text:
Eesti Vabariigi põhiseadus / paragrahv 20 Eesti Vabariigi põhiseadus
 Eesmärk on pakkuda igaühele kaitset meelevaldse vabaduse võtmise eest vahistamise (arreteerimise) või kinnipidamise teel. Meelevaldsus tähendab seadusliku aluse ja asjakohase kohtuliku kontrolli puudumist. Lisaks tähendab meelevaldsus küll seaduslikul alusel toimuvat, kuid ebaproportsionaalset, ülemäärast intensiivsust vabaduse võtmisel. Kinnipidamine on vabaduse võtmise kergem vorm, selle piiramine näiteks isiku tuvastamiseks või üksikuks menetlustoiminguks. Kinnipidamisele võib, kuid ei pruugi järgneda vahistamine kui kinnipidamise raskem vorm. Sõnapaari “vabadus ja isikupuutumatus” kasutatakse valdavalt lahutamatuna ning nende põhisisu on habeas corpus’e doktriinist tulenev. Riigikohtu praktikas on isikupuutumatuse mõistet laiendatud ka eraelu puutumatuse ja enesemääratlemise valdkonda, näiteks seksuaalkuritegude kontekstis, leides, et raskendavatel asjaoludel vägistamist sätestava KarS § 141 lg 2 eesmärk on kaitsta isiku põhiõigust seksuaalsele enesemääramisele, mis on hõlmatud isikupuutumatuse (PS § 20) ja eraelu kaitsega (PS § 26) (RKPJKo 23.09.2015, 3-4-1-13-15). Samuti on Riigikohus tõstatanud küsimuse isikupuutumatusest patsiendi abordieelse informeerimiskohustuse ja teadliku nõusoleku kontekstis, leides, et kehalisest puutumatusest ja enesemääramisõigusest rääkides on PS §-de 16 ja 28 kõrval asjakohane §-s 20 sätestatud õigus isikupuutumatusele ning kohustus küsida operatsiooniks patsiendi nõusolekut tuleneb kehalise puutumatuse rikkumatuse nõudest (RKKKo 30.05.2000, 3-1-1-63-00, p 7.2). Õigus isikupuutumatusele on aktuaalne ka karistusõigusliku kaitse tagamisel perevägivalla puhul, kuna tulenevalt isikupuutumatusest ei ole keegi kohustatud taluma vägivalda ka pereliikme või mõne teise lähedase inimese poolt (RKKKo, 25.05.2004, 3-1-1-38-04, p 10). Ka on leitud, et isiku kohustamine ette näitama tema taskuis olevaid esemeid riivab just PS §-s 20 sätestatud õigust isikupuutumatusele ja seda võib teha üksnes seaduses sätestatud juhtudel ja korras (RKKKo 19.05.2005, 3-1-1-43-05, p 7).
 Määrav ei ole, millises menetluses (nt kas kriminaal-, tsiviil-, haldus- või distsiplinaarmenetluses) vabaduse võtmine aset leiab või oli see hoopis menetluseväline. Oluline pole ka, milline ametiisik, organ või asutus (politsei, piirivalve, toll, sõjavägi, sotsiaal- või haridusasutus vm) seda teeb. Oluline on, et vabaduse võtmise eest on vastutav avalik võim, s.o riigi- või munitsipaalvõim või nende poolt delegeeritud organ. Vastutuse määratlemisel on EIK pidanud vajalikuks toonitada, et EIÕK art 5 mitte ainult ei kohusta osalisriiki hoiduma kaitstavate õiguste kahjustamisest, vaid astuma ka vajalikke samme selleks, et tagatud oleks tema jurisdiktsiooni all viibivate isikute kaitse õigusvastaste rünnete eest (El-Masri vs.endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 13.12.2012). Viidatud asjas leidis EIK, et kuigi peksmine ja muud vägivallateod Skopje lennujaamas panid toime USA ametiisikud, toimusid need ometi vastustava riigi territooriumil ning tema ametiisikute juuresolekul. Seetõttu oli valitsus vastutav võõrriigi ametiisikute õigusvastaste tegude eest.
 EIK on selles kontekstis toonitanud vahet kaitseväeteenistuse tavatingimuste ja vanglas viibimise vahel. Esimene ei ole käsitatav vabaduse võtmisena; teisel puhul ei ole kinnipeetavalt enam võimalik vabadust võtta ja paigutamist kartserisse tuleb vaadelda kinnipidamistingimuste muutmisena (X. vs.Šveits, 1977). Asjas, kus kinnipeetav lukustati kaheks tunniks kambrisse (Bollan vs.Ühendkuningriik, 1998), oli EIK vähem resoluutne ega välistanud, et vanglas kohaldatud meetmed võivad erandlikel juhtudel riivata õigust vabadusele. EIK on möönnud (Schneiter vs.Šveits, 2000), et ka isikult, kellelt on juba vabadus võetud (psühhiaatriahaiglas), on võimalik täiendavalt EIÕK art 5 järgi vabadust võtta. Kuigi nimetatud juhul oli tegemist täiendava vabaduse võtmisega psühhiaatriahaiglas, märkis kohus, et selgitamaks, kas isikult on vabadus võetud, tuleb hinnata konkreetset situatsiooni ning kriteeriume, nagu rakendatud meetme iseloom, kestus ja kohaldamisviis. Osalise selguse nn jääkvabaduse kontseptsiooni osas tõi EIK 2012. a otsus kohtuasjas Munjaz vs.Ühendkuningriik, kus EIK viitas mh Kanada ülemkohtu praktikale, milles on leitud, et ka vangilt saab vabaduse võtta ning tema paigutamisel rangema režiimiga üksusesse tuleb talle tagada habeas corpus’e õigus. Kohus põhjendas seda sellega, et üksikvangistuse kohaldamisel võetakse kinnipeetavalt tema “jääkvabadus“. Seega on vabaduse võtmine vanglas võimalik ning isikule habeas corpus’e õiguse kohaldamata jätmine ei ole põhjendatud.
 Selleks et vabaduse võtmist otsustavat organit võiks vaadelda kohtuna, peab ta olema sõltumatu nii täitevvõimust kui ka pooltest ning kohtule peaks laienema üldtunnustatud kohtu sõltumatuse garantiid (vt EIKo De Wilde, Ooms ja Versyp vs. Belgia, 18.06.1971). Säte ei nõua, et vabaduse võtmise otsus tuleb kohe täitmisele pöörata ning et hilisemal (ajatatud) vabaduse võtmisel või reaalsele vabaduskaotusliku karistuse kandmisele saatmisel tuleks rakendada uuesti vastavat vabaduse võtmise menetlust. Juhul kui esimese astme kohus on teinud PS ja seadusega kooskõlas oleva menetluse järel otsuse isiku karistamiseks seaduses ette nähtud vabaduskaotusliku karistusega ning võtab otsuse täitmiseks isikult vabaduse (isiku vahi alla), siis on kohus vabaduse võtmisel toiminud PS ja EIÕK kohaselt. See on vabaduse võtmise üldeeldus ja õigustatud alus, mis aga ei tähenda, et tehtud otsust ei võiks hilisema apelleerimise käigus korrigeerida, mis aga ei muuda esmast otsust automaatselt PS-ga ja EIÕK-ga vastuolus olevaks. Tekstis kasutatav mõiste “süüdimõistev kohtuotsus” välistab selle aluse kasutamise preventiivseks kinnipidamiseks või üldistel julgeolekukaalutlustel kinnipidamise (vt EIKo Guzzardi vs. Itaalia, 06.11.1980). Asjas Stafford vs.Ühendkuningriik (28.05.2002) leidis EIK, et isiku kinnipidamine siseministri otsuse alusel pärast algses kohtuotsuses ettenähtud vangistustähtaja ärakandmist isiku jätkuva ohtlikkuse põhjendusel ei ole kooskõlas EÕIK art-ga 5.1.a.
 Erandi esimene pool käsitleb juhtusid, kus kohus on varem juba teinud isikut kohustava otsuse ning viimane ei ole seda täitnud, mistõttu on vajalik karmima abinõu rakendamine. KarS-s näeb sellise võimaluse ette näiteks 4. ptk 3. jagu, mis käsitleb rahalise karistuse, rahatrahvi ja varalise karistuse asendamist. Seega võib vaadeldav PS säte olla vabaduse võtmise aluseks juhul, kui inimene ei ole maksnud talle kohtu poolt mõistetud rahalist karistust (trahvi) (vt nt KarS §-d 70–72), täitnud mingit muud kui vabaduskaotuslikku karistust või ei ole järginud mingit muud talle pandud kohustust (nt läbinud meditsiinilist läbivaatust või andnud proove; ei ole ilmunud kohtu kutsel kohtu ette (vt nt KrMS § 139 – sundtoomine), täitnud kriminaalhoolduse eeskirju jmt). Vabadust ei saa võtta siis, kui keegi ei ole suuteline täitma oma tsiviilõiguslikke lepingulisi kohustusi vajalike vahendite puudumise tõttu (vt PS § 20 lg 3 komm) isegi siis, kui selle kohta on olemas vastav isikut kohustav kohtuotsus. See on üldprintsiip, mis ei tähenda siiski seda, et kui tegu on näiteks kuritegeliku varade omastamise või raiskamisega ning sellega seonduva lepinguliste kohustuste (kuritegeliku) täitmata jätmisega, siis on isiku vabaduskaotuslik vastutus ja vabaduse võtmine välistatud. See on võimalik, kuid sel juhul kriminaalõiguslikul alusel ja kriminaalmenetluses.
 Kinnipidamiseks peab olema konkreetne isikuline põhjus, s.o mitte üldine põhjus, näiteks avaliku korra tagamine, kuriteo ärahoidmine vms. Engeli asjas määras EIK, et “sõnad “seaduses ettenähtud kohustuse täitmise tagamiseks” puudutavad ainult juhtumeid, mille puhul seadus lubab inimese kinnipidamist, et sundida teda täitma konkreetset ja kindlaksmääratud kohustust, mida ta seni ei ole täitnud” (EIKo Engel jt vs. Madalmaad, 08.06.1976). Kinnipidamise PS-ga kooskõla hindamisel tuleb arvestada kohustuse iseloomu ning seda, kas selle rakendamiseks (tagamiseks kinnipidamise teel) on kohene vajadus ja kas taotletavat eesmärki on võimalik saavutada ka muul viisil. Vasileva kaebuses Taani vastu (25.09.2003) leidis EIK, et 65-aastase naise kinnipidamisel üle 24 tunni politseiasutuses pärast vaidlust bussikontrolöriga sõidupileti kehtivuse asjus ei leitud kohast tasakaalu vajaduste vahel tagada seadusjärgse kohustuse täitmine ja austada isikuvabadust. EIK aktsepteeris, et politsei toimis Taani seaduse kohaselt, sest naine ei öelnud oma nime ja aadressi, nagu Taani seadus nõuab, ning kui ta seda tegi, siis ta vabastati kohe. Seega oli kinnipidamisel seaduslik alus olemas. Kuid hinnates rakendatud meetme proportsionaalsust sündmuse asjaolude valguses, leidis EIK, et kohustuse iseloomu ja eesmärki, kinnipeetud isiku iseärasusi ja kinnipidamise asjaolusid ning kinnipidamise kestust arvestades ei leidnud võimud õiglast tasakaalu kohustuse täitmise kindlustamise ja isikuvabaduse tagamise vahel, mis tõi kogumis kaasa EIÕK rikkumise. Juhul kui tegu on põhjendatud kahtlusega kuriteo toimepanemises, ei rakendata mitte kommenteeritavat punkti, vaid järgmist – p 3. EIK on leidnud, et isiku kinnipidamine võib olla õigusvastane, kui selle nähtav eesmärk erineb selle tegelikust eesmärgist (Hodorkovski vs.Venemaa, 31.05.2011). Seega ei saa selle sätte alusel kinni pidada isikuid, kelle kinnipidamise tegelik eesmärk on tema kahtlustatavana toimetamine pädeva riigiorgani ette konventsiooni art 5 lg 1 p c alusel.
 Vahistamine on kriminaalmenetluse tagamise vahend, mis kõige tõsisemalt riivab isikuvabadust (RKÜKo, 01.02 2008, 3-3-1-15-07, p 24). PS 20 lg 2 p 3 alusel vabaduse võtmisega on tegemist kahtlustatavana kinnipidamisel (KrMS §-s 217 sätestatakse isegi imperatiivsed kinnipidamise alused), menetlusaluse isiku kinnipidamisel (VTMS § 44) ja isiku kinnipidamisel vahetult eesseisva kuriteo ärahoidmiseks (KorS § 46 lg 1 p 1 ning ka APolS § 161 lg 3 p 1). Eelvangistus on tundlik ja suurt tähelepanu nõudev ala, sest selle kohaldamine tähendab demokraatliku õigussüsteemi ühe alusprintsiibi, süütuse presumptsiooni, samuti üldise vabadusõiguse tõsist riivet. Süütuse presumptsiooni kaitseb nii PS (§ 22 lg 1) kui ka EIÕK (art 6 lg 2). Vabadus võetakse isikult, kelle suhtes pole veel jõustunud süüdimõistev ning vabaduse võtmist ettenägev kohtuotsus. Huvide põrkumine tuleneb samaaegsest avaliku võimu kohustusest tagada igaühe õigused ja vabadused, ühiskonna turvalisus, tabada õigusrikkujad, selgitada välja nende poolt toimepandu, tuua nad kohtu ette, kindlustada õigusemõistmine ning seejuures austada igaühe õigusi ja vabadusi. Säte võimaldab vabaduse võtta juhul, kui süüteo toimepanek konkreetse isiku poolt ei ole veel tõendatud, kuid selle võimalikkuses on põhjendatud kahtlus (EIKo Fox, Campell ja Hartley vs. Ühendkuningriik, 30.08.1990). Seega on võtmeprobleemiks põhjendatud kahtluse õigustatuse ja usaldusväärsuse kindlakstegemine ning õiglase tasakaalu leidmine põrkuvate huvide ja õiguste, väärtuste ja ootuste vahel.
 Kohtu alla antud ja vabaduses viibiva süüdistatava võib vahistada maakohtu või ringkonnakohtu määruse alusel, kui ta ei ole kohtu kutsel ilmunud ja võib kohtumenetlusest jätkuvalt kõrvale hoiduda (KrMS § 130 lg 4). PS § 20 lg 2 p-st 1 lisandub ka süüdimõistva kohtuotsuse täitmise tagamise eesmärk, mille huvides võib kohus süüdimõistva kohtuotsusega mõistetud vangistuse täitmise tagamiseks vahistada vabaduses viibiva süüdistatava (KrMS § 130 lg 41) ja süüdimõistva kohtuotsuse täitmise tagamiseks vabaduses viibiva süüdimõistetu (KrMS § 130 lg 5). Vahistamise kord on esitatud KrMS §-s 131 (süüdimõistetu puhul §-s 429).
 W. Kudla asjas märkis EIK, et “tugev põhjendatud kahtlus, et arreteeritud isik on toime pannud kuriteo, on jätkuva vabaduse võtmise õiguspärasuse conditio sine qua non ehk vältimatu tingimus, kuid pärast teatud aja möödumist sellest enam ei piisa. Sel juhul peab kohus kontrollima, kas ka muud alused õigustavad edasist kinnipidamist. Kui need alused leitakse olevat “olulised” ja “piisavad”, tuleb vaadata ka, kas võimud on asja menetlenud “erilise tähelepanuga”.” (Kudla vs. Poola, 26.10.2000.) Põhjendatud kahtlus eeldab faktide või informatsiooni olemasolu, mis võimaldab objektiivsel hindajal arvata, et isik on toime pannud kuriteo ning temalt vabaduse võtmine neis tingimustes on vältimatu. See on fakti ja asjaolude küsimus, mida tuleb hinnata vastavas ajahetkes ja oludes. Subjektiivsest hinnangust, näiteks politseiametniku siirast siseveendumusest, jääb väheseks. Rakendada tuleb ka objektiivset testi ehk faktilise põhjendava andmestiku olemasolu. EIK leidis näiteks asjas Labita vs.Itaalia (06.04.2000), et teiste tõenditega toetamata kuuldused anonüümselt informaatorilt seotuse kohta maffiaga ei kvalifitseeru “põhjendatud kahtluseks”. Konventsiooni doktriin ei eelda, et andmetel oleks kohtuliku tõendi vorm. Riigikohus on osutanud, et “erikaebust läbivaatav kohus peab sisuliselt kontrollima, kas loa andmisel esines põhjendatud kahtlus – nii kuriteokahtlus kui näiteks pakkumineku kahtlus [ ] ning et põhjendatud kahtlus peab tuginema konkreetsele informatsioonile” (RKKKm 11.03.1997, 3-1-1-27-97). Riigikohus on defineerinud põhjendatud kuriteokahtluse mõistet ning selgitanud sellega seonduvat vahistamise kontekstis korduvalt ka hilisemas praktikas (RKKKm 11.12.2006). EIK on vahi all pidamise põhjendatud alustena aktsepteerinud ka tõendite kõrvaldamise (EIKo Wemhoff vs. Saksamaa, 27.06.1968), tunnistajate mõjutamise (EIKo Ringeisen vs. Austria, 16.07.1971) ja õigusemõistmist kahjustavate kokkulepete ohtu (Wemhoff vs. Saksamaa, 27.06.1968), isiksuse kriminogeenset eripära, inkrimineeritava teo ohtlikkust, sotsiaalset seotust (töö, perekond jmt) jne. Riigikohus on selgitanud (RKKKm 10.01.2013, 3-1-1-127-12), et EIK praktikas ühe või teise riigi õiguskorras eksisteerivate vahistamisaluste lubatavaks pidamine konventsiooni art 5 lg 1 p c kontekstis ei muuda vastavat vahistamisalust automaatselt ja vahetult Eesti õiguskorra osaks. EIK on küll õigustatud hindama, kas vabaduse võtmisel oli järgitud riigisisest õigust, kuid tema pädevuses ei ole riigisisese õiguse täiendamine uute vahistamisaluste loomise kaudu. Juba oma eesmärgist tulenevalt ei saa konventsiooni art 5 ja selle alusel kujundatud kohtupraktika olla kuriteos kahtlustatava isiku olukorra halvendamise õiguslikuks aluseks.
 Alaealiselt vabaduse võtmise peamine eesmärk on kasvatusliku (EIÕK-s “haridusliku”) järelevalve sisseseadmine ja kohase abi pakkumine olukorras, kus alaealise käitumine seab ohtu tema enda elu, tervise või arengu või teiste isikute elu või tervise ja seda ohtu ei ole võimalik kõrvaldada ühegi vähem piirava meetmega. Ka inimõiguste kohtu praktikas on kohaseks peetud kinnipidamist alaealise üldistest huvidest lähtuvalt, näiteks alaealise arengu ja tervise tõsist ohustatust seoses näiteks narkootikumide tarvitamise, prostitueerimise või ahistamisega. Eestis pelgalt koolikohustuse mittetäitmise faktist alaealise vabaduse võtmiseks ei piisa. Vabaduse võtmine võib olla õigustatud juhul, kui koolikohustusest eemale hoidmisega kaasneb oht alaealise tervisele või arengule. Asja sisulisel otsustamisel tuleb alati esikohale seada lapse huvid. Millised need on, on konkreetsete asjaolude ja nende hindamise küsimus ja tuleb alati lahendada juhtumipõhiselt.
 PS tekst ei viita, et korraldus mõjutusvahendi rakendamiseks peab tingimata lähtuma kohtult. See võib olla antud ka mõne teise selleks volitatud (haldus)organi või ametiisiku poolt. Seaduslik korraldus tähendab siin õiguslikul alusel oma pädevuse piires ning põhjendatult antud korraldust, mitte üksnes korralduse lähtumist seaduse tasemel õigusaktist. Seaduses sätestatud alus ja kord alaealise üle isikuvabadust piirava kasvatusliku järelevalve sisseseadmiseks sisaldub eeskätt AMVS § 6 lg-tes 2 ja 4. Neist sätetest esimesena nimetatus on märgitud, et otsustajal (alaealiste komisjonil) on õigus taotleda kohtult alaealise kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli suunamist, kui alaealine on toime pannud AMVS § 1 lg-s 2 sätestatud teo, mille eest kohaldatud mõjutusvahendid ei ole andnud tulemust, ja kui kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli suunamine toimub alaealise kasvatusliku järelevalve huvides. AVMS § 6 lg 4 kohaselt aga paigutatakse alaealine kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli kuni kaheks aastaks. Vabaduse võtmine eelkirjeldatud sätte alusel toimub seega kohtumäärusega, mille tegemise menetlus on reguleeritud KrMS 17. ptk-s. AVMS kehtetuks tunnistamisele järgnevalt kavandatud uue korra järgi otsustab lapse kinnisesse lasteasutusse paigutamise, samuti seal viibimise pikendamise ja lõpetamise kohus lapse elukoha järgse kohaliku omavalitsuse üksuse avalduse alusel TsMS isiku kinnisesse asutusse paigutamise menetluse kohta ette nähtud korras SHS §-s 1302 ettenähtud erisustega.
 Tervishoiu- ning sotsiaalteenuste osutamisel lähtutakse vabatahtlikkuse põhimõttest. Vaid erandjuhtudel saab olla alust kohustada isikut viibima teatud teenuse osutaja juures (nt psühhiaatriahaiglas, nakkushaiglas, erihooldekodus). Eestis reguleerivad psüühikahäirega isiku vabaduse piiramist PsAS ning SHS. Nakkushaige isiku kinnipidamisalused tulenevad NETS-st. NPALS § 11 lg 2 kohaselt toimub vaimsete häirete tõttu endale või teistele ohtliku narkomaani haiglasse paigutamine tema tahtest olenemata psühhiaatrilist abi reguleerivate õigusaktide kohaselt. Otsuse isiku nõusolekuta tervishoiuasutusse või hoolekandeasutusse paigutamiseks langetab maakohus TsMS 54. peatükis sätestatud korras. Psühhiaatrilise sundravi kohaldamise alused süüdimatus seisundis õigusvastase teo toimepanemise eest tulevad KarS-st ning vastav menetlus on sätestatud KrMS 16. peatükis. PS-s on üheks isiku vabaduse võtmist õigustavaks eelduseks sätestatud vaimuhaigus. Termin “vaimuhaigus” oli küll varasemalt psühhiaatrias katusterminina kasutusel, kuid praegusel ajal on katusterminiks “psüühikahäire”, vaimuhaiguseks nimetatakse aga vaid ühte osa psüühikahäiretest – psühhoose. Psüühikahäirega isikult vabaduse võtmist reguleerivates seadustes – PsAS-s ja SHS-s – kasutataksegi praegu üksnes terminit “psüühikahäire”.
 PS ja EIÕK teksti võrdlus näitab, et PS on neil alustel kinnipidamise suhtes rangem, pakkudes selles mõttes avaramat kaitset kui EIÕK. Nii isikute ring kui ka kinnipidamise alused on PS-s sätestatud kitsamalt. PS näiteks ei luba hulkurite kinnipidamist. Samas lubab PS sättes nimetatud isikute kinnipidamist üksnes juhul, kui nad on endale või teistele ohtlikud. Konventsiooni tekstis säärast piiravat klauslit ei ole. Nii on EIK väljendanud seisukohta, et isiku vabaduse piiramine saab tulla kõne alla siis, kui see on vajalik kaitsmaks kas kinnipeetava isiku ohutust, tema tervist või avalikku korda (EIKo 04.04.2000, 26629/95, Litwa vs.Poola). Samuti on EIK rõhutanud, et isiku vabaduse piiramiseks ei piisa vaid tema psüühikahäire tuvastamisest, vaid vastava häire iseloom peab olema selline, et see õigustaks vabaduse võtmist (EIKo 24.10.1979, Winterwerp vs.Madalmaad). Guzzardi asjas viitas EIK seoses psüühiliselt haigete, alkohoolikute ja narkosõltlastega, et selle kategooria isikute kinnipidamine võib olla õigustatud “mitte ainult seetõttu, et nad on ajutiselt ohtlikud avalikule turvalisusele, vaid et kinnipidamise võivad tingida ka nende enda huvid” (EIKo Guzzardi vs. Itaalia, 06.11.1980). Nakkushaige isiku kinnipidamise osas on EIK Enhorni asjas (EIKo 25.01.2005) asunud seisukohale, et selline meede on õigustatud vaid siis, kui nakkushaiguse levikut ei õnnestu takistada muude haigestunud isiku õigusi vähem piiravate meetmetega. Viimasena väljatoodud põhimõte kehtib ka psüühikahäiretega isikute puhul, mis tähendab, et isiku kinnipidamine on niivõrd intensiivne meede, et see on õigustatud üksnes juhul, kui on kaalutud teisi leebemaid meetmeid ning leitud, et need ei ole piisavad, kaitsmaks inimest ennast või teisi (EIKo 19.11.2012, X vs.Soome). Alkohooliku kinnipidamist on EIK käsitanud Witold Litwa kaebuses Poola vastu (otsus 04.04.2000). EIK rõhutas, et seda terminit ei tule mõista meditsiinilises mõttes, vaid alkohoolikuks konventsiooni tähenduses saab pidada ka isikut, kelle alkoholist tulenev käitumine ohustab avalikku korda või teda ennast.
 1) isik peab olema usaldusväärselt näidanud, et ta on ebaterve ehk psüühikahäirega (mis tingib objektiivse meditsiinilise ekspertiisi korraldamise vajaduse); 2) vaimse häire iseloom ja sügavus peab olema selline, et see õigustab vabaduse võtmist; 3) kinnipidamise jätkumine on õigustatud üksnes niikaua, kuni vaimuhäire kestab. Samas osutas kohus, et kellegi kinnipidamine lihtsalt sel põhjusel, et tema vaated või käitumine lahknevad ühiskonnas valitsevatest normidest, ei ole EIÕK-ga kooskõlas. Tugevate ja ilmsete meelehäiretega inimeste puhul ei ole välistatud erakorraline paigutamine raviasutusse või isolatsiooni, mis eeldab aga esimesel võimalusel meditsiinilist konsulteerimist. Psüühiliselt haigete hindamise kriteeriumi tuleb mutatis mutandis kohaldada ka teiste selles punktis osutatud isikukategooriate suhtes.
 1) isikul on raske psüühikahäire, mis piirab tema võimet oma käitumisest aru saada või seda juhtida; 2) haiglaravita jätmine ohustab isiku enda või teiste elu, tervist või julgeolekut ning 3) muu psühhiaatriline abi ei ole küllaldane.
 Sarnastel alustel on lubatud psüühikahäirega isiku paigutamine kinnisesse hoolekandeasutusse (SHS § 105 lg 1). Seoses PsAS § 11 lg 3 p-s 1 mainitud tingimustega on Riigikohus (RKTKm, 19.02.2014, 3-2-1-155-13) leidnud, et psüühikahäire raskus ja isiku piiratud võime aru saada oma käitumisest või seda juhtida on iseseisvad tunnused ja need tuleb tuvastada eraldi. Kuigi otsuse psüühikahäirega isiku kinnipidamiseks teeb kohus, tuginetakse psüühikahäire olemasolu ning selle raskuse tuvastamisel meditsiinieksperdi hinnangule, sest kohtul endal üldjuhul meditsiinilised eriteadmised puuduvad. EIK on asjas Varbanov vs.Bulgaaria (otsus 05.10.2000) rõhutanud, et erakorralistel juhtudel on võimalik isikut ohtlikkuse põhjendusel paigutada raviasutusse, kuid sellele peab järgnema juhtumi ja isiku asjakohane meditsiiniline hinnang. Samuti rõhutatakse spetsialisti arvamuse tähtsust ka Euroopa Nõukogu soovituses, märkides, et tahtest olenematu meditsiinilise sekkumise kohaldamist saab läbi viia vaid juhul, kui selle vajadust on hinnanud arst, kellel on nõutav kompetents ja kogemus ning tegevus on kooskõlas siduvate ja usaldusväärsete erialastandarditega. Riigikohus (RKTKm 19.02.2014, 3-2-1-155-13) on rõhutanud, et kohtu roll ei ole tingimusteta nõustuda talle esitatud avalduses antud seisukohaga psüühikahäire kohta, vaid see tuleb nõuetekohaselt tuvastada. Arstide arvamus isiku psüühika seisundi kohta on kahtlemata äärmiselt oluline, kuid kohtule mittesiduvana on see vaid üks tõenditest, mida kohus peab koos teiste tõenditega kriitiliselt analüüsima.
 Nii EIÕK kui Riigikohus on leidnud, et isiku ohtlikkust tuleb konkreetseid asjaolusid arvestades tuvastada (RKTKm 07.05.2014). EIK on osutanud EÕIK art 5 lg-s 1 märgitud kinnipidamise seaduslikkuse nõude rikkumisele olukorras, kus sisemaised kohtud jätsid hindamata isiku ohtlikkuse kui seaduses kirjeldatud kinnipidamise eelduse (EIKo 03.10.2006, Gajcsi vs.Ungari; 17.01.2012 Stanev vs.Bulgaaria). Isiku ohtlikkuse sisustamisel on oluline, et psüühikahäirega isik paigutatakse PsAS või SHS sätete alusel kinnisesse asutusse olukorras, kust temast tulenev oht ei ole jõudnud veel realiseeruda. Olukorras, kus oht realiseerub, võib olla tegemist õigusvastase teo toimepanemisega süüdimatus seisundis ning siis on rakendatav juba KrMS-s ettenähtud kord. Riigikohus on leidnud, et olukorras, kus isikust lähtuv oht põhineb prognoosil, peavad tema vabadusõiguse riiveks esinema kaalukad põhjused, mis peavad üles kaaluma isikult vabaduse võtmise (RKKKm 19.12.2012, 3-1-1-121-12). Ohtlikkuse sellise olemuse kohta, mis õigustaks psüühikahäirega isiku vabaduse võtmist, on Riigikohus leidnud, et ohtlikkus tähendab isiku reaalset ohtlikkust endale või teistele, eelkõige füüsilist ohtu enda või teiste isikute elule või tervisele (RKTKm 10.10.2007, 3-2-1-81-07, p 11). Ohtlikkuse realiseerimise tõenäosuse ning ajalise aspekti hindamise osas on Riigikohus öelnud, et isiku ohtlikkust tuleb hinnata pigem kõrgendatud standardite kohaselt ning seda ei saa põhjendada üldise isiku käitumist iseloomustava omadusena, vaid tuleb analüüsida konkreetsel juhtumil eraldi ning tuvastada ohtlikkus lähituleviku mõttes väga piiratud ajalise distantsiga (RKTKm 30.04.2013, 3-2-1-44-13, p 14; 03.10.2007, 3-2-1-83-07, p 13; 07.05.2014, 3-2-1-33-14, p 15). Samuti on Riigikohus ohtlikkuse kaalumisel lähtunud sellest, et isiku ohtlikkus lähitulevikus peab olema pigem kindel kui tõenäoline (RKTKm 07.05.2014, 3-2-1-33-14, p 15).
 Arvestades, et Eesti on liitunud nii PIÕK kui ka individuaalkaebuseid lubava fakultatiivprotokolliga, siis väärib märkimist PIK praktika, kes on PIÕK art 14 kontekstis Saksamaale (13.05.2015), Slovakkiale (17.05.2016), Taanile (30.10.2014), Austriale 30.09.2013 ette heitnud psühhosotsiaalse puudega inimeste tahtevastast hospitaliseerimist ja Slovakkiale (17.05.2016) sundravi kohaldamist kuriteo toime pannud psühhosotsiaalse puudega inimese suhtes. 46.Tahtest olenematut ravi võib kohaldada üksnes kohtu määruse alusel. Olukorras, kus tahtest olenematu ravi osutamise alused on täidetud, kuid kohtu määruse saamine ei ole piisavalt kiiresti võimalik, on ravi kohaldamine lubatud ka kohtu määrusteta. Sellise juhtumi puhul langetab patsiendi tahtest olenematu ravi otsuse psühhiaater (PsAS § 11 lg 3) või nakkushaige patsiendi arst (NETS § 5 lg 2). Arsti otsuse alusel võib tahtest olenematu ravi kesta kuni 48 tundi (PsAS § 11 lg 4, NETS § 5 lg 2). Selle aja jooksul on vajalik saada kohtu nõusolek isiku edasiseks kinnipidamiseks tervishoiuasutuses ning isiku raviks. Vastava ajalise piirangu seadmise eeskujuks on PS § 21 lg 2, mille kohaselt ei tohi kedagi vahi all kinni pidada üle 48 tunni ilma kohtu loata. Loa annab maakohus TsMS 54. peatükis sätestatud korras. Esmane otsustaja tahtevastase ravi asjus võib olla ka nn kvaasikohtulik institutsioon, näiteks ravinõukogu vms, tingimusel, et ta vastab sõltumatu kohtu põhitunnustele ning arvestab otsustamisel ausa õigusemõistmise üldpõhimõtteid. Strasbourgi kohus on olnud küllalt range sellise kogu sõltumatuse hindamisel (EIKo D. N. vs. Šveits, 29.03.2001).
 EIK on tuvastanud EIÕK art 5 lg 1 rikkumise Eesti suhtes, kuna kohus võttis isikult vabaduse tema tahte vastaselt psühhiaatriahaiglasse paigutamiseks, kuid kuulas isiku ära alles 15 päeva möödudes ravile paigutamisest (S. vs.Eesti, 04.11.2011). Riigikohus oli selle rikkumise oma otsuses tuvastanud (RKTKm, 10.10.2007), kuid ei olnud sellele mingil moel reageerinud (S. vs.Eesti, 04.11.2011). EIK on märkinud, et juhul, kui isiku vabadus on võetud tema psüühilise häire tõttu, on vajalik luua erilisi menetluslike garantiisid eesmärgiga kaitsta isiku õigusi, kes oma haiguse tõttu ei ole võimeline enda õiguste eest tõhusalt seisma (EIKo 17.01.2012, Stanev vs.Bulgaaria; 13.10.2016, Červenka vs.Tšehhi). Shtukaturovi asjas on EIK sedastanud, et vaidlustusmehhanismi ei saa lugeda isikule kättesaadavaks juhul, kui tema kinnipidamist on õigustatud vaidlustama tema eestkostja (tolle juhtumi puhul ema), kes on tema vabanemise vastu (EIKo 27.06.2008, Shtukaturov vs.Venemaa).
 Kinnipeetud isikuil on õigus EIÕK art 5 lg 4 järgi vaidlustada oma kinnipidamine kohtus. Kinnipidamist väljasaatmise või väljaandmise alusel saab kasutada üksnes selleks, milleks see ette on nähtud. Veel on EIK osutanud, et kinnipidamine peab järgima mõistliku aja tingimust. See võib kesta või on õigustatud ainult niikaua (niipalju), kui see on vajalik asüüli andmise või väljasaatmise või väljaandmise otsustamiseks. Quinni asjas osutas EIK, et kui menetlus väljasaatmise otsustamiseks ei ole läbi viidud kohase tähelepanu ja kavatsusega, kaotab kinnipidamine oma õigustatuse (EIKo Quinn vs. Prantsusmaa, 22.03.1995). Millise pikkusega kinnipidamine on põhjendatud ja ajaliselt mõistlik, on fakti ja asjaolude küsimus ning tuleb otsustada iga üksiku juhtumi puhul eraldi (EIKo Chahal vs. Ühendkuningriik, 15.11.1996). Mõnel juhul võib isiku tausta uurimine võtta palju aega, ka tuleb asüülitaotluste puhul välja selgitada selle põhistatus ning pärida informatsiooni asjasse puutuvaist või valdkonnaga tegelevaist institutsioonidest, sealhulgas näiteks ÜRO põgenikeorganisatsioonidest vm. Seejuures tuleb teha selget vahet, milline viivitus on riigivõimude ja milline asjasse puutuva isiku põhjustatud. Tuleb silmas pidada, et neil alustel kinnipeetuid tuleb kohelda erinevalt kriminaalmenetluses lõplikult süüdimõistetuist.
 ÜRO lapse õiguste konventsiooni art 37 (b) sätestab, et lapse kinnipidamine peab olema kooskõlas seadustega ja seda rakendatakse ainult viimase abinõuna ja võimalikult lühiajaliselt. Pelgalt asjaolu, et lapsel puudub seaduslik alus Eestis viibida, ei ole piisav lapse paigutamiseks vangistusega sarnanevatesse tingimustesse. Kaaluda tuleb alternatiive nagu kasuperesse, SOS-lastekülasse jm paigutamine. Aktsepteeritavaks võib pidada näiteks lühiajalist (loetud päevad või nädalad) kinnipidamist isiku tuvastamise eesmärgil või vahetult eesseisva väljasaatmise tagamiseks. Saatjata alaealisele tuleb viivitamatult määrata (ajutine) eestkostja. Kui kinnipidamist siiski rakendatakse, tuleb kinnipidamiskohas eraldada alaealine võõrastest täiskasvanud kinnipeetavatest, tagatud peab olema võimalus tegeleda eakohase tegevusega ning omandada haridust.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 20.6.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 141/57
 Žaloba podaná dne 28. dubna 2009 — Vidieffe v. OHIM — Ellis International Group Holdings (GOTHA)
 (Věc T-169/09)
 2009/C 141/115
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Vidieffe Srl (Bologna, Itálie) (zástupci: M. Lamandini, advokát, D. De Pasquale, advokát, M. Pappalardo, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Perry Ellis International Group Holdings Ltd
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit, pro porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11. s. 1) [nahrazeno nařízením Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2008 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. L 78 s. 1] a zneužití pravomoci, rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 12. února 2009, v rozsahu v němž částečně vyhovuje odvolání a zrušuje rozhodnutí námitkového oddělení OHIM v rozsahu, v němž toto zamítá námitku, pokud jde o „zboží z kůže a imitace kůže, výrobky z těchto látek nezahrnuté v jiných třídách; kufry a kufříky, deštníky, slunečníky a vycházkové hole“ třídy 18 a všechny výrobky třídy 25; a v důsledku toho potvrdit v plném rozsahu rozhodnutí námitkového oddělení OHIM (věc č. B 909 350, 22. únor 2008);
 —
 uložit OHIM, aby přijal všechna opatření nezbytná k vyhovění rozhodnutí Soudu;
 —
 uložit OHIM náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „GOTHA“ (přihláška č. 3 665 957) pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Perry Ellis International Group Holdings Ltd
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka Společenství „gotcha“ (č. 2 896 199) pro výrobky zařazené do tříd 3, 18 a 25
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky v celém rozsahu
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné přijetí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nahrazeno nařízením č. 207/2009) a v každém případě zneužití pravomoci z důvodu domněnky, že mezi označeními, která nemohou být zaměněna, existovalo nebezpečí záměny


type: contracts

text:
 22.5.2014
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 154/3
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 214/2013
 z dne 13. decembra 2013
 o spremembi Priloge I (Veterinarske in fitosanitarne zadeve) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) in zlasti člena 98 Sporazuma EGP,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Izvedbeni sklep Komisije 2013/177/EU z dne 10. aprila 2013 o spremembi Priloge II k Odločbi 93/52/EGS glede priznanja nekaterih regij Španije kot uradno prostih bruceloze (B. melitensis) ter spremembi prilog II in III k Odločbi 2003/467/ES glede priznanja nekaterih regij Španije kot uradno prostih bruceloze in nekaterih regij Italije in Poljske kot uradno prostih enzootske goveje levkoze (1) je treba vključiti v Sporazum EGP.
 (2)
 Ta sklep se navezuje na zakonodajo v zvezi z živimi živalmi, ki niso ribe in živali iz ribogojstva. Zakonodaja v zvezi s temi zadevami se ne uporablja za Islandijo, kakor je določeno v odstavku 2 uvodnega dela poglavja I Priloge I k Sporazumu EGP. Ta sklep se zato ne uporablja za Islandijo.
 (3)
 Ta sklep se navezuje na zakonodajo v zvezi z veterinarskimi zadevami. Zakonodaja v zvezi z veterinarskimi zadevami se ne uporablja za Lihtenštajn, dokler se Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o trgovini s kmetijskimi proizvodi uporablja tudi za Lihtenštajn, kakor je podrobno določeno v sektorskih prilagoditvah Priloge I k Sporazumu EGP. Ta sklep se zato ne uporablja za Lihtenštajn.
 (4)
 Prilogo I k Sporazumu EGP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –
 SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
 Člen 1
 V točkah 14 (Odločba Komisije 93/52/EGS) in 70 (Odločba Komisije 2003/467/ES) v delu 4.2 poglavja I Priloge I k Sporazumu EGP se doda naslednja alinea:
 „—
 32013 D 0177: Izvedbeni sklep Komisije 2013/177/EU z dne 10. aprila 2013 (UL L 103, 12.4.2013, str. 5).“
 Člen 2
 Besedilo Izvedbenega sklepa 2013/177/EU v norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 14. decembra 2013 pod pogojem, da so bila predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma EGP (2).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 13. decembra 2013
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Thórir IBSEN
 (1) UL L 103, 12.4.2013, str. 5.
 (2) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


text:
 4.4.2009
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 82/30
 Kanne 26.1.2009 — Portugalin tasavalta v. komissio
 (Asia T-33/09)
 (2009/C 82/53)
 Oikeudenkäyntikieli: portugali
 Asianosaiset
 Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes ja J. A. de Oliveira)
 Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
 Vaatimukset
 —
 Päävaatimus: 25.11.2008 tehty päätös K(2008) 7419, jolla komissio vaatii Portugalin tasavaltaa maksamaan rahamääräisen seuraamuksen, mihin viimeksi mainittu velvoitettiin yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-70/06 antamalla tuomiolla 10.1.2008 alkavin vaikutuksin, on kumottava
 —
 Toissijainen vaatimus: kyseinen päätös on kumottava niiltä osin kuin sen vaikutukset menevät pidemmälle kuin 29.1.2008
 —
 komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut tai jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rajoittuu vain alentamaan rahamääräistä seuraamusta, molemmat asianosaiset on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 Kantaja vaatii riidanalaisen päätöksen kumoamista EY 230 artiklan nojalla siitä syystä, että sillä rikotaan EY:n perustamissopimusta tai niitä sääntöjä, joita komission on sen suhteen sovellettava.
 Kantajan mukaan komissio on rikkonut EY:n perustamissopimusta tai sen soveltamiseen liittyviä sääntöjä, kun se on vaatinut kantajaa maksamaan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-70/06 sen maksettavaksi 10.1. ja 17.7.2008 väliseltä ajalta määräämät päiväsakot, vaikka kantaja oli jo täysin noudattanut velvollisuutta panna direktiivi 89/665 (1) täytäntöön.
 Kun yhteisöjen tuomioistuin 10.1.2008 antoi tuomion asiassa C-70/06, jossa kantaja tuomittiin maksamaan päiväsakkoa niin kauan kuin se ei toteuttaisi asiassa C-275/03, komissio vastaan Portugali, 14.10.2004 annetun tuomion noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä, eli toimenpiteitä, joilla on kumottava 21.11.1967 annettu laki N:o 48051, jonka mukaan vahinkoa kärsineillä henkilöillä on oikeus saada korvausta julkisia hankintasopimuksia koskevan yhteisön oikeuden tai sen täytäntöönpanotoimenpiteiden rikkomisen perusteella vain, jos he osoittavat tahallisuuden tai tuottamuksen olemassaolo, Portugalin tasavalta oli jo antanut lain N:o 67/2007, jolla mainittu laki kumottiin ja jolla otettiin käyttöön sopimussuhteen ulkopuolista valtion ja muiden julkisyhteisöjen vastuuta koskeva uusi järjestelmä, ja se oli 31.12.2007 julkaissut sen virallisen lehtensä 1 sarjan N:o:ssa 251. Tämä laki tuli voimaan 30 päivää julkaisemisensa jälkeen, eli 30.1.2008.
 Kantaja ilmoitti 4.1.2008 tästä seikasta yhteisöjen tuomioistuimelle ja liitti jäljennöksen kyseisen lain tekstistä asiaa C-70/06 koskeviin asiakirjoihin. Koska tuo oikeudenkäynti kuitenkin oli jo pitkällä, yhteisöjen tuomioistuin ei voinut enää ottaa huomioon tätä seikkaa ja antoi tuomionsa 10.1.2008.
 Kantaja katsoo näin ollen, että sitä voidaan vaatia maksamaan rahamääräinen seuraamus vain 9.1.2008 asti tai pahimmassa tapauksessa 29.1.2008 asti, koska lain N:o 67/2007 voimaantuloajankohta ei käy yksiin sen julkaisemisajankohdan kanssa. Komission vaatimus on näin ollen täysin perusteeton siltä osin kuin se koskee myöhempiä ajanjaksoja.
 (1) Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/665/EY (EYVL L 395, s. 33).


type: other

text:
Με τους κωδικούς Taxisnet πλέον οι e-υπηρεσίες του ΟΑΕΔ
 By psaxnodouleia | Εργασιακά | 16 Απριλίου 2015 Ετικέτες Άνεργοι Κάρτα ανεργίας ΟΑΕΔ
 Χωρίς να χρειάζεται κλειδάριθμος και χωρίς να χρειάζονται να απευθυνθούν στα υποκαταστήματα του ΟΑΕΔ μπορούν να εισέλθουν οι άνεργοι στις ηλεκτρονικές υπηρεσίες του Οργανισμού και να κάνουν τις συναλλαγές τους με τους κωδικούς του Taxisnet
 Συγκεκριμένα ήδη εφαρμόζεται εδώ και λίγο καιρό η είσοδος στις ηλεκτρονικές υπηρεσίες του ΟΑΕΔ από τους ανέργους εγγεγραμμένους του ΟΑΕΔ με τους κωδικούς Taxisnet. Η δυνατότητα αυτή παρέχει σημαντική διευκόλυνση στους εγγεγραμμένους ανέργους του Οργανισμού αφού δεν χρειάζεται να προμηθευτούν κλειδάριθμο απο τα κατα τόπους ΚΠΑ2 για να χρησιμοποιήσουν τις e-υπηρεσίες του Οργανισμού.
 Να υπενθυμίσουμε ότι εδώ και λίγο διάστημα μέσα από τις e-υπηρεσίες γίνεται και η ηλεκτρονική ανανέωση της κάρτας ανεργίας. Ετσι όποιος θέλει να ανανεώσει την κάρτα του μπορεί να χρησιμοποιήσει τους κωδικούς του Taxisnet που χρησιμοποιούν όλοι οι φορολογούμενοι για τις φορολογικές δηλώσεις αλλά και για όλες τις φορολογικές συναλλαγές της ΓΓΠΣ
 Ετσι επισημάνετε οι άνεργοι γλιτώνουν χρόνου και ταλαπωρία αφού δεν χρειάζεται να μεταβούν στα ΚΠΑ2 του Οργανισμού για να προμηθευτούν κλειδάριθμο
 http://www.psaxnodouleia.gr/%ce%bc%ce%b5-%cf%84%ce%bf%cf%85%cf%82-%ce%ba%cf%89%ce%b4%ce%b9%ce%ba%ce%bf%cf%8d%cf%82-taxisnet-%cf%80%ce%bb%ce%ad%ce%bf%ce%bd-%ce%b7-%cf%80%cf%81%cf%8c%cf%83%ce%b2%ce%b1%cf%83%ce%b7-%cf%83%cf%84/http://www.psaxnodouleia.gr/wp-content/uploads/2015/04/ergasiaka67-1024x683.jpghttp://www.psaxnodouleia.gr/wp-content/uploads/2015/04/ergasiaka67-300x300.jpg 2015-04-16T16:52:44+00:00 psaxnodouleiaΕργασιακάΆνεργοι,Κάρτα ανεργίας,ΟΑΕΔ
 Χωρίς να χρειάζεται κλειδάριθμος και χωρίς να χρειάζονται να απευθυνθούν στα υποκαταστήματα του ΟΑΕΔ μπορούν να εισέλθουν οι άνεργοι στις ηλεκτρονικές υπηρεσίες του Οργανισμού και να κάνουν τις συναλλαγές τους με τους κωδικούς του Taxisnet Συγκεκριμένα ήδη εφαρμόζεται εδώ και λίγο καιρό η είσοδος στις ηλεκτρονικές υπηρεσίες του ΟΑΕΔ από...
 «Next Post Έρχονται 400 προσλήψεις στις φυλακές
 85 θέσεις εργασίας στο Δήμο Κασσάνδρας Previous Post»
 Έρχονται 400 προσλήψεις στις φυλακές
 Το νομοσχέδιο του Υπουργείου Δικαιοσύνης που θα συζητηθεί σήμερα προβλέπει και την ενίσχυση των σωφρονιστικών καταστημάτων της χώρας με προσωπικό...


text:
 5.12.2009
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 297/35
 Wyrok Sądu do spraw Służby Publicznej (pierwsza izba) z dnia 21 października 2009 r. — V przeciwko Komisji
 (Sprawa F-33/08) (1)
 (Służba publiczna - Pracownicy kontraktowi - Zatrudnienie - Odmowa zatrudnienia z powodu fizycznej niezdolności do wykonywania obowiązków - Prawidłowość postępowania - Prawidłowość badania lekarskiego poprzedzającego zatrudnienie - Czynności przygotowawcze)
 2009/C 297/54
 Język postępowania: francuski
 Strony
 Strona skarżąca: V (Bruksela, Belgia) (przedstawiciele: adwokaci C. Ronzi, A. Grauling i É. Boigelot)
 Strona pozwana: Komisja Wspólnot Europejskich (przedstawiciele: L. Lozano Palacios i D. Martin, pełnomocnicy)
 Przedmiot sprawy
 Służba publiczna — Stwierdzenie nieważności decyzji Komisji z dnia 15 maja 2007 r. informującej stronę skarżącą, iż nie spełniła ona wymogów zdatności fizycznej wymaganej do pełnienia służby w Komisji Europejskiej oraz wniosek o odszkodowanie i zadośćuczynienie
 Sentencja wyroku
 1)
 Skarga zostaje oddalona.
 2)
 Komisja Wspólnot Europejskich zostaje obciążona własnymi kosztami postępowania i połową kosztów poniesionych przez V.
 3)
 V zostaje obciążona połową własnych kosztów postępowania.
 (1) Dz.U. C 158 z 21.6.2008, s. 26.


type: legislation

text:
 |
 52012PC0437
 Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS kalapüügivõimaluste jaotamise kohta Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu protokolli alusel /* COM/2012/0437 final - 2012/0210 (NLE) */
 SELETUSKIRI
 1. ETTEPANEKU TAUST
 Vastavalt nõukogu antud volitustele[1] pidas komisjon Euroopa Liidu
 nimel Mauritiuse Vabariigiga läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Mauritiuse
 Vabariigi vahelise uue kalandusalase partnerluslepingu ja selle protokolli
 parafeerimise üle. Nende läbirääkimiste tulemusena parafeeriti 23. veebruaril
 2012 uus kalandusalane partnerlusleping ja uus protokoll.
 Uus leping hõlmab kuueaastast ajavahemikku
 alates allkirjastamise kuupäevast ja pikeneb vaikimisi igaks järgnevaks
 kolmeaastaseks ajavahemikuks.
 Lepingu üldine eesmärk on tugevdada koostööd
 ELi ja Mauritiuse Vabariigi vahel, et luua mõlema lepinguosalise huvides
 partnerlusraamistik säästva kalanduspoliitika ja kalavarude vastutustundliku
 kasutuse väljaarendamiseks Mauritiuse kalapüügipiirkonnas.
 Protokoll hõlmab kolmeaastast (3)
 ajavahemikku. Uue protokolli kohaselt pakutakse ELi laevadele Mauritiuse vetes
 kalapüügivõimalusi 86-le tuunipüügilaevale (41 tuunipüügiseinerit ja 45
 õngejadalaeva). Vastavalt aluslepingule tuleb määrata kindlaks
 kalapüügivõimaluste jagunemine liikmesriikide vahel.
 2. HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD
 KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 Liikmesriikidega konsulteeriti tehnilistel
 kohtumistel ja nõukogu kalandusküsimuste töörühma raames. Konsultatsioonidel arutati
 vajadust pidada läbirääkimisi Mauritiuse Vabariigiga kalandusalase
 partnerluslepingu ja selle protokolli sõlmimise üle. Muu hulgas võttis
 komisjon aluseks välisekspertide poolt novembris 2011 lõpetatud hindamise
 tulemused.
 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
 Menetlust alustati paralleelselt menetlustega,
 mis hõlmasid nõukogu otsust uue kalandusalase partnerluslepingu ja selle
 protokolli (millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi
 vahelises kalandusalases partnerluslepingus sätestatud kalapüügivõimalused ja
 rahaline toetus) liidu nimel allkirjastamise kohta ning nõukogu otsust,
 parlamendi nõusolekul, kalandusalase partnerluslepingu ja selle protokolli
 sõlmimise kohta.
 4. MÕJU EELARVELE
 Uues protokollis
 sätestatud rahaline toetus kogu programmiperioodiks on 1 980 000
 eurot. See summa jaguneb järgmiselt: a) 357 500 euro suurune summa aastas,
 mis vastab võrdlusalusele 5 500 tonni aastas, ja b) erisumma, mille
 suuruseks on 302 500 eurot aastas ja mis on määratud Mauritiuse kalandus-
 ja merenduspoliitika toetamiseks liidu poolt.
 Liidu eelarvest
 makstav iga-aastane rahaline toetus on seega 660 000 eurot.
 2012/0210 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU MÄÄRUS
 kalapüügivõimaluste jaotamise kohta Euroopa
 Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu
 protokolli alusel
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
 lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1) Euroopa Liidu ja Mauritiuse
 Vabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu uus protokoll parafeeriti
 23. veebruaril 2012 ning selles on sätestatud liidu laevade kalapüügivõimalused
 Mauritiuse suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni all olevates vetes.
 (2) Nõukogu võttis [...] vastu
 otsuse XXX/2012/EL[2]
 uue kalandusalase partnerluslepingu ja uue protokolli allkirjastamise kohta.
 (3) Protokolli kehtivusajaks
 tuleks määrata kindlaks kalapüügivõimaluste jaotamine liikmesriikide vahel.
 (4) Kui selgub, et kalandusalase
 partnerluslepingu alusel liidule antud kalapüügivõimalusi ei kasutata
 täielikult, teavitab komisjon sellest asjaomaseid liikmesriike vastavalt 29.
 septembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1006/2008 (mis käsitleb ühenduse
 kalalaevadele loa andmist püügitegevuseks ühenduse vetest väljaspool ning
 kolmandate riikide laevade juurdepääsu ühenduse vetele)[3] artikli 10 lõikele 1. Kui
 liikmesriik ei vasta nõukogu määratud tähtajaks, käsitatakse seda kinnitusena,
 et asjaomase liikmesriigi laevad ei kasuta kõnealusel perioodil oma
 kalapüügivõimalusi täielikult. Kõnealune tähtaeg tuleb määrata.
 (5) Kuna praegu kehtiv
 kalandusalase partnerluslepingu protokoll kaotas kehtivuse xx. detsembril 2007,
 tuleks hakata käesolevat määrust kohaldama alates uue kalandusalase
 partnerluslepingu ja selle uue protokolli jõustumise kuupäevast,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
 Artikkel 1
 1. Euroopa Liidu ja Mauritiuse
 Vabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu protokollis (edaspidi
 „protokoll”) sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel
 järgmiselt.
 a) Tuunipüügiseinerid
 Hispaania || 22 laeva
 Prantsusmaa || 16 laeva
 Itaalia || 2 laeva
 Ühendkuningriik || 1 laev
 Kokku || 41 laeva
 b) Pinnaõngejadalaevad
 Hispaania || 12 laeva
 Prantsusmaa || 29 laeva
 Portugal || 4 laeva
 Kokku || 45 laeva
 2. Ilma et see piiraks kalandusalase
 partnerluslepingu ja protokolli sätete kohaldamist, kohaldatakse määrust (EÜ)
 nr 1006/2008.
 3. Kui lõikes 1 osutatud
 liikmesriikide kalapüügilubade taotlused ei hõlma kõiki neile protokolliga
 sätestatud püügivõimalusi, võtab komisjon määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 10
 kohaselt arvesse mis tahes muu liikmesriigi püügiloataotlusi.
 4. Määruse (EÜ) nr 1006/2008
 artikli 10 lõikes 1 osutatud tähtajaks, mille jooksul peavad liikmesriigid
 kinnitama, et nad ei kasuta lepingu raames neile jaotatud kalapüügivõimalusi
 täielikult, kehtestatakse kümme tööpäeva arvestatuna päevast, millal komisjon
 teavitab liikmesriike sellest, et nende kalapüügivõimalused ei ole ammendatud.
 Artikkel 2
 Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval
 pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
 Seda hakatakse kohaldama alates Euroopa Liidu
 ja Mauritiuse Vabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu uue protokolli
 jõustumise kuupäevast.
 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult
 kohaldatav kõikides liikmesriikides.
 Brüssel,
 Nõukogu
 nimel
 eesistuja
 [1] Nõukogu otsus nr 15921/2011, 23.1 2012.
 [2] ELT L...
 [3] ELT L 286, 29.10.2008, lk 33.


text:
Nuforce Reference 8 - monoblock som överraskar! - Component
 Nuforce Reference 8 - monoblock som överraskar!
 Vi på Component får ofta höra om produkter som är extraordinära, helt fantastiska och som utmärker sig på alla möjliga olika vis, vanligtvis genom teknisk prestanda, designmässigt eller viktmässigt. Tyvärr har vi funnit att det oftast inte är några stora saker som skiljer dem från den förra modellen, eller hur produkter inom denna kategori beter sig generellt. Men ibland så kommer där en produkt som lyfter hela segmentet, eller rör om rejält i grytan.
 Denna recension handlar om en sådan produkt, nämligen ett nytt revolutionerande slutsteg baserad på ny teknologi av företaget NPhysics Inc. som är baserade i Kalifornien.
 Grundaren och även CTO (Chief Technical Officer) av NPhysics Inc, Tranh Nguyen, har en lång historia av tillverkning och utveckling av elsystem med hög precision bakom sig. Han var t ex chefsingenjör för den relativt välkända kryssningsmissilen "Tomahawk".
 Eftersom han inte bara är utvecklare av elsystem utan också är musikälskare så började han fundera hur han skulle kunna applicera sina kunskaper på slutsteg, speciellt då klass D. Resultatet blev ett patent (2002) på en helt ny krets som kom att kallas klass N, och kan anses som början på historien om NuForce Reference 8.
 Det som fick oss att uppmärksamma detta företag var framför allt vad de hävdade att deras slutsteg klarade av, men mer om det senare. Först tar vi oss en titt på tekniken.
 Vad är det som är revolutionerande med tekniken?
 NPhysics har i och med Reference 8 åstadkommit ett digitalt slutsteg som är baserat på analog switchning. Principen går ut på att de använder en effektförstärkt oscillatorkrets som kan moduleras av en audiosignal så att den producerar en förstärkt audiosignal som återvinns genom att man applicerar ett så kallat rekonstruktionsfilter. Det är genom användandet av en högpresterande analog moduleringsteknik och vad som kallas ett "close-loop control" system som NPhysics alltså övervinner de vanligt förekommande begränsningarna i bandbredden över audiofrekvensområdet hos andra digitala slutsteg som använder sig av moduler med PWM (pulsbreddsmodulator) med fasta frekvenser.
 NPhysics använder i NuForce Reference 8, till skillnad mot klass-D förstärkare, inte heller en artificiellt skapad sågtandad vågform för sin modulation, utan istället en egen vågform som förekommer helt naturligt vid högtalarterminalerna. Detta innebär inte bara att man helt eliminerar distorsion, utan också att den helt naturliga modulationssignalen som NuForce använder sig av inte tillför något brus i systemet. Man undviker även helt den i digitala förstärkarsammanhang mycket vanliga 180-gradiga fasförskjutningen som i de flesta fall skapas av utgångsfiltret. Man har t.o.m. lyckats så bra med sitt close-loop system att man bibehåller bandbredden och minimerar distorsionen ända upp till frekvenser vid 150 kHz, och faktiskt lyckas bevara sin höga gain långt över vad som kan anses vara audiofrekvenser - upp till hela 10 MHz!
 För de som inte vet hur en switchad nätdel fungerar så kan vi i korthet berätta att man börjar med att likrikta den inkommande växelspänningen. Denna likspänning "hackas" sedan med hjälp av en transistor som tjänstgör som switch. Över transformatorns primärlindning får man då spänningspulser som överförs till sekundärsidan. Sekundärspänningen likriktas sedan. Många gånger har man en belastning på sekundärsidan som inte är konstant. Man kan då få en utspänning som varierar mycket kraftigt. Detta medför att man bör ha någon form av styrning till switchen. Den vanligaste formen av styrning är att man har en spänningsstyrd pulsbreddsmodulator, där man låter någon av spänningarna på sekundärsidan styra pulsbredden, men här använder sig alltså NPhysics av en egen patenterad teknik. Den största anledningen till att man använder en switchad nätdel är att den är mer effektiv, samt att man kan minska transformatorstorleken oerhört mycket jämfört med en oswitchad nätdel.
 Det som NPhysics hävdar att de har uppnått i med sin nya revolutionerande teknik är det som gjorde att vi först började intressera oss för Reference 8 som slutsteg. Reference 8 sägs nämligen ha en Peak Power (under 20 msek) på: mellan 288W i 8 Ohm och dubblar rakt ner till 1152W vid 2 Ohm. De garanterar även en konstant effekt på 100W oavsett impedans, och en frekvensgång på mellan 10 Hz till 50 kHz +/- 1dB.
 Men som alla inser är det ointressant med massor av effekt om den inte kan levereras utan distorsion. Även här är NuForce helt banbrytande. Som alla läsare förmodligen vet så tävlar tillverkare i att leverera faktablad med fantastiska siffror när det gäller distorsion, frågan är snarare hur många nollor som står framför siffran som motsvarar distorsionsnivån. Vad inte alla vet är att denna siffra oftast endast gäller för 1 watt vid 1kHz, och tillverkarna är mycket förtegna om att distorsionsnivån för deras förstärkare kan ha 10-100 gånger sämre prestanda vid högre effekter, samt att distorsionen i princip alltid ökar med ökande frekvens.
 För att motverka detta har NPhysics installerat en teknik i NuForce som aktivt motverkar distorsionen i varje bearbetnings cykel. Som ett resultat har NuForce samma låga karakteristiska distorsion, oavsett frekvens eller effektuttag. Denna teknik ger också en dämpfaktor (damping factor) som är högre än 4000 vid vilken audiofrekvens som helst och en, output impedans på nära noll för hela frekvensbandet. Detta betyder att NuForce klarar av att driva i princip vilken högtalare som helst med en hypersnabb respons. Output impedansen har även blivit uppmätt till under 10 milliohm för hela den uppgivna bandbredden. Detta är oerhört lågt och vi på Component har inte hört talas om något slutsteg som är ens nära dessa siffror.
 Lägg sedan till att slutstegen accepterar vilken växelspänning som helst mellan 84V till 264V, samt endast väger 1.36 kilo styck och är lika stora som ett par pocketböcker... och till ett pris av runt 7500:- styck, undra på att vi var nyfikna!
 Förpackning, finish och fakta
 När man först ser kartongerna undrar man vad det kan vara - det sista som man skulle gissa på är audiofila monoblock i den övre klassen. Lådorna är både små, helt anonyma och mycket lätta. Slutstegen ligger väl förpackade i skumplast samt "plastchips". Det medföljer en mycket enkel bruksanvisning till varje slutsteg, som är mer av ett faktablad än en användarbeskrivning. Å andra sidan är det väl inte så förtvivlat mycket att beskriva, det är bara att koppla in en RCA kontakt, en elkabel och ansluta en högtalare. Sedan är det bara att slå på förstärkaren för att köra.
 NuForce Reference 8 är utförda i mattsvart eloxering och ligger i en slät anodiserad låda av aluminium som endast är ventilerad på översidan i framkant. Lådan står på små gummifötter, ca: 3millimeter i höjd. I våra ögon så har man tyvärr använt blanka skruvar för att sätta ihop lådan. Det hade känts mer stilmässigt rätt att använda svarteloxerade för att uppnå ett mer enhetligt utseende med chassiet. Det som däremot är verkligen glädjande är att man har valt att satsa på "rätt" saker, dvs. kontakter och innehåll - istället för på ett dyrt skal.
 Reference 8 är utrustade med Cardas exklusiva patenterade RCA/Rhodium över koppar terminaler. En nackdel med dessa är att de inte fungerar med banankontakter (endast med gafflar eller lös kabel). Fördelen är istället att man får ett mycket bra grepp när man skall dra åt samt att kontaktytan blir riktigt bra, med minimal risk för att släppa över tiden. Den modell som vi har testat var utrustad med RCA ingång, det finns även en modell som är fullt balanserad och utrustad med XLR, den heter Reference 8b och kostar runt tusenlappen extra.
 Annars är båda modellerna av Reference 8 utrustade med en kontaktbrunn för en vanlig jordad närkontakt (typ Shuko), och använder sig internt av teflonisolerad och silverpläterad syrefri kopparkabel.
 Vi har vid våra tester som matning använt oss uteslutande av "Master Snake One" elkablar från Ljudmakarn i Stockholm. Vid användande av elkablar med "större" hona så kan eventuellt kontakten täcka av/på switchen, det kan vara värt att tänka på. Annars så är det inga problem att ha slutstegen på hela tiden då de inte drar mer än runt 7 watt styck i standby.
 Hur ser det ut inuti då?
 Om man sedan öppnar slutsteget och kikar inuti ser man att det är oerhört välbyggt. Man har t ex för att minska förluster och för att minimera riskerna med att färga ljudet internt använt silverkabel till Cardas kontakten.
 Även det switchade nätaggregatet är en skönhet, men framförallt ser man hur oerhört välbyggt slutsteget är. Endast förstklassiga komponenter har använts rakt igenom, där antalet mer än väl överstiger vad man är van att se i en vanlig förstärkare.
 NPhysics har i sin design helt anammat ytmonterade komponenter, något som är ivrigt pådrivet av t ex PC och telekommunikations industrin, helt enkelt eftersom det är ett mer tillförlitligt och beständigt sätt att tillverka bra och kvalitativa kretskort. Samtidigt undviker man att påverkas genom olika typer av överhörning (kapacitanser och antenn effekter) som vanligtvis kan påvisas i integrerade kretsar.
 Resultatet är enligt NPhysics själva att NuForce's analogt switchade slutsteg med hästlängder har den högsta bandbredden och lägsta distorsionen av någon konventionellt slutsteg. Det för oss inte helt otänkt in på hur de egentligen mäter.
 Vad slutstegen presterar i form av mätningar
 För de, liksom vi, som uppskattar att se med egna ögon vad slutstegen presterar i form av mätningar så har vi fått mätkurvor direkt från NPhysics Inc.
 Kurvan ovan visar Total Harmonic Distorsion + Noise (THD + N) i 8 Ohm för 1w (grön linje), 10w (röd linje) och 40w (blå linje) för alla frekvenser mellan 20 Hz och 20 kHz. Oavsett effekt och frekvens så hamnar distorsionen inte ovanför 0.4% vilket måste ses som mycket bra. Man kan också se att den högsta genomsnittliga distorsionen ges vid lägsta effekten,
 Kurvan ovan visar THD + N i 8 Ohm för 1 kHz (röd linje) och 10 kHz (cyan linje) med uteffekt mellan 0.5 w upp till 100w. Här ser man att prestandan för distorsionen är oerhört jämn, där 10 kHz toppar 0.2% THD + N vid 100w vilket är mycket bra. Den "vanliga" referensen 1kHz vid 1w ger ungefär 0.05% THD + N.
 För att visa att Referrence8 presterar bra även vid andra laster kompletterar vi mätningarna med THD + N i 3 Ohm för 100 Hz (blå linje), 1 kHz (grön linje) och 10 kHz (röd linje) med uteffekt mellan 0.5 w upp till 100w. Även här ser man att kurvorna är mycket bra, med 10 kHz väl under 0.3% över hela effektregistret och den "vanliga" referensen 1kHz vid 1w ger ungefär 0.07% THD + N. Väl värt att notera är att 100 Hz håller sig under 0.07% THD + N och sjunkande mot 0.02% vid alla effekter vilket ger en mycket fast och distinkt bas utan övertoner.
 Provspelning och inställning
 Som vanligt är det ju svårt att hålla sig från att direkt koppla in och använda sin produkt när man precis har fått den, och mycket glädjande så låter Reference 8 bra direkt ur kartong. Men vi har också märkt att Reference 8 fortsätter att växa ytterligare något i pondus med inspelning.
 Ett intressant fenomen som slog oss nästan genast var hur mycket luftigare ljudet blev med Reference 8 inkopplat. Med de flesta andra produkter vi har testat så finns det alltid en viss del av "tweakning" för att anpassa det mot resten av anläggningen. I fallet med Reference 8 så fungerade det rakt av, utan problem. Det var som att ta bort ett högfrekvensfilter mellan försteg och högtalare. Ljudet som strömmar emot oss är oansträngt, luftigt och mycket detaljrikt. Det var förbluffande hur lättlyssnat systemet blev, oavsett ljudnivå. Detaljer och dynamik fanns där vid alla nivåer, och någon lyssningströtthet inföll aldrig. Det som också slog oss var att vi ofta fann att vi lyssnade betydligt över vår normala lyssningsvolym (upp till 10dB), detta tyder normalt på en mycket låg distorsion.
 En annan, kanske mindre trevlig notering, var att arbetstemperaturen för NuForce Reference 8 är betydligt högre än vad vi har vant oss vid för andra digitala slutsteg. En anledning till detta är förmodligen den ringa storlek som Reference 8 har, men även att själva chassiet är en integral del i kylningen. Vi rekommenderar hur som helst tillvidare inte att "stänga in" dessa steg i för stor omfattning.
 Hur presterar de egentligen med musik och film?
 Nu när de första intrycken, samt teknik och mätningar är avklarade så återstår det viktigaste testet. Hur presterar de egentligen med musik och film?
 Nåväl - först ut för test var allt som oftast Donald Fagens "Kamakiriad", en ypperligt producerad CD som vi ofta använder som demoplatta eftersom den har en rätt komplex mix med riktig djup bas, instrument i alla register och mycket synkoper. Vad som slog oss är att ljudet hade ett märkbart bättre frekvensomfång, upplösning och ljudbild än de tidigare slutsteg som vi har använt i vårat system.
 Ljudet är varken kallt eller analytiskt, utan snarare integrerat och med en makalös hantering av transienter. Detta märktes speciellt med cymbaler, där klangen med Reference 8 blev mer naturlig med större lyster. Även baslinjerna blev tydligare med större definition och en lysande botten. Varje instrument kändes mer levande och helheten i musiken blev mer sammanhållen än tidigare, där instrumenten integrerades mot varandra i betydligt högre grad.
 Detta märktes även mycket tydligt i India Arie's skiva "Voyage To India". För er som inte har lyssnat på henne så kan jag varmt rekommendera den skivan. I korthet kan man säga att India Arie har sina fötter i "Motown Soul", med en mycket fokuserad och varm röst.
 Denna skiva är ett utmärkt exempel på mycket välmixade låtar med många mikrodetaljer, och som dessutom som har mycket djup bas. Här blev både transienterna i instrumentens attack mer tydlig och även djupet i basen var markant bättre än tidigare. Speciellt den stålsträngade gitarren låter mer naturlig med Nuforce än med de andra testade slutstegen, men inte så att den känns överdriven. Nuforce gjorde verkligen så att de aktivt tri-ampade högtalarna kom till sin rätt mer än någonsin och gjorde så att ljudbilden klev utanför högtalarnas fysiska storlek. Dynamiken kändes påfallande med mycket tydligt placerade instrument, i både djup och bredd. Vi kunde t ex svära på att fingerknäppningarna i låt nr 5 "The Truth" låg ca: 1 meter framför högtalarna!
 Vi har testat med många olika skivor, där naturligtvis Stockfish (Sara K, Chris Jones med flera) fanns representerat. Stålsträngade akustiska gitarrer, stråkar och percussion lyfts fram med dynamik och precision som vi aldrig förut varit nära. Samma sak återkom och utmärkte sig hela tiden, nämligen transienter, en makalös soundstage, musikalisk timing, stor dynamik, fantastiska detaljer men mest av allt en mycket stor musikalitet, som också är vad som kan sägas kännetecknar detta slutsteg. För varje cd som vi spelade hörde vi fler och fler detaljer, musik har helt enkelt aldrig låtit bättre i vårt referens system.
 Eftersom NPhysics hävdar att NuForce Reference 8 klarar frekvenser upp emot 150kHz så var vi naturligtvis mycket intresserade av hur slutsteget skulle prestera med de nya musikformaten, i synnerhet då DVD-A.
 När jag satte igång med den första DVD-A skivan så blev vi förvånade över hur stor skillnad det kan vara, och hur tydlig roll-off man kan höra på andra slutsteg när man får en ny referens. Vi körde här Donald Fagens "Kamakiriad", och anläggningen lyfte verkligen ytterligare ett snäpp.
 Vi spelade även lite klassisk musik, inspelad med riktigt hög kvalitet t ex EMI Händel "Water Music", Naxos Vivaldi "Four Seasons" samt Bach - Brandenburg Concerto No.s 3 & 5 med The "George Enescu" Philharmonic Orchestra (dirigent Cristian Mandeal). Även här var resultatet fantastiskt. Ljudet är verkligen detaljerat och luftigt med en mycket hög precision, och stråkarna har aldrig låtit mer närvarande med en imponerande dynamik i alla passager.
 Eftersom ljudet vid musik var så bra var det med stora förväntningar som vi satte oss för att se vad systemet kunde åstadkomma vid film. Vi körde igång med den klassiska öppningsstriden i Gladiator. Här var det precis lika tydligt hur viktigt det är med dynamik, precision och snabbhet. Många är ju måna om att basen skall kännas vid explosioner och att dialogen är tydlig under film, vilket kan kännas självklart. Vi på Component tycker också att det är minst lika viktigt att det finns rymd och luft i ljudbilden för att förmedla i känslan i filmen.
 Vi kände här ännu en gång hur högtalarna försvann och ljudbilden fyllde rummet på ett helt briljant vis. Ljudet var helt omslutande med mycket dynamik, precis som vid musiklyssning. Vi testade också med flera andra filmer (se listan) och det var verkligt slående hur ljudet levereras med auktoritet och precision samtidigt som dialog levereras med stor tydlighet och explosioner är tillräckligt kraftfulla för att skaka om.
 Kritisk lyssning i tvåkanals läge
 Alla ovanstående tester utfördes vid aktiv tri-ampning, och det var därför intressant att se hur slutstegen skulle bete sig vid vanlig tvåkanalslyssning. Eftersom slutstegen inte arbetar över hela frekvensområdet vid aktiv tri-ampning så tappar de inte orken på samma sätt som när de tvingas att jobba med hela registret mot en högtalare.
 Vi utförde detta test i Ljudmakarns demorum i Stockholm. Där vi hade tillgång till ett flertal olika högtalare och slutsteg, bl a "Bc Acoustique ACT A3" samt Hegel. Karaktären hos NuForce fanns kvar, men det blev tydligt att de 100w som steget levererar inte är magiska, utan motsvaras av steg med liknande effekt. Däremot skiljer sig ljudet samt ljudbilden mellan NuForce och dess utmanare på ett markant vis. Vid lyssningen så var där delade åsikter, där några menade på att ljudbilden kändes centrerad, men vi står fast vid vårat omdöme. Det ljud som levererades med NuForce inkopplat var markant mer luftigt, betydligt mer musikaliskt, samt med detaljer som inte fanns hos de andra slutsteg vi testade emot.
 Det som känns mycket intressant var att vi när vi till den Svenske representanten framförde att vi ibland kunde känna ett behov av mer effekt så meddelade han att en 350w modell, med exakt samma "moderkort" men med större nätdel är på gång inom kort. Han meddelade även att ett inbytes system var under framtagning. Detta gör att NuForce kan vara världens, oss veterligen, första fullt uppgraderingsbara slutsteg. Det är unikt.
 Det viktigaste i våra ögon i en recension är alltid parametern prisvärdhet, och det är vad vi tar fasta på. Det man i fallet med NuForce Reference 8 från NPhysics då skall tänka på är att vi talar om att jämföra dem mot ett slutsteg som kostar runt 7500:- per kanal, dvs. 15 000:-. Utifrån dessa förutsättningar skulle vi vilja gå så långt att säga att förmodligen finns mycket få utmanare. Faktum är att vi har hört mycket få slutsteg med samma effekt som kan matcha den ljudbild och den karaktär på ljudet som NPhysics har lyckats leverera med NuForce Reference 8.
 En av våra testkollegor i branschen uttryckte sin förtjusning med Reference 8 genom att ställa en gåta: "What's the difference between Reference 8 and Halcro dm68? The answer is - About 30000 USD!". Vi vet inte om vi är beredda att gå så långt, även om den distorsionsfria karakteristiken ger många likheter.
 Vad vi på Component är säkra på är att vi lyfter på hatten till en nydanande teknik som pressar konkurrenterna, höjer referensnivån för prestanda men framförallt ger en audiofil upplevelse till knäckebrödspengar. NuForce Reference 8 rekommenderas varmt, lyssna på dem och bli förvånad. Med en kommande uppgraderingsmöjlighet så var där ingen annan utväg än att de testade stegen inköptes, och numera är vår nya referens inom slutsteg.
 All heder till NPhysics Inc. för en utmärkt produkt genom NuForce Reference 8. Vi väntar med spänning på vad som komma skall.
 Direktlänk till Nuforce är http://www.nuforce.com
 Direktlänk till Nuforces svenska återförsäljare http://www.audioprophile.com
 För vidare diskussioner om denna recension och produkt finner du i en tråd på forumet här: NuForce Reference 8
 CD/DVD-spelare: Meridian 598 DP
 Processor: Meridian G68 ADV
 Försteg: Hegel H1
 Slutsteg: Perreaux 6160 P (6 x 160w), Perreaux 200P (2 x 200w), Myryad MP120 (2x60w), Primare 30.3 (3x140w), Hegel H2A (2x160w), Audio Research 150.6 (6x150w), Hegel H1 integrerad förstärkare (2x120W), Arcam A32 integrerad förstärkare (2x100W), IcePower ASP500 (500w), PS Audio HCA-2 (2x150W)
 Högtalare front: Audiovector Mi3 Avantgarde, Bc Acoustique ACT A3, Bc Acoustique ACT B1
 Högtalare center: Audiovector AV3Ci Avantgarde
 Högtalare surround: Mirage OM-R2
 Signalkablar: Black Silver mkII, Eichman Express 6, Monster 1000i
 Högtalarkablar: QED Silver Anniversary
 Nätkablar: Eichman "Power AC Cable", Jorma "JPC 2.5", Ljudmakarn "Master Snake One"
 Övriga nätprodukter: Nordost THOR
 Stereo-CD: Donald Fagen "Kamakiriad", Mark Knoppfler "Sailing to Philadelphia", Beck "Mutations", Steely Dan "Two Against Nature", Lenny Kravitz "5", Tower of Power "Back to oakland", White Zombie "Super Sexy Swinging Sounds", India Arie "Voyage To India".
 Musik DVD-A: Donald Fagens "Kamakiriad", Linkin Park "Reanimation", Steely Dan "Two Against Nature", EMI Händel "Water Music", Naxos Vivaldi "Four Seasons", Bach - Brandenburg Concerto No.s 3 & 5 AIX Records, Eric Clapton & BB King "Riding with the King"
 DVD-filmer: Sagan om Ringen "Special Edition", Gladiator "Superbit", The fast and the Furios "Superbit", Snatch "Superbit", The Patriot "Superbit", Ice Age, Fifth Element "Superbit", Minority Report, Behind Enemy Lines, The Calibrator, AIVA PRO: Guide to Home Theater, DVE PAL/NTSC, Sharktales, Finding Nemo, Component Test-CD
 Publicerad: 2005-07-31


type: wikipedia

text:
Хвойна (Juniperus) са род иглолистни дървета и храсти от семейство Кипарисови. На български, дребнораслата планинска хвойна с полегнало стъбло и възтъпи листа (J. communis depressa) понякога се нарича и „смрина“. В зависимост от таксономичните критерии се разпознават от 50 до 67 вида, разпространени широко в северното полукълбо (от Арктика на юг до тропическа Африка, както и в планинските части на Централна Америка).
 Най-характерната особеност на хвойните са техните шишарки (понякога наричани неправилно „плодове“). При тези шишарки всичките люспи са сраснали в една обща месеста обвивка и шишарките са или сферични, или продълговати. Хвойните се разделят на две секции: Секция Oxycedrus – с игловидни листа и секция Sabina – с по-дребни, люсповидни листа.
 В България се срещат пет вида:
 Обикновена (синя) хвойна (J. communis L.)
 Червена хвойна (J. oxycedrus L.)
 Ниска хвойна (J. pygmaea C. Koch)
 Миризлива (казашка) хвойна (J. sabina L.)
 Дървовидна хвойна (J. excelsa M. Bieb.)
 Последните два вида са редки и защитени от закона.
 Хвойните съдържат в тъканите си (особено в шишарките) етерични ароматни масла, които се използват в медицината и парфюмерията. Шишарките на обикновената хвойна например се използват за ароматизиране на напитката джин.
 Източници
 Защитени лечебни растения
 Отровни и силно действащи лечебни растения


text:
 23.4.2018
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 102/5
 A BIZOTTSÁG (EU) 2018/614 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2018. április 20.)
 az azoxistrobin hatóanyag 7., 9. és 10. terméktípusba tartozó biocid termékekben történő felhasználásának jóváhagyásáról
 (EGT-vonatkozású szöveg)
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
 mivel:
 (1)
 Az Egyesült Királysághoz 2014. április 13-án kérelem érkezett az azoxistrobin hatóanyagnak az 528/2012/EU rendelet V. mellékletében meghatározott 7. terméktípusba (bevonatvédő szerek), 9. terméktípusba (rost, bőr, gumi és polimerizált anyagok tartósítószerei) és 10. terméktípusba (építőanyagok tartósítására használt szerek) tartozó biocid termékekben való felhasználása jóváhagyására vonatkozóan.
 (2)
 Az Egyesült Királyság az 528/2012/EU rendelet 8. cikkének (1) bekezdésével összhangban 2016. december 1-jén benyújtotta az értékelő jelentéseket és kapcsolódó ajánlásait.
 (3)
 A biocid termékekkel foglalkozó bizottság 2017. október 3-án megfogalmazta az Európai Vegyianyag-ügynökség véleményeit, amelyekben figyelembe vette az illetékes értékelő hatóság következtetéseit.
 (4)
 Az említett vélemények szerint a 7., 9. és 10. terméktípusba tartozó, azoxistrobint tartalmazó biocid termékek – a felhasználásukra vonatkozó bizonyos előírások és feltételek betartása esetén – várhatóan megfelelnek az 528/2012/EU rendelet 19. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott követelményeknek.
 (5)
 Ezért helyénvaló jóváhagyni az azoxistrobinnak a 7., a 9. és a 10. terméktípusba tartozó biocid termékekben, az említett előírások és feltételek betartása mellett történő felhasználását.
 (6)
 A szóban forgó vélemények megállapítják, hogy az azoxistrobin esetében teljesülnek az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) XIII. mellékletében meghatározott, nagyon perzisztens (vP) és mérgező (T) anyagként való besorolás kritériumai. Az azoxistrobin tehát megfelel az 528/2012/EU rendelet 10. cikke (1) bekezdésének d) pontjában foglalt feltételeknek, és helyettesítendő hatóanyagnak tekintendő.
 (7)
 Az említett rendelet 10. cikkének (4) bekezdése értelmében egy helyettesítendő hatóanyagnak minősülő hatóanyag jóváhagyása és annak minden egyes megújítása hét évet meg nem haladó időtartamra engedélyezhető.
 (8)
 mivel az azoxistrobin esetében teljesülnek az 1907/2006/EK rendelet XIII. mellékletében meghatározott, nagyon perzisztens anyagként való besorolás kritériumai, az azoxistrobinnal kezelt vagy azt tartalmazó kezelt árucikkeket a forgalomba hozatal előtt megfelelő címkézéssel kell ellátni.
 (9)
 Egy adott hatóanyag jóváhagyását megelőzően észszerű határidőt kell biztosítani arra, hogy az érdekelt felek megtehessék az új követelmények teljesítéséhez szükséges előkészítő intézkedéseket.
 (10)
 Az ebben a rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a biocid termékekkel foglalkozó állandó bizottság véleményével,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 A Bizottság jóváhagyja, hogy az azoxistrobint a 7., a 9. és a 10. terméktípusba tartozó biocid termékekben – a mellékletben szereplő előírások és feltételek betartása mellett – hatóanyagként felhasználják.
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2018. április 20-án.
 a Bizottság részéről
 az elnök
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) HL L 167., 2012.6.27., 1. o.
 (2) Az Európai Parlament és a Tanács 1907/2006/EK rendelete (2006. december 18.) a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 396., 2006.12.30., 1. o.).
 MELLÉKLET
 Közhasználatú név
 IUPAC-név
 Azonosító szám
 A hatóanyag minimális tisztasági foka (1)
 Jóváhagyás dátuma
 Jóváhagyás lejárta
 Terméktípus
 Egyedi feltételek
 Azoxistrobin
 IUPAC-név:
 metil(E)-2-{2[6-(2-ciano-fenoxi)pirimidin-4-il-oxi]fenil}-3-metoxi-akrilát
 EK-szám: nincs adat
 CAS-szám: 131860-33-8
 965 g/kg
 2018. november 1.
 2025. október 31.
 7.
 Az azoxistrobin az 528/2012/EU rendelet 10. cikke (1) bekezdése d) pontjának megfelelően helyettesítendő hatóanyagnak tekintendő.
 Biocid termékek esetében az engedélyezés feltétele a következő:
 A termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani az engedélyezés iránti kérelemben foglalt olyan felhasználásokhoz kapcsolódó expozíciókra, kockázatokra és hatékonyságra, amelyekre a hatóanyag uniós szinten folytatott kockázatértékelése nem terjedt ki.
 A kezelt árucikkek forgalomba hozatalának feltétele a következő:
 Az azoxistrobinnal kezelt vagy azt tartalmazó kezelt árucikk forgalmazásáért felelős személy biztosítja, hogy a kezelt árucikk címkéje tartalmazza az 528/2012/EU rendelet 58. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében felsorolt információkat.
 9.
 Az azoxistrobin az 528/2012/EU rendelet 10. cikke (1) bekezdése d) pontjának megfelelően helyettesítendő hatóanyagnak tekintendő.
 Biocid termékek esetében az engedélyezés feltétele a következő:
 A termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani az engedélyezés iránti kérelemben foglalt olyan felhasználásokhoz kapcsolódó expozíciókra, kockázatokra és hatékonyságra, amelyekre a hatóanyag uniós szinten folytatott kockázatértékelése nem terjedt ki.
 A kezelt árucikkek forgalomba hozatalának feltétele a következő:
 Az azoxistrobinnal kezelt vagy azt tartalmazó kezelt árucikk forgalmazásáért felelős személy biztosítja, hogy a kezelt árucikk címkéje tartalmazza az 528/2012/EU rendelet 58. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében felsorolt információkat.
 10.
 Az azoxistrobin az 528/2012/EU rendelet 10. cikke (1) bekezdése d) pontjának megfelelően helyettesítendő anyagnak tekintendő.
 Biocid termékek esetében az engedélyezés feltétele a következő:
 A termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani az engedélyezés iránti kérelemben foglalt olyan felhasználásokhoz kapcsolódó expozíciókra, kockázatokra és hatékonyságra, amelyekre a hatóanyag uniós szinten folytatott kockázatértékelése nem terjedt ki.
 A kezelt árucikkek forgalomba hozatalának feltétele a következő:
 Az azoxistrobinnal kezelt vagy azt tartalmazó kezelt árucikk forgalmazásáért felelős személy biztosítja, hogy a kezelt árucikk címkéje tartalmazza az 528/2012/EU rendelet 58. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében felsorolt információkat.
 (1) Az ebben az oszlopban jelzett tisztaság az értékelt hatóanyag minimális tisztasági fokának felel meg. A forgalomba hozott termékben lévő hatóanyag ezzel megegyező, de ettől eltérő tisztaságú is lehet, ha az értékelt hatóanyaggal technikailag bizonyítottan egyenértékű.


text:
La consegna di Palermo da parte dei musulmani è un dipinto a fresco di Giuseppe Patania, datato 1830. Si trova nella volta della Sala Gialla del Palazzo dei Normanni (o Palazzo Reale) di Palermo.
 Descrizione
 L'opera di Patania raffigura la consegna simbolica delle chiavi della città di Palermo da parte dei saraceni ai normanni guidati da Ruggero I di Sicilia e Roberto il Guiscardo nel 1072, arabi che occupavano la città dall'831.
 L'affresco è uno dei tre dipinti presenti sulla volta della Sala Gialla e dedicati al tema della conquista normanna di Palermo avvenuta nel 1072. Ad esso si aggiungono le opere “La presa di Palermo da parte dei normanni” di Giovanni Patricolo ed “Il ritorno di Nicodemo al soglio vescovile di Palermo” di Vincenzo Riolo.
 Cicli di affreschi di Palermo
 Dipinti a Palazzo dei Normanni
 Dipinti a soggetto storico
 Storia di Palermo
 Palermo islamica
 Palermo normanna


text:
 27.2.2015
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 70/4
 BESCHLUSS DES RATES
 vom 17. Februar 2015
 zur Ernennung des Vorsitzenden des Europäischen Beratungsgremiums für die Statistische Governance
 (2015/C 70/04)
 DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION —
 gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
 gestützt auf den Beschluss Nr. 235/2008/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 11. März 2008 zur Einsetzung eines Europäischen Beratungsgremiums für die Statistische Governance (1), insbesondere auf Artikel 3,
 nach Stellungnahme der Europäischen Kommission,
 nach Zustimmung des Europäischen Parlaments,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Am 24. Januar 2012 hat der Rat den Beschluss 2012/42/EU (2) zur Ernennung von Herrn Thomas WIESER zum Vorsitzenden des Europäischen Beratungsgremiums für die Statistische Governance für einen Zeitraum von drei Jahren ab dem 23. März 2012 angenommen.
 (2)
 Es ist daher notwendig, einen neuen Vorsitzenden ab dem Zeitpunkt zu ernennen, an dem die am 23. März 2012 begonnene Amtszeit endet. Zur Angleichung der Amtszeiten aller neu ernannten Mitglieder des Gremiums sollte die Amtszeit des neu ernannten Vorsitzenden am 1. Februar 2015 beginnen.
 (3)
 Artikel 3 Absatz 3 des Beschlusses 235/2008/EG bestimmt, dass der Vorsitzende zu diesem Zeitpunkt weder einem nationalen statistischen Amt noch der Kommission angehören darf —
 HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
 Artikel 1
 Herr Martti HETEMÄKI wird für einen Zeitraum von drei Jahren ab dem 1. Februar 2015 zum Vorsitzenden des Europäischen Beratungsgremiums für die Statistische Governance ernannt.
 Artikel 2
 Dieser Beschluss tritt am dritten Tag nach seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
 Geschehen zu Brüssel am 17. Februar 2015
 Im Namen des Rates
 Der Präsident
 J. REIRS
 (1) ABl. L 73 vom 15.3.2008, S. 17.
 (2) Beschluss 2012/42/EU des Rates vom 24. Januar 2012 zur Ernennung des Vorsitzenden des Europäischen Beratungsgremiums für die Statistische Governance (ABl. L 24 vom 27.1.2012, S. 11).


text:
Prawo branża budowlana | Szczecin - Kancelaria Jacka Kerplika
 Reprezentacja w sprawach o zapłatę wynagrodzenia podwykonawcy od inwestora
 Prowadzenie spraw o zapłatę kar umownych z tytułu przekroczenia terminu realizacji prac oraz odstąpienia od umowy
 Dochodzenie zapłaty wynagrodzenia za roboty budowlane
 Przygotowanie umów o roboty budowlane oraz aneksów do umów o roboty budowlane
 Przygotowanie umów z podwykonawcami
 Doradztwo w zakresie zgłoszeń wad robot budowlanych z rękojmi i w ramach gwarancji
 Dochodzenie zwrotu kaucji gwarancyjnych
 Spory z generalnymi wykonawcami i podwykonawcami
 Doradztwo w zakresie zamówień publicznych na roboty budowlane w tym pomoc przy przygotowywaniu dokumentacji przetargowej, składanie środków ochrony prawnej
 Udział w postępowaniach przed organami administracji budowlanej
 Prowadzenie sporów z pracownikami i Zakładem Ubezpieczeń Społecznych
 Formularz służący do dodawania opinii znajduje się przy prawej krawędzi ekranu. Wymagamy, aby pod opinią znajdował się podpis taki jaki życzy sobie osoba dodająca opinię. Podpis nie może naruszać prawa i dobrych obyczajów.
 Po dodaniu opinii wysyłamy na adres klienta kancelarii tekst opinii jaka będzie zamieszczona na stronie z prośbą o potwierdzenie treści opinii. W razie braku potwierdzenia w terminie 14 dni opinia nie zostanie opublikowana.
 Miałam problem w mojej firmie budowlanej z inwestorem ( nie zapłacił to co powinien ), Pan mecenas pomógł mi odzyskać pieniądze i w sumie poszło to w miarę szybko i bez stresu, oczywiście bez sądu się nie obeszło, ale najważniejsze że się udało. Polecam Wszystkim i Dziękuję Panie mecenasie jeszcze raz.
 Flexibud
 Korzystam z porad, opieki prawnej prowadzonej przez Kancelarie Adwokacką Pana Kerplika od kilku lat. Rzetelne i skuteczne prowadzenie spraw daje mi poczucie spokoju i bezpieczeństwa , prowadząc działalność gospodarczą . Przy okazji prowadzonych spraw mogę korzystać z rozmowy i doradzenia w sprawach prawnych, jestem za to wdzięczny.
 Łowczynowski G.
 Pragniemy podziękować Kancelarii Adwokackiej Jacek Kerplik za profesjonalne podejście do naszych problemów. Zaangażowanie, stały kontakt telefoniczny, e-mailowy, sprawna i fachowa pomoc to z pewnością niejeden z atutów, jakimi Kancelaria może się poszczycić.
 Przedsiębiorstwo Usługowo-Produkcyjne Henryk Głowacki
 Jakie są przesłanki miarkowania kary umownej?
 W sprawie o zapłatę kary umownej pozwany może żądać by sąd dokonał miarkowania kary umownej na podstawie art. 484 ;§ 2 kodeksu cywilnego. Sąd może dokonać miarkowania kary umownej, jeżeli zobowiązanie zostało w znacznej części wykonane lub kara umowna jest rażąco wygórowana. Należy pamiętać, że ciężar udowodnienia wystąpienia przesłanek miarkowania kary umownej obciąża pozwanego.
 Kiedy sąd może miarkować karę umowną?
 Zgodnie z art. 484 § kodeksu cywilnego dłużnik może żądać miarkowania kary umownej. Oznacza to , że sąd nie jest uprawniony do dokonania miarkowania w sytuacji, gdy stwierdzi, że istnieją do tego podstawy, ale dłużnik nie złożył w toku sprawy stosowanego żądania. Według niektórych orzeczeń wystarczające jest by pozwany wniósł o oddalenie powództwa, co jako wniosek dalej idący traktowane jest jako wniosek o miarkowanie dochodzonej kary umownej. W orzecznictwie spotyka się także poglądy, że zarzut taki powinien być jednoznacznie sformułowany(wyrok Sądu Najwyższego – Izba Cywilna z dnia 26 listopada 2008 r. III CSK 168/08).
 Czy kara umowna należy się zawsze w razie przekroczenia terminu realizacji prac?
 Na podstawie art. 483 § 1 kodeksu cywilnego można zastrzec w umowie, że naprawienie szkody wynikłej z niewykonania lub nienależytego wykonania zobowiązania niepieniężnego nastąpi przez zapłatę określonej sumy (kara umowna). Podstawę dochodzenia kary umownej jest więc wykazanie niewykonanie lub nienależytego wykonania zobowiązania w konsekwencji czego, jeżeli do przekroczenia terminu realizacji prac budowlanych nie doszło z przyczyn zawinionych przez wykonawcę lub podwykonawcę to wykazując te okoliczności może od uchylić się od odpowiedzialności.
 Kiedy możliwa jest odmowa odbioru prac budowlanych?
 Inwestor lub generalny wykonawca nie może odmówić odbioru pracy w każdym przypadku, gdy stwierdzi wykonanie prac budowlanych w sposób niewłaściwy. W wyroku z dnia 21 kwietnia 2009 roku w sprawie V ACa 88/09 Sąd Apelacyjny w Katowicach w stwierdził, że o niewykonaniu zobowiązania z reguły nie można mówić, jeżeli wykonawca wykonał roboty lecz są one wadliwe. Decydujące znaczenie ma charakter wad. Z niewykonaniem zobowiązania z umowy o roboty budowlane mamy do czynienia wówczas, gdy roboty budowlane nie zostały wykonane w ogóle bądź gdy wada jest tego rodzaju, że uniemożliwia normalne wykorzystanie rezultatu robót lub odbiera im cechy wyraźnie oznaczone w umowie istotnie zmniejszając ich wartość. Ujawnienie wad robót budowlanych nie wpływa na obowiązek inwestora dokonania odbioru robót zgodnie z art. 647 kodeksu cywilnego, a z tą chwilą inwestor nabywa uprawnienia z tytułu rękojmi przewidziane w art. 637 i art. 638 kodeksu cywilnego.
 Kiedy inwestor odpowiada za zapłatę wynagrodzenia podwykonawców?
 Charakterystyczną cechą umowy o roboty budowlanej jest, że inwestor może odpowiadać za zapłatę wynagrodzenia podwykonawców niewypłaconego przez wykonawców (generalnego wykonawcę). Zgodnie z wyrokiem Sądu Apelacyjnego w Szczecinie z dnia 8 maja 2013 roku w spawie I ACa 158/13 podstawą odpowiedzialności solidarnej inwestora i wykonawcy, zgodnie z przepisem art. 647 kodeksu cywilnego, jest jednoczesne zawiadomienie przez podwykonawcę obu wskazanych uczestników procesu inwestycyjnego o zawarciu umowy z podwykonawcą wykonawcy, jednakże załączenie projektu umowy podwykonawczej i wezwanie do wyrażenia zgody na zawarcie tej umowy podwykonawczej nie jest niezbędne, w kontekście tego, że wskazana zgoda może być wyrażona w każdy sposób – również dorozumiany. Przyjmując fikcję wyrażenia w sposób bierny zgody ustawodawca zakłada, że inwestor zapoznał się, a w każdym razie mógł się zapoznać z tą dokumentacją i ma, bądź powinien posiadać, wiedzę o zakresie robót i wynagrodzeniu uzgodnionym w umowie z podwykonawcą. Drugi sposób wyrażenia zgody (czynny) może przybrać różną formę. Inwestor może wyrażać ją w sposób wyraźny pisemne bądź ustnie, albo poprzez inne zachowanie, które w sposób dostateczny ujawnia jego wolę (art. 60 KC). Może zatem nastąpić to poprzez czynności faktyczne, w sposób dorozumiany, na przykład przez tolerowanie obecności podwykonawcy na placu budowy, dokonywanie wpisów w jego dzienniku budowy, odbieranie wykonanych przez niego robót, oraz dokonywanie podobnych czynności. Przy czym przepis art. 6471 § 2 KC nie uzależnia odpowiedzialności inwestora od przedłożenia mu dokumentacji, jeśli wyraża w sposób czynny zgodę na udział podwykonawcy w realizacji inwestycji. Może on uzyskać wiedzę o umowie pomiędzy wykonawcą a podwykonawcą z dowolnego źródła, zarówno przed jej zawarciem, jak i później. Ustawodawca zakłada, że jeżeli inwestor zgodę w sposób czynny wyraża, to wie co robi i nie jest już potrzebny żaden mechanizm obronny.
 Czy zapłata wynagrodzenie wykonawcy zwalnia inwestora od zapłaty podwykonawcy?
 Zgodnie z wyrokiem Sądu Apelacyjnego w Krakowie z dnia 19 grudnia 2012 r. w sprawie I ACa 1237/12 istotą art. 6471 Kodeksu cywilnego jest ochrona podwykonawcy, a zapłata na jego rzecz należności przez inwestora nie jest uzależniona od tego, czy inwestor zapłacił w całości wierzytelność przysługującą generalnemu wykonawcy. Fakt przymusowego spełnienia świadczenia generalnego wykonawcy nie zwalnia inwestora od odpowiedzialności wobec podwykonawcy, a prowadzi jedynie do powstania po jego stronie roszczenia regresowego wobec generalnego wykonawcy.
 Obsługa prawna firmy może być prowadzona na podstawie stałej umowy z ryczałtowym wynagrodzeniem miesięcznym, którego wysokość zazleż
 Wynagrodzenie za prowadzenie spraw przez Krajową Izbą Odwoławczą jest nie niższe niż 3600 złotych netto plus koszty noclegu i dojazdu do Warszawy. Wynagrodzenie ryczałtowe jest ustalane za prowadzenie sprawy w jednaj instancji.
 Strona Główna > Oferta > Oferta wg Branż > Budowlana


text:
For the Love of God è un brano strumentale inciso dal chitarrista statunitense Steve Vai per il suo album Passion and Warfare nel 1990.
 Descrizione
 Il pezzo si articola in una serie di tecniche chitarristiche tra cui utilizzi rapidi di tremoli, armoniche, sweep-picking e legati vari. Vai registrò il brano durante il quarto di dieci giorni di digiuno, così da arrivare ad uno stato mentale che riteneva avrebbe impresso maggior feeling alla sua esecuzione del brano. La traccia è stata votata come il 29o più grande assolo di chitarra di tutti i tempi dalla rivista Guitar World.
 Il cantante David Coverdale compie un'apparizione speciale recitando la frase "Walking the fine line... between Pagan... and Christian" ("passando la linea sottile... tra Pagani... e Cristiani") dopo la fine della canzone.
 For the Love of God appare come contenuto scaricabile per il videogioco simulatore di strumenti Guitar Hero III: Legends of Rock del 2007.
 Note


text:
 26.11.2015
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 311/19
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP
 č. 268/2014
 z 12. decembra 2014,
 ktorým sa mení príloha II (Technické predpisy, normy, skúšky a certifikácia) k Dohode o EHP [2015/2135]
 SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
 so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej článok 98,
 keďže:
 (1)
 Nariadenie Komisie (EÚ) č. 895/2014 zo 14. augusta 2014, ktorým sa mení príloha XIV k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) (1), sa má začleniť do Dohody o EHP.
 (2)
 Príloha II k Dohode o EHP by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
 PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
 Článok 1
 V kapitole XV prílohy II k Dohode o EHP sa v bode 12zc [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006] dopĺňa táto zarážka:
 „—
 32014 R 0895: nariadenie Komisie (EÚ) č. 895/2014 zo 14. augusta 2014 (Ú. v. EÚ L 244, 19.8.2014, s. 6).“
 Článok 2
 Znenie nariadenia (EÚ) č. 895/2014 v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa uverejní v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentické.
 Článok 3
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 13. decembra 2014 pod podmienkou, že boli doručené všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 Dohody o EHP (2).
 Článok 4
 Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
 V Bruseli 12. decembra 2014
 Za Spoločný výbor EHP
 predseda
 Kurt JÄGER
 (1) Ú. v. EÚ L 244, 19.8.2014, s. 6.
 (2) Ústavné požiadavky neboli oznámené.


text:
 19.6.2010
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 161/32
 Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) la 2 aprilie 2010 — Fabrizio Cariulo/Ministero dell’Interno
 (Cauza C-173/10)
 (2010/C 161/47)
 Limba de procedură: italiana
 Instanța de trimitere
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
 Părțile din acțiunea principală
 Reclamant: Fabrizio Cariulo
 Pârât: Ministero dell’Interno
 Întrebarea preliminară
 Reglementarea națională (introdusă de Decretul Bersani, Decretul lege nr. 223 din 4 iulie 2006, transformat în Legea nr. 248 din 4 august 2006), respectiv un sistem național care prevede printre altele:
 a)
 existența unei tendințe generale de protejare a titularilor concesiunilor acordate anterior, în urma unei licitații de la care o parte dintre operatori fuseseră excluși în mod nelegal;
 b)
 existența unor dispoziții care garantează în fapt menținerea pozițiilor comerciale dobândite (de exemplu interdicția, în ceea ce îi privește pe noii concesionari, de a-și instala ghișeele la mai puțin de o distanță determinată de ghișeele existente);
 c)
 cazuri de decădere din beneficiul concesiunii în ipoteza în care concesionarul gestionează în mod direct sau indirect activități transfrontaliere de joc care pot fi asimilate celor care fac obiectul concesiunii,
 este compatibilă cu articolele 43 și 49 din Tratatul CE?


text:
 1.6.2013
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 156/37
 Hotărârea Tribunalului din 12 aprilie 2013 — CISAC/Comisia
 (Cauza T-442/08) (1)
 (Concurență - Înțelegeri - Drepturi de autor privind execuția publică a operelor muzicale prin internet, prin satelit și retransmisia prin cablu - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Împărțirea pieței geografice - Acorduri bilaterale între societățile de gestiune colectivă naționale - Practică concertată care exclude posibilitatea de a acorda autorizații multiteritorii și multirepertoriu - Probă - Prezumția de nevinovăție)
 2013/C 156/64
 Limba de procedură: engleza
 Părțile
 Reclamantă: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Franța) (reprezentanți:: J.-F. Bellis și K. Van Hove, avocați)
 Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre și A. Biolan, agenți)
 Intervenientă în susținerea reclamantei: European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Elveția) (reprezentanți: D. Waelbroeck, avocat, și D. Slater, solicitor)
 Obiectul
 Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC)
 Dispozitivul
 1.
 Anulează articolul 3 din Decizia C(2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură în conformitate cu articolul 81 [CE] și cu articolul 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC), în măsura în care vizează International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC).
 2.
 Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.
 (1) JO C 82, 4.4.2009.