsprongsbenamingen,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 De in de bijlage vermelde benaming wordt ingeschreven in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen.
 Artikel 2
 Het bijgewerkte enig document is opgenomen in bijlage II bij deze verordening.
 Artikel 3
 Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 13 juni 2012.
 Voor de Commissie
 De voorzitter
 José Manuel BARROSO
 (1) PB L 93 van 31.3.2006, blz. 12.
 (2) PB C 254 van 22.9.2010, blz. 10.
 BIJLAGE I
 In bijlage I bij het Verdrag genoemde landbouwproducten voor menselijke consumptie:
 Categorie 1.8: andere in bijlage I bij het Verdrag genoemde producten (specerijen, enz.)
 VOLKSREPUBLIEK CHINA
 (Zhenjiang Xiang Cu) (BGA)
 BIJLAGE II
 ENIG DOCUMENT
 VERORDENING (EG) Nr. 510/2006 VAN DE RAAD
 „”(ZHENJIANG XIANG CU)
 EG-nummer: CN-PGI-0005-0630-16.07.2007
 BGA ( X ) BOB ( )
 1. Naam
 „” (Zhenjiang Xiang Cu)
 2. Lidstaat of derde land
 Volksrepubliek China
 3. Beschrijving van het landbouwproduct of levensmiddel
 3.1. Productcategorie
 Categorie 1.8:
 andere in bijlage I bij het Verdrag genoemde producten (specerijen, enz.)
 3.2. Beschrijving van het product waarvoor de in punt 1 vermelde naam van toepassing is
 Zhenjiang Xiang Cu is een rijstazijn die hoofdzakelijk op basis van kleefrijst wordt gebrouwen. Zijn geur is karakteristiek en hij smaakt verfijnd. De rijstazijn heeft een sterk glanzende omberbruine kleur. Het product geurt sterk naar gebakken rijst en naar brouwerijproducten. De smaak is intens maar mild, fijn en fris, zuur maar niet scherp, en heerlijk lichtzoet. Afhankelijk van de specificaties bedraagt de totale zuurgraad (op basis van de hoeveelheid azijnzuur) 5,00 à 6,00 g per 100 ml (niet meer dan 15,50 g), de hoeveelheid niet-vluchtig zuur (op basis van de hoeveelheid melkzuur) 1,20 à 1,60 g per 100 ml, de hoeveelheid aminozuur-stikstof (op basis van de hoeveelheid stikstof) 0,12 à 0,18 g per 100 ml en de hoeveelheid reducerende suikers (op basis van de hoeveelheid glucose) meer dan 2,20 g per 100 ml.
 Naargelang van de rijpingstijd wordt Zhenjiang Xiang Cu in twee categorieën ingedeeld: de „aromatische azijn”, het gewone product dat gedurende meer dan 180 dagen wordt opgeslagen en de „gerijpte azijn” — een term die naar de aromatische azijn van Zhenjiang verwijst — het product dat gedurende meer dan 365 dagen wordt opgeslagen.
 3.3. Grondstoffen (alleen voor verwerkte producten):
 1. Kleefrijst: uit de regio Zhenjiang. De kwaliteit van deze rijst is constant en goed; hij is sterk kleverig en bevat de aangewezen ruwe eiwitten. Het amylopectinegehalte kan tot 100 % bedragen.
 2. Tarwezemelen: van verwerkte plaatselijke tarwe van superieure kwaliteit, rijk aan de voor de gisting van de azijnzuurbacteriën vereiste voedingselementen.
 3. Rijstvliezen: van de plaatselijke rijstverwerking; dienen als drager en vormen het speciale gasachtige milieu waarin de azijnzuurbacteriën die voor de gisting zorgen, kunnen groeien.
 4. Daqu: drager met startcultuur van suikervormende bacteriestammen, verkregen door vergisting, volgens traditionele technieken, van kwaliteitsgrondstoffen zoals tarwe, gerst en erwtjes.
 5. Bakrijst: kleverige, licht verschroeide „congee” (dunne rijstepap, vergelijkbaar met havermoutpap wat de consistentie betreft) van plaatselijke kwaliteitsrijst; vooral dit ingrediënt zorgt voor het karakteristieke aroma en de karakteristieke kleur van de aromatische azijn van Zhenjiang.
 6. Water: zuiver water uit de voor de regio Zhenjiang typische grondlagen, rijk aan minerale stoffen. Dit water heeft een enigszins zoete smaak en een hardheid en een pH-waarde die het voor het brouwen van de azijn geschikt maken.
 3.4. Diervoeders (alleen voor producten van dierlijke oorsprong)
 —
 3.5. Specifieke onderdelen van het productieproces die in het afgebakende geografische gebied moeten plaatsvinden
 De productie van de Zhenjiang Xiang Cu, inclusief de bereiding van de Daqu en van de bacteriekweek voor de rijstwijn, de gisting van het brouwsel, de extractie van de azijn, het stomen en de opslag/rijping van de jonge azijn moeten in het afgebakende geografische gebied plaatsvinden.
 3.6. Specifieke voorschriften betreffende het in plakken snijden, het raspen, het verpakken, enz.
 Glazen flessen in overeenstemming met de vereisten inzake voedselhygiëne; de flessen mogen in kartonnen dozen worden verpakt.
 3.7. Specifieke voorschriften betreffende de etikettering
 Het gedrukte Zhenjiang Xiang Cu-etiket wordt stevig op de flessen bevestigd. De belangrijkste gegevens die op het etiket worden vermeld, zijn: de benaming van het product (Zhenjiang Xiang Cu), de productietechniek (gisting op vaste voedingsbodem), de soort azijn (gebrouwen azijn), de belangrijkste ingrediënten, het nettogewicht, de naam en het adres van de producent, de productiedatum en de normcode van het product.
 4. Beknopte beschrijving van het afgebakende geografische gebied
 De regio Zhenjiang ligt in het zuidoosten van China, op de zuidelijke oever van de Yangtze rivier. De regio bevindt zich op 31°37′-32°19′ noorderbreedte en op 118°58′-119°58′ oosterlengte. De regio omvat Jurong City, Danyang City, Yangzhong City, de districten Dantu, Jingkou en Runzhou en Zhenjiang uitbreidingsgebied.
 5. Verband met het geografische gebied
 5.1. Specificiteit van het geografische gebied
 Zhenjiang ligt in het zuidoosten van China op de samenloop van de Yangtze rivier en het Grote Kanaal. De regio heeft een typisch vochtig moessonklimaat en vormt de overgang tussen een warme gematigde zone en een subtropische zone. Het gemiddelde aantal uren zonneschijn per jaar bedraagt 2 050,7 uren of 46,8 %; de gemiddelde jaartemperatuur bedraagt 15,4 °C en de gemiddelde luchtvochtigheid 77 %. De jaarlijkse neerslag bedraagt meer dan 1 000 mm. De regio Zhenjiang bestaat uit uitdijende lage heuvels, vruchtbare akkers, een complex netwerk van rivieren en talloze eilandjes en havens langs de rivier; het is een groene regio die kan bogen op een aangenaam, zonnig en vochtig klimaat.
 5.2. Specificiteit van het product
 De Zhenjiang Xiang Cu heeft een sterk glanzende omberbruine kleur. Het product ruikt sterk naar gebakken rijst en naar brouwerijproducten. De smaak is intens maar mild, zij het met een zurige, maar niet bijzonder scherpe toets van azijnzuur, melkzuur, appelzuur, barnsteenzuur, citroenzuur en gluconzuur. De azijn is fijn, fris en heerlijk lichtzoet.
 5.3. Causaal verband tussen het geografische gebied en de kwaliteit of de kenmerken van het product (voor een BOB) dan wel een bepaalde hoedanigheid, de faam of een ander kenmerk van het product (voor een BGA)
 Zhenjiang ligt in het zuidoosten van China; de regio heeft een typisch vochtig moessonklimaat en vormt de overgang tussen een warme gematigde zone en een subtropische zone. De stad ligt op de samenloop van de Yangtze rivier en het Grote Kanaal in een plattelandsgebied met vlakke, groene heuvels, vruchtbare akkers, een complex netwerk van rivieren en talloze eilandjes en havens langs de rivier. De regio is rijk aan landbouwgewassen zoals rijst, tarwe, gerst en erwtjes die zorgen voor bijproducten zoals tarwezemelen en rijstvliezen. Het feit dat Zhenjiang een vochtig en groen gebied is, is bevorderlijk voor het aantal aanwezige azijnzuurbacteriën en voor de voortplanting van deze bacteriën. Het bronwater en water uit de heuvels stroomt door gesteenten en langs rotsen; deze verrijken het met mineralen en verlenen het een sterke, lichtzoete smaak die het voor het brouwen van azijn uiterst geschikt maken. Het water vormt rivieren, meren en moeraslanden.
 Zhenjiang City staat al lang bekend als de „azijnstad in het bergwoud”. De bevolking van Zhenjiang startte al 1 400 jaar geleden met de azijnproductie. Het gebruik van Zhenjiang Xiang Cu vond ingang tijdens de Liang Dynastie. De azijn werd in de Chinese vroegklassieke medische werken als de beste rijstazijn beschouwd en tijdens de Qing Dynastie werd hij op internationaal niveau met goud bekroond. Zhenjiang Xiang Cu is het visitekaartje van de stad geworden. De stad telt haast 100 azijnfabrieken; de lucht is er zwanger van het azijnaroma en de eetgewoonten en de voedselcultuur zijn overal sterk op de rijstazijn gericht.
 Verwijzing naar de bekendmaking van het productdossier
 (Artikel 5, lid 7, van Verordening (EG) nr. 510/2006)


text:
 23.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/13
 Определение на Общия съд от 7 януари 2013 г. — Alfastar Benelux/Съвет
 (Дело T-274/12) (1)
 (Иск за установяване на неправомерно бездействие - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне - Иск за обезщетение - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
 2013/C 55/24
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Белгия) (представители: N. Keramidas и N. Korogiannakis, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Vitsentzatos и E. Chatziioakeimidou)
 Предмет
 От една страна, се иска да се установи, че Съветът не е изпълнил задълженията си по член 266 ДФЕС, като не е взел необходимите мерки, съдържащи се в Решение на Общия съд от 20 октомври 2011 г. по дело Alfastar Benelux/Съвет (T-57/09, непубликувано в Сборник), и, от друга страна, искане за обезщетение съгласно член 340 ДФЕС
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по подаденото от Alfastar Benelux SA искане за установяване на неправомерно бездействие.
 2.
 Отхвърля подаденото от Alfastar Benelux искане за обезщетение като явно лишено от всякакво правно основание.
 3.
 Alfastar Benelux понася 50 % от направените от него съдебни разноски, както и 50 % от разноските на Съвета на Европейския съюз. Съветът понася 50 % от своите съдебни разноски, както и 50 % от разноските, направени от Alfastar Benelux.
 (1) ОВ C 243, 11.8.2012 г.


text:
Ebraica (עִברִית) este o limbă semitică – parte din familia de limbi afro-asiatice (hamito-semitice) – vorbită de peste 9,2 milioane de oameni în Israel și folosită ca limbă rituală și de studii religioase în comunitățile evreiești din lume. În Israel este una din cele două limbi de stat: ebraica, majoritară și araba, minoritară. Limba ebraică este considerată „limba sfântă”, atât a religiei iudaice, cât și a creștinismului, ca limbă a Vechiului Testament.
 Originile limbii ebraice
 Ebraica este o limbă semitică și aparține unui grup mai larg, cel semitic, al familiei limbilor afro-asiatice (hamito-semitice). Etapele limbii ebraice vechi repetă dezvoltarea limbii scrise și coincide cu apariția textelor clasice.
 Etapele dezvoltării limbii ebraice
 La origine a fost probabil un dialect canaanit, înrudit cu limba feniciană și aflat în uzul triburilor israelite antice. În Biblie apare sub numele de „limba din Canaan” sau din Iudeea (yehudit = iudeu).
 Perioada biblică. Surse: Biblia (Vechiul Testament) sau Tanahul.
 Perioada post-biblică. Surse: Mișna și Manuscrisele de la Qumran.
 Perioada Talmudului și a Masoreților. Surse: Midraș, Piutim, Talmud.
 Perioada medievală. Surse: Comentariile biblice și talmudice (Rași, Maimonide, Nahmanid); poeți hispanici (Iehuda Ha-Levi, Ibn-Ezra); Kabbala.
 Perioada secolelor XVIII–XIX. Surse: reviste, ziare, romane, manuale școlare la toate disciplinele.
 Perioada renașterii limbii ebraice (secolul al XX-lea). Limba, care timp de 18 secole a fost socotită una moartă devine în secolul al XX-lea limbă de stat a Palestinei sub mandat britanic (alături de arabă și engleză), iar apoi limbă oficială a Israelului. Aceasta a devenit posibil datorită eforturilor unui șir de cărturari entuziaști, între care s-a evidențiat figura lui Eliezer Ben-Yehuda. Renașterea limbii ebraice s-a înscris în mod armonic în mișcarea și ideologia sionistă. Importante în acest aspect sînt cuvintele lui Haim Weizmann, care va deveni primul președinte al Israelului: „Noi nu am venit în Eretz-Israel să copiem viața Varșoviei, Minskului sau Londrei. Esența sionismului este de a transforma valorile pe care evreii le-au acumulat sub influența altor culturi”. În anul 1905 la Jaffa se deschide primul gimnaziu ebraic, „Herzelia”, cu predarea exclusiv în limba ebraică. Politica de promovare activă și intransigentă în instituțiile evreiești și în organizațiile de stat, după proclamarea Statului Israel, a garantat succesul renașterii acestei limbi.
 Se disting următoarele etape ale limbii ebraice clasice:
 ebraica biblică arhaică (secolele X–VI î. Hr.);
 ebraica clasică (secolul al VI-lea î. Hr.);
 ebraica biblică târzie (secolele VI–IV î. Hr.);
 ebraica manuscriselor din Qumran (secolul al III-lea î. Hr.–secolul I e. n.);
 ebraica textelor mișnaice (secolele I–V e. n.).
 Limba ebraică antică prezintă două perioade distincte de evoluare: ebraica biblică și ebraica din Mișna. În timpul Imperiului Bizantin timpuriu (secolul al IV-lea e. n.) ebraica vorbită dispare mai ales după apariția textului Mișna și după războiul lui Bar Kohba din 135 e. n.
 Ebraica textelor din Mișna și Talmud
 Denotarea ebraicii mișnaice este introdusă pentru a distinge dialectul Talmudului de cel al Tanahului (Vechiului Testament). Dialectele textelor talmudice se împart în două grupuri: ebraica mișnaică (sau tannaită), care era o limbă vorbită, și ebraica amoraică, care era o limbă literară, preponderent scrisă.
 Cel mai vechi text talmudic a fost Mișna (משנה), care a fost scris aproximativ în anul 200 e. n. în așa numita ebraică mișnaică. Același dialect al ebraicei a fost observat și în manuscrisele de la Marea Moartă. Ebraica mișnaică este considerată un dialect al limbii ebraice clasice și a funcționat ca limbă de comunicație în Israel.
 O formă de tranziție a limbii ebraice poate fi întâlnită în textele care au fost scrise drept comentariu la Mișna în următoarele secole: Midrashim (Sifra, Sifre, Mechilta) și culegerea de comentarii suplimentare la Mișna cunoscută ca Tosefta (תוספתא). Peste un secol după scrierea textului Mișna, ebraica mișnaică a încetat de a fi folosită ca limbă curentă vorbită. Totuși ebraica a supraviețuit ca limbă literară și liturgică în forma „amoraică”, care poate fi găsită în Ghemara (comentarii suplimentare la Mișna și Baraitot), alături de textul dominant scris in aramaică.
 Ebraica medievală
 După încheierea Talmudului (scris timp de câteva generații) a apărut o varietate de dialecte medievale ebraice. Cel mai răspândit dintre ele a fost ebraica tiberiană sau masoretică, un dialect din Galileea, care a devenit standardizat în vocalizarea textelor scrise. Ebraica tiberiană reprezintă lucrarea de vocalizare a textelor biblice, pentru a păstra exact pronunția corectă a cuvintelor. Cărturarii care au promovat-o, „masoreții”, au adăugat semnele diacritice (nekudot) pentru a folosi textele în cântările liturgice. Unicul text masoretic păstrat este Codexul Aleppo, scris în secolul al X-lea e. n.
 În Secolul de Aur al culturii evreiești din Peninsula Iberică s-au scris cele mai însemnate lucrări la capitolul gramatică și lexicologie al ebraicii biblice. Necesitatea de a exprima concepte abstracte împrumutate din filosofia clasică greacă sau arabă a impus învățaților medievali să împrumute termeni și structuri gramaticale din aceste limbi sau să creeze cuvinte noi cu ajutorul rădăcinilor ebraice existente.
 O altă personalitate care a cizelat ebraica medievală a fost Moise Maimonide, care a folosit (pe lângă scrierile sale în limba arabă) o ebraică bazată pe tradiția mișnaică. Literatura rabinică ulterioară este scrisă într-un amestec dintre stilul lui Maimonide și ebraica arameică a Talmudului.
 În Evul Mediu ebraica a fost folosită ca limbă de comunicare între evrei din diferite țări, în special în domeniul comerțului.
 Folosirea limbii ebraice în liturghie
 Limba ebraică a fost, împreună cu aramaica, o limbă a rugăciunilor și a studiilor religioase iudaice. Istoric, datorită diasporei, împrăștierii poporului evreu, legătura dintre diferitele comunități păstrându-se aproape exclusiv, în scris, au apărut deosebiri de pronunțare:
 Ebraica așkenazilor a apărut în Europa Centrală și de Est și este folosită în unele sinagogi din Israel și din diaspora. Ea are unele particularități comune cu ebraica folosită de evreii din Yemen.
 Ebraica sefarzilor a fost și este vorbită de evreii originari din Spania și Portugalia. Pronunția acestui grai a stat la baza fonologiei ebraice contemporane.
 Ebraica orientală (mizrahică) este un grup de graiuri apropiate de cel sefard, folosite de evrei în țările islamice. Posibil că au fost influențate de limba aramaică și de dialectele limbii arabe. Unii lingviști susțin că acest grai, mai gutural, ar fi mai apropiat de modul inițial de pronunțare al ebraicii biblice.
 Pronunția askenază este mai frecventă în rândurile credincioșilor așkenazi ortodocși. Pronunția sefardă este uzitată astăzi în Israel în ambele rituri : așkenaz și sefard. Unii evrei în Israel și în diaspora pot stăpâni liturghia în ambele graiuri (pronunțări).
 Ebraica modernă
 În epoca modernă, începând cu secolul al XIX-lea, limba ebraică este supranumită „ebraica contemporană”, „ebraica israeliană”, „noua ebraică” (ivrit hadashá). Ebraica contemporană a păstrat multe caracteristici ale graiului sefardic, dar s-a îmbogățit considerabil cu neologisme numeroase (mai ales din domeniul tehnicii, științei și administrației) și cu împrumuturi de cuvinte și expresii din limbile europene (mai ales din engleză, rusă, germană, idiș) și din cea arabă. Și din limba română au pătruns câteva cuvinte, de notat în special „hora”, intrată în ebraica modernă de la finele secolului al XIX-lea, împreună cu dansul respectiv, adoptat ca principal dans popular israelian.
 Limba și argoul israeliene folosesc și ele astăzi un număr de cuvinte împrumutate din limbile diasporei – ca idiș, ladino, rusă, poloneză, arabă, inclusiv saluturi (ahlan), cuvinte apreciative ca sababa sau ahla (excelent), cât și înjurături.
 Forma și uzul literar al limbii ebraice contemporane începe cu Haskala (Iluminismul evreiesc) din mijlocul secolului al XIX-lea. În acea perioadă apar o serie de publicații periodice în limba ebraică (Hamagid – în Prusia, Haioeț – în România ș.a.). Între poeții care au scris în ebraica modernă s-au distins la începutul secolului al XX-lea Haim Nahman Bialik și Saul Cernihovski.
 Renașterea limbii ebraice ca „limbă vie”, folosită unanim și cotidian, a fost inițiată de Eliezer Ben-Yehuda (1858–1922). El s-a alăturat mișcării sioniste de renaștere națională și în 1881 a emigrat în Palestina, pe atunci parte a Imperiului Otoman. Motivat de idealurile de schimbare a modului de viață din diaspora evreiască europeană (ștetl), Ben-Yehuda începe să caute căi pentru a transforma o limbă liturgică și livrescă într-una vorbită. Efortul principal a fost de a deschide instituții de învățământ care să folosească numai ebraica ca limbă de predare. Pentru a realiza acest proiect Ben-Yehuda a scris o serie de manuale școlare. Numai după cea de-a doua Alia (val de reîntoarcere a evreilor în Israel) se poate constata o mișcare organizată de modernizare a limbii.
 Biblia ebraică (תנ"ך, Tanah) este scrisă în limba clasică ebraică din perioada exilului babilonian în secolul al VI-lea î. Hr. De aceea evreii au numit ebraica în decursul veacurilor „limbă sacră” (לשון הקודש, Lashon Hakodesh).
 După căderea Ierusalimului în anul 70 și începutul diasporei evreiești, ebraica a devenit o limbă literară, folosită în rugăciune și studiul Bibliei. A fost reînviată în secolele al XIX-lea și al XX-lea, pentru a înlocui dialectele iudeo-arabe, iudeo-arameice, iudeo-buhare, limba ladino și limba idiș ca limbă națională a evreilor. Începând cu anul 1921 limba ebraică a devenit limbă oficială în Palestina, aflată la acea dată sub mandat britanic, iar odată cu proclamarea statului independent Israel, la 14 mai 1948, ea a devenit limba oficială a acestuia.
 Sistemul de scriere și vocalizare
 Limba ebraică contemporană folosește alfabetul ebraic (pătrat). Alfabetul pătrat de asemenea este folosit în aramaică și idiș. Acest alfabet a fost împrumutat din arameică în sec. al VI-lea înainte de Cristos. În alfabetul ebraic fiecare semn denotă un anumit sunet. În total alfabetul conține 22 de semne, toate fiind consonante. În ebraică nu există semne alfabetice care ar fi vocale, dar unele litere (alef, ain, iud și vav) și-au pierdut calitatea de consoane și sunt folosite ca vocale.
 Scrierea literelor se face una după alta, fără legătură, de la dreapta spre stânga. Acest mod de scris se datorează faptului că primele scrieri s-au făcut pe dale de piatră, cu dalta și ciocanul, dalta în mâna stângă și ciocanul în cea dreaptă. Scrierea ebraică nu cunoaște litere majuscule și minuscule. Există două seturi de litere: unul pentru tipar, și unul pentru scrierea de mână.
 Alfabetul ebraic conține în total 22 de litere, iar scrierea și, respectiv, citirea se fac de la dreapta la stânga și de sus în jos (în acest tabel sunt prezentate numai literele de tipar - 2 fonturi).
 Vocalele sunt înregistrate cu ajutorul vocalizării - așa numitele (נקודות) „nekudot” - o serie de puncte și linioare (ștrihuri). În majoritatea textelor vocalizarea este omisă, dar se păstrează în mod obligatoriu în textele religioase,în cântece, în poezii, în manualele școlare și în cărțile pentru copii.
 Sistemul de notare a vocalelor
 Semnele de notare a vocalelor sunt folosite în texte pentru a completa textul consonantic cu vocale. Pronunția sunetelor "a, e, i, o, u" coincide în general cu cele din limba română. Vocalele în limba ebraică nu sunt palatalizate înaintea sunetelor i, e. Vocalele sunt scrise dedesubtul sau deasupra literei.
 Unele vocale neaccentuate pot fi notate cu ajutorul semnului șvaְ (două puncte sub literă), sau cu ajutorul unei combinații șva și semnele segol, kamaț și patah. Acest grup este numit hataf-vocale.
 Hataf - vocale :
 Faptul că unui sunet îi revine mai multe semne de notare este explicat tradițional prin diferențierea sunetelor lungi și scurte. În ebraica contemporană această diferență în pronunție nu mai există, dar s-a păstrat în scrierea și ortografierea cuvintelor.
 Referințe
 Bibliografie
 Zuckermann, Ghil'ad, 2003. Language Contact and Lexical Enrichment in Israeli Hebrew. Palgrave Macmillan. (ISBN 9781403917232 / ISBN 9781403938695)
 Vezi și
 Eber
 Legături externe
 Alfabetul ebraic și gematria
 Ebraica moderna (engl.)