text:
24.6.2013
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 171/1
 Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT EEK) taisyklė Nr. 49 „Suvienodintos nuostatos dėl priemonių, kurių imamasi siekiant mažinti transporto priemonėse naudojamų slėginio ir priverstinio uždegimo variklių išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių kiekį“
 Įtrauktas visas galiojantis tekstas iki:
 06 serijos pakeitimų; įsigaliojimo data – 2013 m. sausio 27 d.
 06 serijos pakeitimų 1 papildymas; įsigaliojimo data – 2013 m. liepos 15 d.
 06 serijos pakeitimų 1 papildymo klaidų ištaisymas; įsigaliojimo data – 2013 m. liepos 15 d.
 TURINYS
 1.
 Taikymo sritis
 2.
 Apibrėžtys
 3.
 Patvirtinimo paraiška
 4.
 Patvirtinimas
 5.
 Reikalavimai ir bandymai
 6.
 Montavimas transporto priemonėje
 7.
 Variklių šeima
 8.
 Produkcijos atitiktis
 9.
 Eksploatuojamų transporto priemonių (variklių) atitiktis
 10.
 Baudos už gamybos neatitiktį
 11.
 Patvirtinto tipo patvirtinimo keitimas ir išplėtimas
 12.
 Visiškas gamybos nutraukimas
 13.
 Pereinamojo laikotarpio nuostatos
 14.
 Už patvirtinimo bandymų atlikimą atsakingų technikos tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų pavadinimai ir adresai
 PRIEDĖLIAI
 1
 Produkcijos atitikties patikros procedūra, kai nuokrypis nuo standarto yra priimtinas
 2
 Produkcijos atitikties patikros procedūra, kai nuokrypis nuo standarto yra nepriimtinas arba nežinomas
 3
 Gamintojo prašymu atliekamos produkcijos atitikties patikros procedūra
 4
 Patvirtinimo, atsižvelgiant į gamtinėmis dujomis, SND ir dvejopais degalais – gamtinėmis dujomis (biometanu) arba SND – varomus variklius, proceso santrauka
 PRIEDAI
 1
 Informacinio dokumento pavyzdžiai
 2A
 Pranešimas dėl variklio arba šeimos tipo, kaip atskiro techninio mazgo, patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamą teršalų kiekį, pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais
 2B
 Pranešimas dėl transporto priemonės su patvirtintu varikliu tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamą teršalų kiekį, pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais
 2C
 Pranešimas dėl transporto priemonės patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamą teršalų kiekį, pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais
 3
 Patvirtinimo ženklų išdėstymas
 4
 Bandymo procedūra
 5
 Etaloninių degalų specifikacijos
 6
 Techninės apžiūros tikslais tvirtinant tipą būtini duomenys apie išmetamų teršalų kiekį. Išmetamo anglies monoksido kiekio matavimas važiuojant tuščiąja eiga
 7
 Variklių sistemų patvarumo patikra
 8
 Eksploatuojamų variklių arba transporto priemonių atitiktis
 9A
 Borto diagnostikos sistemos (BDS)
 9B
 Borto diagnostikos sistemų techniniai reikalavimai
 9C
 Eksploatuojamų borto diagnostikos sistemų veikimo vertinimo techniniai reikalavimai
 10
 Reikalavimai riboti ne ciklo metu išmetamų ir eksploatuojant transporto priemones išmetamų teršalų kiekį
 11
 Reikalavimai užtikrinti tinkamą NOx kontrolės priemonių veikimą
 12
 Išmetamas CO2 kiekis ir degalų sąnaudos
 13
 Pakaitinių taršos kontrolės įtaisų, kaip atskirų techninių mazgų, tipo patvirtinimas
 14
 Prieiga prie BDS informacijos
 15
 Dvejopų degalų – dyzelino ir dujų – variklių ir transporto priemonių techniniai reikalavimai
 1. TAIKYMO SRITIS
 1.1. Ši taisyklė taikoma M1, M2, N1 ir N2 kategorijų variklinėms transporto priemonėms, kurių etaloninė masė viršija 2 610 kg, ir visoms M3 ir N3 kategorijų variklinėms transporto priemonėms (1).
 Gamintojo prašymu pagal šią taisyklę suteiktas sukomplektuotos transporto priemonės tipo patvirtinimas išplečiamas jo nekomplektinei transporto priemonei, kurios etaloninė masė yra mažesnė kaip 2 610 kg. Tipo patvirtinimas išplečiamas, jeigu gamintojas gali pademonstruoti, kad nekomplektinėje transporto priemonėje sumontavus visus numatytus kėbulų derinius jos standartinė masė viršys 2 610 kg.
 Gamintojo prašymu pagal šią taisyklę suteiktas transporto priemonės tipo patvirtinimas išplečiamas jos variantams ir versijoms, kurių etaloninė masė yra didesnė kaip 2 380 kg, su sąlyga, kad jie taip pat atitinka reikalavimus dėl išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų ir degalų sąnaudų matavimo pagal šios taisyklės 4.2 punktą.
 1.2. Lygiaverčiai patvirtinimai
 Pagal šią taisyklę nereikia patvirtinti: variklių, įmontuotų į transporto priemones, kurių etaloninė masė ne didesnė nei 2 840 kg ir kurioms pagal Taisyklę Nr. 83 buvo suteiktas tipo išplėtimas.
 2. APIBRĖŽTYS
 Šioje taisyklėje vartojamų terminų apibrėžtys:
 2.1. sendinimo ciklas– transporto priemonės arba variklio eksploatavimas (taikant tam tikrą sūkių dažnį, apkrovą ir galią) per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį;
 2.2. variklio (variklių šeimos) patvirtinimas– variklio (variklių šeimos) tipo patvirtinimas atsižvelgiant į išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių, dūmų lygį ir į borto diagnostikos sistemą (BDS);
 2.3. transporto priemonės patvirtinimas– transporto priemonės tipo patvirtinimas atsižvelgiant į variklio išmetamų dujinių teršalų bei kietųjų dalelių ir dūmų lygį, į BDS ir į variklio montavimą transporto priemonėje;
 2.4. papildoma teršalų išmetimo strategija (TIS)– teršalų išmetimo strategija, pradedama vykdyti ir pakeičianti arba pakoreguojanti pagrindinę teršalų išmetimo strategiją tam tikru tikslu, reaguojant į tam tikrą aplinkos ir (arba) eksploatavimo sąlygų visumą, ir veikianti tik tol, kol tos sąlygos yra;
 2.5. pagrindinė teršalų išmetimo strategija (TIS)– teršalų išmetimo strategija, veikianti tam tikrame variklio darbinio sūkių dažnio ir apkrovos intervale, kai nevykdoma papildoma TIS;
 2.6. nepertraukiamasis regeneravimas– papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos regeneravimo procesas, taikomas nuolat arba bent kartą per pasaulio mastu suderinto pereinamųjų režimų ciklo (WHTC) įšilusio varikio bandymą;
 2.7. karteris– vidinės arba išorinės variklio erdvės, sujungtos su alyvos nusodintuvu vidiniais arba išoriniais vamzdžiais, pro kuriuos gali būti šalinamos dujos ir garai;
 2.8. svarbiausiosios su išmetamųjų teršalų kiekiu susijusios sudedamosios dalys– sudedamosios dalys, pirmiausia skirtos išmetamųjų teršalų kiekiui kontroliuoti: papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, variklio elektroninio valdymo įtaisas (toliau – EVĮ) ir su juo susiję jutikliai bei paleidikliai ir išmetamųjų dujų recirkuliacijos (toliau – IDR) sistema su visais susijusiais filtrais, aušintuvais, valdymo vožtuvais bei vamzdeliais;
 2.9. svarbiausieji su teršalų išmetimu susiję techninės priežiūros darbai– svarbiausių su teršalų išmetimu susijusių sudedamųjų dalių techninės priežiūros darbai;
 2.10. nepakankama strategija– išmetamųjų teršalų strategija, kuri neatitinka pagrindinės arba papildomos teršalų išmetimo strategijos veiksmingumo reikalavimų, kaip nurodyta šiame priede;
 2.11. deNOx sistema– papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, skirta išmetamam azoto oksidų (NOx) kiekiui sumažinti (pvz., aktyvieji ir pasyvieji NOx katalizatoriai, NOx adsorberiai ir selektyviosios katalizinės redukcijos (SKR) sistemos);
 2.12. diagnostinis gedimo kodas (toliau – DGK)– skaitmeninis arba raidinis ir skaitmeninis identifikatorius, nurodantis arba apibūdinantis gedimą;
 2.13. dyzelino režimas– įprastas dvejopų degalų variklio veikimo režimas, kuriuo jokiomis variklio veikimo sąlygomis nenaudojami dujiniai degalai;
 2.14. važiavimo ciklas– veiksmų seka, kurią sudaro variklio paleidimas, (variklio) veikimo laikas, variklio užgesinimas ir laiko tarpas iki variklio kito paleidimo;
 2.15. dvejopų degalų variklis– variklio sistema, sukurta taip, kad vienu metu veiktų varoma dyzeliniais bei dujiniais degalais, abiejų rūšių degalų sąnaudos būtų skaičiuojamos atskirai, o vienos rūšies degalų sąnaudos, palyginti su antrosios rūšies, galėtų skirtis priklausomai nuo veikos;
 2.16. dvejopų degalų režimas– įprastas dvejopų degalų variklio veikimo režimas, kuriuo kai kuriomis variklio veikimo sąlygomis vienu metu naudojami dyzeliniai ir dujiniai degalai;
 2.17. dvejopų degalų transporto priemonė– transporto priemonė, varoma dvejopų degalų variklio, kuriam degalai tiekiami iš atskirų transporto priemonėje sumontuotų degalų talpyklų;
 2.18. konstrukcijos elementas– transporto priemonėje arba variklyje:
 a)
 bet koks variklio sistemos elementas;
 b)
 bet kokia kontrolės sistema, įskaitant; kompiuterinę programinę įrangą, elektroninę valdymo sistemą ir kompiuterinę logiką;
 c)
 bet koks kontrolės sistemos kalibravimo prietaisas arba
 d)
 bet kokios sistemų sąveikos rezultatai;
 2.19. išmetamųjų teršalų kontrolės stebėsenos sistema– sistema, užtikrinanti tinkamą į variklio sistemą įmontuotų NOx kontrolės prietaisų veikimą pagal 5.5 punkto reikalavimus;
 išmetamųjų teršalų kontrolės sistema– konstrukcijos elementai ir išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos, parengti arba sukalibruoti išmetamiesiems teršalams kontroliuoti;
 2.20. su teršalų išmetimu susiję techninės priežiūros darbai– techninės priežiūros darbai, kurie daro esminį poveikį išmetamųjų teršalų kiekiui arba dėl kurių gali padidėti įprastu režimu eksploatuojamos transporto priemonės arba variklio išmetamų teršalų kiekis;
 2.21. išmetamųjų teršalų strategija– konstrukcijos elementas arba elementų rinkinys, įtrauktas į bendrą variklio arba transporto priemonės sistemą ir naudojamas išmetamiesiems teršalams kontroliuoti;
 2.22. variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeima– variklių šeimos apibrėžtį atitinkantys gamintojo vienai grupei priskirti varikliai, skirstomi į pogrupius atsižvelgiant į varikliams įrengtas panašias papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemas;
 2.23. variklių šeima– gamintojo vienai grupei priskirti varikliai, kurių taršos savybės dėl variklių konstrukcijos, kaip apibrėžta šio priedo 7 punkte, yra panašios;
 2.24. variklio sistema– variklis, išmetamųjų teršalų kontrolės sistema ir ryšių sąsaja (techninė įranga ir pranešimai) tarp variklio sistemos elektroninio valdymo įtaiso (-ų) (toliau – EVĮ) ir bet kurio kito jėgos pavaros arba transporto priemonės valdymo įtaiso;
 2.25. variklio paleidimas– degimo įjungimas, variklio įsukimas ir degimo pradžia; variklio paleidimas baigiamas, kai variklio sūkių dažnis pasiekia dažnį, 150 apsukų per minutę mažesnį už įprastą pašildyto, tuščiąja eiga veikiančio variklio sūkių dažnį;
 2.26. variklio tipas– variklių, kurių pagrindinės savybės, nustatytos 1 priede, nesiskiria, kategorija;
 2.27. papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema– katalizatorius (oksidacinis, trigubo veikimo arba kitoks), kietųjų dalelių filtras, deNOx sistema, kombinuotasis deNOx ir kietųjų dalelių filtras arba kitoks už variklio įrengtas išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo prietaisas;
 2.28. dujiniai teršalai– anglies monoksido, NOx, išreikšto NO2 ekvivalentu, angliavandenilių (t. y. visų angliavandenilių, angliavandenilių be metano ir metano) dujų išmetamieji teršalai;
 2.29. bendrasis vardiklis– matuoklis, rodantis, kiek kartų transporto priemone buvo važiuota, atsižvelgiant į bendrąsias sąlygas;
 2.30. stebėjimo prietaisų grupė, kai kalbama apie variklių su BDS šeimos eksploatacinių savybių vertinimą,– BDS stebėjimo prietaisų rinkinys, skirtas nustatyti, ar išmetamųjų teršalų kontrolės sistema veikia tinkamai;
 2.31. uždegimo ciklų matuoklis– matuoklis, rodantis faktinį transporto priemonės uždegimo ciklų skaičių;
 2.32. eksploatacinių savybių koeficientas (ESK, angl. santr. IUPR)– kartų, kai susidarė sąlygos, kuriomis stebėjimo prietaisas arba jų grupė turėjo nustatyti gedimą, ir važiavimo ciklų, kuriuos stebėjo tas stebėjimo prietaisas arba jų grupė, skaičiaus santykis;
 2.33. mažas variklio sūkių skaičius (n
 lo
 )– mažiausias variklio sūkių skaičius, kuriuo varikliui veikiant užtikrinama 50 proc. deklaruotosios didžiausios galios;
 2.34. gedimas– variklio sistemos, įskaitant BDS, sutrikimas arba veikimo pablogėjimas, dėl kurio, kaip galima pagrįstai numatyti, padidės kontroliuojamų variklio sistemos išmetamų teršalų kiekis arba sumažės BDS veiksmingumas;
 2.35. gedimų rodytuvas (MI)– rodytuvas, kuris yra perspėjimo sistemos dalis ir kuriuo transporto priemonės vairuotojui aiškiai pranešama apie gedimą;
 2.36. gamintojas– asmuo ar įstaiga, atsakinga tipo patvirtinimo institucijai už visus tipo tvirtinimo ar leidimo suteikimo procedūros klausimus ir produkcijos atitikties užtikrinimą. Šis asmuo arba įstaiga nebūtinai turi tiesiogiai dalyvauti visuose transporto priemonės, sistemos, sudedamosios dalies ar atskiro techninio mazgo, kurių tipo tvirtinimo procedūra yra atliekama, gamybos etapuose;
 2.37. didžiausia naudingoji galia– didžiausia naudingosios galios vertė, išmatuota varikliui dirbant didžiausiu pajėgumu;
 2.38. naudingoji galia– ant bandymų stendo alkūninio veleno arba jam lygiaverčio įtaiso gale perduodama galia, pamatinės atmosferos sąlygomis nustatoma pagal JT EEK taisyklę Nr. 85 esant atitinkamam variklio su pagalbiniais prietaisais sūkių dažniui;
 2.39. su teršalų išmetimu nesusiję techninės priežiūros darbai– techninės priežiūros darbai, kurie nedaro esminio poveikio išmetamųjų teršalų kiekiui arba kuriuos atlikus negali ilgam padidėti įprastu režimu eksploatuojamos transporto priemonės arba variklio išmetamų teršalų kiekis;
 2.40. borto diagnostikos sistema (BDS)– transporto priemonėje arba variklyje sumontuota sistema, kuri gali:
 a)
 nustatyti gedimus, darančius poveikį variklio sistemos išmetamų teršalų kiekiui;
 b)
 rodyti gedimus, naudodama perspėjimo sistemą, ir
 c)
 rodyti galimą gedimų sritį, naudodama kompiuterio atmintyje saugomą informaciją, ir (arba) perduoti šią informaciją per išorės sąsają;
 2.41. variklių su BDS šeima– gamintojo sudaryta variklio sistemų grupė, kuriai taikomi tokie patys su išmetamųjų teršalų kiekiu susijusių gedimų stebėjimo ir diagnostikos būdai;
 2.42. veikimo seka– veiksmų seka, kurią sudaro variklio paleidimas, (variklio) veikimo laikas, variklio užgesinimas ir laiko tarpas iki variklio kito paleidimo, kai iki galo laikomas įjungtas specialus BDS stebėjimo prietaisas, kuriuo galima nustatyti esamą gedimą;
 2.43. originalus taršos kontrolės įtaisas– taršos kontrolės įtaisas ar tokių įtaisų sąranka, kuriai taikomas atitinkamai transporto priemonei suteiktas tipo patvirtinimas;
 2.44. pirminis variklis– variklis, kuris iš variklių šeimos yra taip parinktas, kad jo išmetamųjų dujų charakteristikos būtų būdingos tai variklių šeimai;
 2.45. papildomo kietųjų dalelių apdorojimo prietaisas– papildomo išmetamųjų dujinių teršalų apdorojimo sistema, skirta išmetamų kietųjų dalelių kiekiui sumažinti mechaniniu, aerodinaminiu, difuziniu arba inerciniu atskyrimu;
 2.46. kietosios dalelės– visos medžiagos, surinktos ant nustatytos filtruojančios medžiagos, prieš filtravimą išmetamuosius teršalus atskiedus švariu filtruotu skiedikliu, kad temperatūra būtų nuo 315 K (42 °C) iki 325 K (52 °C); daugiausia tai anglis, kondensuoti angliavandeniliai ir sulfatai su asocijuotuoju vandeniu;
 2.47. apkrovos procentinė dalis– didžiausio sukimo momento dalis esant tam tikram sūkių skaičiui;
 2.48. eksploatacinių savybių stebėjimas– gedimų stebėjimas, įskaitant eksploatacinių savybių patikrą ir parametrų, tiesiogiai nesusijusių su išmetamųjų teršalų kiekio ribinėmis vertėmis, stebėseną; paprastai taip stebimos sudedamosios dalys arba sistemos, siekiant patikrinti, ar jos veikia tinkamame intervale;
 2.49. periodinis regeneravimas– išmetamųjų teršalų kontrolės įtaiso regeneravimo procesas, vykstantis reguliariai, ne rečiau nei kas 100 variklio įprasto eksploatavimo valandų;
 2.50. nešiojamoji išmetamųjų teršalų kiekio matavimo sistema (NITKMS)– nešiojama išmetamųjų teršalų kiekio matavimo sistema, atitinkanti šios taisyklės 8 priedo 2 priedėlyje nustatytus reikalavimus;
 2.51. galios mažinimo įrenginys– varikliu varoma įranga, tiekianti energiją transporto priemonėje įrengtiems pagalbiniams prietaisams;
 2.52. reikalavimus atitinkanti nusidėvėjusi sudedamoji dalis arba sistema (RANSD)– sudedamoji dalis arba sistema, kuri buvo sąmoningai nudėvėta, pvz., pagreitinus sendinimą arba ją paveikus kontroliuojamu būdu, ir kurią tipo patvirtinimo institucija leido naudoti pagal šios taisyklės 9B priedo 6.3.2 punkto ir 9B priedo 8 priedėlio A.8.2.2 punkto nuostatas demonstruojant variklio sistemos BDS eksploatacines savybes;
 2.53. reagentas– bet kokia medžiaga, laikoma transporto priemonėje įrengtoje talpykloje ir, gavus išmetamųjų dujinių teršalų kontrolės sistemos užklausą, (prireikus) tiekiama papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemai;
 2.54. perkalibravimas– tikslus gamtinėmis dujomis varomo variklio reguliavimas, siekiant užtikrinti tas pačias veikimo charakteristikas (galią, degalų sąnaudas) pasirinkus kitą gamtinių dujų sudėties intervalą;
 2.55. etaloninė masė– važiuoti parengtos transporto priemonės masė atėmus standartinę 75 kg vairuotojo masę ir pridėjus standartinę 100 kg masę;
 2.56. pakaitinis taršos kontrolės įtaisas– taršos kontrolės įtaisas ar tokių įtaisų sąranka, skirta pakeisti originalų taršos kontrolės įtaisą ir galinti būti patvirtinta kaip atskiras techninis mazgas;
 2.57. skaitymo priemonė– išorinė bandymo įranga, naudojama standartizuotam išoriniam ryšiui su BDS užmegzti pagal šios taisyklės reikalavimus;
 2.58. per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa– sendinimo ciklas ir nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnis, skirtas variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimos nusidėvėjimo koeficientams nustatyti;
 2.59. darbo režimas– specialus dvejopų degalų variklio režimas, kuris įsijungia, jei transporto priemonė remontuojama arba išimama iš eismo, kai dvejopų degalų režimo neįmanoma naudoti (2);
 2.60. pro išmetamąjį vamzdį išmetami teršalai– išmetamieji dujiniai teršalai ir kietosios dalelės;
 2.61. klastojimas– transporto priemonės išmetamų teršalų kontrolės arba varomosios jėgos sistemos, įskaitant bet kokią šių sistemų programinę įrangą ar kitus loginės kontrolės elementus, išjungimas, sureguliavimas arba pakeitimas, po kurio (nepaisant to, ar sąmoningai, ar nesąmoningai) pabloginamas transporto priemonės teršalų išmetimas;
 2.62. nepakrautos transporto priemonės masė– parengtos eksploatuoti transporto priemonės masė be standartinės 75 kg masės vairuotojo, keleivio ar krovinio, tačiau degalų baką pripildžius 90 proc., su įprastu įrankių rinkiniu ir atsarginiu ratu, kai taikoma;
 2.63. eksploatavimo trukmė– atitinkamas atstumas ir (arba) laiko tarpas, kuriuo turi būti užtikrinama atitiktis nustatytoms išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių kiekio ribinėms vertėms;
 2.64. transporto priemonės tipas, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį– grupė transporto priemonių, kurių 1 priede nurodytos pagrindinės variklio ir transporto priemonės charakteristikos nesiskiria;
 2.65. pertvarinis dyzelino kietųjų dalelių filtras– dyzelino kietųjų dalelių filtras (DKDF), kuriame išmetamosios dujos nukreipiamos tekėti per sienelę, kuri filtruoja kietąsias medžiagas;
 2.66. Wobbe indeksas (apatinė vertė Wl arba viršutinė vertė Wu)– dujų tūrio vieneto atitinkamos kaloringumo vertės ir kvadratinės šaknies iš jų santykinio tankio tomis pačiomis pamatinėmis sąlygomis santykis:
 2.67. λ poslinkio koeficientas (Sλ)– matematinė išraiška, rodanti variklio reguliavimo sistemos reikiamą lankstumą keičiant perteklinio oro santykį λ, jei variklio naudojamų dujinių degalų sudėtis skiriasi nuo gryno metano (kaip skaičiuoti S
 λ
 žr. 4 priedo 5 priedėlį).
 3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA
 3.1. Variklio sistemos arba variklių šeimos, kaip atskiro techninio mazgo, tipo patvirtinimo paraiška
 3.1.1.
 Gamintojas arba jo įgaliotas atstovas pateikia patvirtinimo institucijai variklio sistemos arba variklių šeimos, kaip atskiro techninio mazgo, tipo patvirtinimo paraišką.
 3.1.2.
 3.1.1 punkte nurodyta paraiška rengiama pagal informacinio dokumento pavyzdį, nustatytą 1 priede. Šiuo tikslu taikoma 1 priedo 1 dalis.
 3.1.3.
 Kartu su paraiška gamintojas pateikia dokumentų rinkinį, kuriame išsamiai aprašomos visos konstrukcijos sudedamosios dalys, kurios daro poveikį išmetamųjų teršalų kiekiui, išmetamųjų teršalų kontrolės strategija, priemonės, kuriomis variklio sistema kontroliuoja perduodamos galios parametrus, turinčius įtakos išmetamųjų teršalų kiekiui, nepaisant to, ar kontroliuojama tiesioginiais ar netiesioginiais būdais, ir kuriame išsamiai aprašoma perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistema, privaloma pagal 11 priedo 4 ir 5 punktus. Dokumentų rinkinys sudaromas iš šių dalių, įskaitant informacijos rinkinį, nurodytą 5.1.4 punkte:
 a)
 oficialaus dokumentų rinkinio, kurį saugo patvirtinimo institucija. Oficialus dokumentų rinkinys gali būti pateikiamas suinteresuotosioms šalims, kai jos to prašo;
 b)
 papildomų dokumentų rinkinio, kuris neskelbiamas. Papildomų dokumentų rinkinį gali saugoti patvirtinimo institucija arba, patvirtinimo institucijos nuožiūra, gamintojas, tačiau jis turi būti pateikiamas patvirtinimo institucijai peržiūrėti suteikiant patvirtinimą arba bet kuriuo kitu metu, kol galioja patvirtinimas. Jeigu dokumentų rinkinį saugo gamintojas, patvirtinimo institucija imasi reikiamų priemonių, kad užtikrintų, jog po patvirtinimo dokumentų turinys nebūtų pakeistas.
 3.1.4.
 Be 3.1.3 punkte minėtos informacijos, gamintojas pateikia tokią informaciją:
 a)
 jeigu tai priverstinio uždegimo varikliai – gamintojo deklaraciją dėl variklio uždegimo pertrūkių, dėl kurių išmetamųjų teršalų kiekis viršytų 9A priede nustatytas ribines vertes, mažiausio procentinio dydžio, apskaičiuoto pagal bendrą varikio uždegimo taktų skaičių, jeigu šis uždegimo pertrūkių procentinis dydis buvo nuo teršalų išmetimo bandymo pradžios, kaip nustatyta 4 priede, arba variklio uždegimo pertrūkių, dėl kurių deginių katalizatorius arba katalizatoriai galėtų perkaisti pirmiau, negu bus padaryta nepataisoma žala, mažiausio procentinio dydžio, apskaičiuoto pagal bendrą varikio uždegimo taktų skaičių;
 b)
 priemonių, kurių imtasi siekiant apsisaugoti nuo išmetamųjų teršalų kontrolės kompiuterio (-ių), įskaitant atnaujinimo, naudojant gamintojo patvirtintą programą, arba kalibravimo priemonę, klastojimo arba keitimo, aprašą;
 c)
 BDS dokumentus, laikantis 9B priedo 8 punkte nustatytų reikalavimų;
 d)
 pagal šios taisyklės 14 priedo reikalavimus parengtą informaciją, susijusią su BDS ir reikalingą tam, kad būtų galima pasinaudoti BDS informacija;
 e)
 pareiškimą dėl ne ciklo metu išmetamų teršalų kiekio atitikties, laikantis 5.1.3 punkto ir 10 priedo 10 punkto reikalavimų;
 f)
 pagal 9A priedo 2 priedėlio reikalavimus parengtą pareiškimą dėl BDS eksploatacinių savybių atitikties;
 g)
 pagal 8 priedo 2.4 punktą parengtą pradinį eksploatuojamos transporto priemonės bandymo planą;
 h)
 tam tikrais atvejais kitų tipo patvirtinimų kopijas su atitinkamais duomenimis, pagal kuriuos būtų galima išplėsti patvirtinimo tipą ir nustatyti nusidėvėjimo koeficientus.
 3.1.5.
 Gamintojas pateikia už tipo patvirtinimo bandymus atsakingai technikos tarnybai variklį arba tam tikrais atvejais pirminį variklį, atitinkantį tipą, kurį norima patvirtinti.
 3.1.6.
 Dėl sistemos, sudedamosios dalies arba atskiro techninio mazgo pakeitimų, padarytų po tipo patvirtinimo, tipo patvirtinimo galiojimas savaime nenutrūksta, jeigu šių sistemų, sudedamųjų dalių arba atskirų techninių mazgų originalios savybės nepakeičiamos tiek, kad nukentėtų variklio arba išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos veiksmingumas.
 3.2. Transporto priemonės su patvirtinta variklio sistema tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, paraiška
 3.2.1.
 Gamintojas arba jo įgaliotas atstovas pateikia patvirtinimo institucijai transporto priemonės su patvirtinta variklio sistema tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, paraišką.
 3.2.2.
 3.2.1 punkte nurodyta paraiška rengiama pagal informacinio dokumento pavyzdį, nustatytą 1 priedo 2 dalyje. Prie šios paraiškos pridedamas variklio sistemos arba variklio šeimos, kaip atskiro techninio mazgo, tipo patvirtinimo sertifikatas.
 3.2.3.
 Gamintojas pateikia dokumentų rinkinį, kuriame išsamiai aprašomos transporto priemonėje įrengtos ir pagal 11 priedą privalomos perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemos sudedamosios dalys. Šis dokumentų rinkinys pateikiamas pagal 3.1.3 punktą.
 3.2.4.
 Be informacijos, nurodytos 3.2.3 punkte, gamintojas pateikia tokią informaciją:
 a)
 priemonių, kurių imtasi siekiant apsisaugoti nuo šioje taisyklėje aprašomiems transporto priemonės kontrolės įtaisams, įskaitant atnaujinimo, naudojant gamintojo patvirtintą programą, arba kalibravimo priemonę, klastojimo arba keitimo, aprašą;
 b)
 vadovaujantis 9B priedo 8 punkte nustatytais reikalavimais, transporto priemonėje įrengtos BDS sudedamųjų dalių aprašą;
 c)
 informaciją apie transporto priemonėje įrengtas BDS sudedamąsias dalis, kad būtų galima pasinaudoti BDS informacija;
 d)
 tam tikrais atvejais kitų tipo patvirtinimų kopijas su susijusiais duomenimis, kad patvirtinimo tipus būtų galima išplėsti.
 3.2.5.
 Dėl sistemos, sudedamosios dalies arba atskiro techninio mazgo pakeitimų, padarytų po tipo patvirtinimo, tipo patvirtinimo galiojimas savaime nenutrūksta, jeigu šių sistemų, sudedamųjų dalių arba atskirų techninių mazgų originalios savybės nepakeičiamos tiek, kad nukentėtų variklio arba išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos veiksmingumas.
 3.3. Transporto priemonės tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, paraiška
 3.3.1.
 Gamintojas arba jo įgaliotas atstovas pateikia tipo patvirtinimo institucijai transporto priemonės tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, paraišką.
 3.3.2.
 3.3.1 punkte nurodyta paraiška rengiama pagal informacinio dokumento pavyzdį, nustatytą 1 priede. Šiuo tikslu taikomos to priedo 1 ir 2 dalys.
 3.3.3.
 Gamintojas pateikia dokumentų rinkinį, kuriame išsamiai aprašomos visos konstrukcijos sudedamosios dalys, kurios daro poveikį išmetamųjų teršalų kiekiui, variklio sistemos išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės strategija, priemonės, kuriomis variklio sistema kontroliuoja perduodamos galios parametrus, turinčius įtakos išmetamųjų teršalų kiekiui, nepaisant to, ar kontroliuojama tiesioginiais ar netiesioginiais būdais, ir kuriame išsamiai aprašoma perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistema, privaloma pagal 11 priedą. Šis dokumentų rinkinys pateikiamas pagal 3.1.3 punktą.
 3.3.4.
 Be informacijos, nurodytos 3.3.3 punkte, gamintojas pateikia tokią pagal 3.1.4 punkto a–h papunkčius ir 3.2.4 punkto a–d papunkčius privalomą informaciją.
 3.3.5.
 Gamintojas pateikia už tipo patvirtinimo bandymus atsakingai technikos tarnybai variklį, atitinkantį tipą, kurį norima patvirtinti.
 3.3.6.
 Dėl sistemos, sudedamosios dalies arba atskiro techninio mazgo pakeitimų, padarytų po tipo patvirtinimo, tipo patvirtinimo galiojimas savaime nenutrūksta, jeigu šių sistemų, sudedamųjų dalių arba atskirų techninių mazgų originalios savybės nepakeičiamos tiek, kad nukentėtų variklio arba išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos veiksmingumas.
 3.4. Pakaitinio taršos kontrolės įtaiso, kaip atskiro techninio mazgo, tipo patvirtinimo paraiška
 3.4.1.
 Gamintojas pateikia tipo patvirtinimo institucijai pakaitinio taršos kontrolės įtaiso, kaip atskiro techninio mazgo, tipo patvirtinimo paraišką.
 3.4.2.
 Paraiška rengiama pagal informacinio dokumento pavyzdį, nustatytą 13 priedo 1 priedėlyje.
 3.4.3.
 Gamintojas pateikia pareiškimą dėl atitikties BDS informacijos prieigai taikomiems reikalavimams.
 3.4.4.
 Gamintojas pateikia technikos tarnybai, atsakingai už tipo patvirtinimo bandymą:
 a)
 variklio sistemą arba variklių sistemas, kurių tipas patvirtintas pagal šią taisyklę, su įrengtu nauju originalios įrangos išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisu;
 b)
 vieną to tipo pakaitinio taršos kontrolės įtaiso pavyzdį;
 c)
 papildomą to tipo pakaitinio taršos kontrolės įtaiso pavyzdį, jeigu tai yra pakaitinis taršos kontrolės įtaisas, skirtas įrengti BDS turinčioje transporto priemonėje.
 3.4.5.
 Taikant 3.4.4 dalies a punkto reikalavimus, bandomuosius variklius parenka paraiškos pateikėjas, pritariant tipo patvirtinimo institucijai.
 Bandymų sąlygos atitinka 4 priedo 6 punkte nustatytus reikalavimus.
 Bandomieji varikliai turi atitikti šiuos reikalavimus:
 a)
 jų išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos turi būti be trūkumų;
 b)
 prastai veikiančios arba labai nusidėvėjusios originalios su teršalų išmetimu susijusios dalys turi būti pataisytos arba pakeistos;
 c)
 prieš tikrinant išmetamųjų teršalų kiekį, varikliai turi būti tinkamai suderinti ir nustatyti pagal gamintojo specifikacijas.
 3.4.6.
 3.4.4 punkto b ir c papunkčių tikslais ant pavyzdžio turi būti aiškus ir neištrinamas ženklas, rodantis paraiškos pateikėjo prekės pavadinimą arba ženklą ir jo komercinę paskirtį.
 3.4.7.
 Taikant 3.4.4 punkto c papunkčio reikalavimus, teikiamas pavyzdys turi būti reikalavimus atitinkanti nusidėvėjusi sudedamoji dalis.
 4. PATVIRTINIMAS
 4.1. Siekdamas gauti variklio sistemos arba variklių šeimos, kaip atskiro techninio mazgo, tipo patvirtinimą, transporto priemonės su patvirtinta variklio sistema tipo patvirtinimą, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, arba transporto priemonės tipo patvirtinimą, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, gamintojas, laikydamasis šios taisyklės nuostatų, įrodo, kad transporto priemonės arba variklių sistemos buvo išbandytos ir atitinka 5 punkto ir 4, 6, 7, 9A, 9B, 9C, 10, 11 ir 12 priedų reikalavimus. Be to, gamintojas užtikrina, kad būtų laikomasi 5 priede nustatytų etaloninių degalų specifikacijų.
 Siekdamas gauti transporto priemonės su patvirtinta variklio sistema tipo patvirtinimą, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, arba transporto priemonės tipo patvirtinimą, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, gamintojas užtikrina atitiktį 6 dalyje nustatytiems įrengimo reikalavimams.
 4.2. Siekdamas, kad pagal šią taisyklę, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, patvirtintas transporto priemonės tipas būtų išplėstas, kai transporto priemonės etaloninė masė didesnė kaip 2 380 kg, bet ne didesnė kaip 2 610 kg, gamintojas turi laikytis 12 priedo 1 priedėlyje pateiktų reikalavimų.
 4.3. Siekdamas gauti dvejopų degalų variklio arba variklių šeimos, kaip atskiro techninio mazgo, tipo patvirtinimą, dvejopų degalų transporto priemonės su patvirtintu dvejopų degalų varikliu tipo patvirtinimą, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, arba dvejopų degalų transporto priemonės tipo patvirtinimą, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, be atitikties 4.1 punkte nustatytiems reikalavimams gamintojas įrodo, kad dvejopų degalų transporto priemonei arba varikliui taikomi bandymai ir jie atitinka 15 priede nustatytus reikalavimus.
 4.4. Rezervuota (3)
 4.5. Siekdamas gauti variklio sistemos arba variklių šeimos, kaip atskiro techninio mazgo, tipo patvirtinimą arba transporto priemonės tipo patvirtinimą, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, gamintojas užtikrina atitiktį reikalavimams dėl degalų intervalo patvirtinimo, kai suteikiamas universalus degalų patvirtinimas, arba, kai tvirtinamas priverstinio uždegimo variklis, varomas gamtinėmis dujomis ir SND, – dėl riboto degalų intervalo patvirtinimo, kaip nurodyta 4.6 punkte.
 4.5.1. 4 priedėlyje pateikiamos lentelės, kuriose apibendrinami GD, SND ir dvejopų degalų variklių patvirtinimo reikalavimai.
 4.6. Universalaus degalų intervalo tipo patvirtinimo reikalavimai
 Universalus degalų intervalo patvirtinimas suteikiamas pagal 4.6.1–4.6.6.1 punktų reikalavimus.
 4.6.1. Pirminis variklis turi atitikti šio reglamento reikalavimus dėl 5 priede nurodytų tinkamų etaloninių degalų. Gamtinėmis dujomis (biometanu), įskaitant dvejopų degalų varikliams taikomi 4.6.3 punkte išdėstyti specialieji reikalavimai.
 4.6.2. Jeigu gamintojas leidžia, kad tam tikros šeimos varikliai būtų varomi rinkoje parduodamais degalais, nepriskiriamais prie etaloninių degalų, nurodytų 5 priede, arba atitinkamais etaloniniais rinkoje parduodamais degalais (pvz., EN 228 CEN standartuose, jeigu benzinas yra bešvinis, ir EN 590 CEN standarte, jeigu degalai yra dyzeliniai), pvz., B100 degalais, gamintojas, be 4.6.1 punkto reikalavimų, turi laikytis šių reikalavimų:
 a)
 1 priedo 1 dalies 3.2.2.2.1 punkte nurodyti, kokius degalus galima naudoti variklių šeimai;
 b)
 įrodyti, kad pirminis variklis gali atitikti šio reglamento reikalavimus, kai naudojami nurodytieji degalai;
 c)
 įsipareigoti laikytis 9 dalyje nustatytų eksploatuojamų transporto priemonių atitikties reikalavimų, taikomų nurodytiesiems degalams, įskaitant įvairius nurodytųjų degalų ir rinkoje parduodamų atitinkamų degalų bei etaloninių degalų mišinius.
 4.6.3. Jeigu variklis varomas gamtinėmis dujomis (biometanu), gamintojas įrodo, kad pirminis variklis gali būti pritaikytas prie bet kokios sudėties degalų, galinčių pasitaikyti rinkoje.
 4.6.3.1. Suslėgtosios gamtinės dujos (suslėgtosios GD, įskaitant biometaną) paprastai būna dviejų tipų – didelio šilumingumo degalai (H dujos) ir mažo šilumingumo degalai (L dujos), tačiau abiejų intervalų sklaida yra gana didelė; gerokai skiriasi jų Wobbe indeksas, rodantis energijos atsargą, ir λ poslinkio koeficientas (Sλ). Gamtinės dujos, kurių λ poslinkio koeficientas yra tarp 0,89 ir 1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08), priklauso H intervalui, o gamtinės dujos, kurių λ poslinkio koeficientas yra tarp 1,08 ir 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19), – L intervalui. Etaloninių degalų sudėtis atspindi didžiausius Sλ svyravimus.
 Pirminis variklis turi atitikti šios taisyklės reikalavimus, kai naudojami etaloniniai GR (degalai Nr. 1) ir G25 (degalai Nr. 2) degalai, nurodyti 5 priede, niekaip rankiniu būdu nereguliuojant variklio degalų tiekimo sistemos tarp dviejų bandymų (būtinas prisitaikymas). Pakeitus degalus, per vieną įšilusio variklio WHTC bandymų ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą neatliekant matavimų. Baigus pritaikymo bandymą, variklis atvėsinamas pagal 4 priedo 7.6.1 punktą.
 4.6.3.1.1.
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su trečiaisiais degalais (degalai Nr. 3), jeigu jų λ poslinkio koeficientas (Sλ) yra nuo 0,89 (t. y. GR mažesniojo intervalo) iki 1,19 (t. y. G25 didesniojo intervalo), pavyzdžiui, kai degalai Nr. 3 yra rinkoje parduodami degalai. Šio bandymo rezultatai gali būti naudojami vertinant produkcijos atitiktį.
 4.6.3.2. Suskystintų gamtinių dujų (SGD, įskaitant suskystintą biometaną) atveju pirminis variklis turi atitikti šios taisyklės reikalavimus, kai naudojami etaloniniai GR (degalai Nr. 1) ir G20 (degalai Nr. 2) degalai, nurodyti 5 priede, niekaip rankiniu būdu nereguliuojant variklio degalų tiekimo sistemos tarp dviejų bandymų (būtinas prisitaikymas). Pakeitus degalus, per vieną įšilusio variklio WHTC bandymų ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą neatliekant matavimų. Baigus pritaikymo bandymą, variklis atvėsinamas pagal 4 priedo 7.6.1 punktą.
 4.6.4. Jei naudojamos suslėgtosios GD (biometanas) ir varikliui pritaikyti prie H dujų intervalo ir prie L dujų intervalo bei pereiti nuo H intervalo prie L intervalo naudojamas jungiklis, pirminis variklis bandomas su 5 priede kiekvienam intervalui nurodytais etaloniniais degalais kiekvienoje jungiklio padėtyje. H dujų intervale yra GR (degalai Nr. 1) ir G23 (degalai Nr. 3) rūšių degalai, L dujų intervale – G25 (degalai Nr. 2) ir G23 (degalai Nr. 3) rūšių degalai. Pirminis variklis turi atitikti šios taisyklės reikalavimus abiejose jungiklio padėtyse niekaip papildomai nereguliuojant degalų tiekimo tarp dviejų bandymų, atliekamų kiekvienoje jungiklio padėtyje. Pakeitus degalus, per vieną įšilusio variklio WHTC bandymų ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą neatliekant matavimų. Baigus pritaikymo bandymą, variklis atvėsinamas pagal 4 priedo 7.6.1 punktą.
 4.6.4.1. Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas ne su G23 (degalai Nr. 3) degalais, o su trečiaisiais degalais, jeigu jų λ poslinkio koeficientas (Sλ) yra nuo 0,89 (t. y. GR mažesniojo intervalo) iki 1,19 (t. y. G25 didesniojo intervalo), pavyzdžiui, kai degalai Nr. 3 yra rinkoje parduodami degalai. Šio bandymo rezultatai gali būti naudojami vertinant produkcijos atitiktį.
 4.6.5. Jeigu tai gamtines dujas naudojantys varikliai, nustatytasis išmetamųjų teršalų kiekio r santykis kiekvienam teršalui nustatomas taip:
 arba
 ir
 4.6.6. Jeigu naudojamos SND, gamintojas įrodo, kad pirminiai varikliai gali būti pritaikyti prie bet kokios sudėties degalų, galinčių pasitaikyti rinkoje.
 SND sudėtis gali skirtis C3/C4 santykiu. Į šią įvairovę atsižvelgiama nustatant etaloninius degalus. Pirminis variklis atitinka išmetamųjų teršalų reikalavimus, kai naudojami 5 priede nurodyti etaloniniai A ir B degalai, niekaip nereguliuojant degalų tiekimo tarp dviejų bandymų. Pakeitus degalus, per vieną įšilusio variklio WHTC bandymų ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą neatliekant matavimų. Baigus pritaikymo bandymą, variklis atvėsinamas pagal 4 priedo 7.6.1 punktą.
 4.6.6.1. Kiekvienam teršalui nustatomas išmetamųjų teršalų kiekio r koeficientas:
 4.7. Riboto degalų intervalo tipo patvirtinimo reikalavimai, taikomi priverstinio uždegimo varikliams, varomiems suslėgtosiomis GD (biometanu) arba SND.
 4.7.1. Išmetamųjų teršalų tipo patvirtinimas, suteikiamas varikliui, varomam gamtinėmis dujomis ir sukonstruotam veikti H arba L dujų intervale.
 4.7.1.1. Pirminis variklis bandomas su atitinkamų 5 priede tam tikram intervalui nurodytų rūšių etaloniniais degalais. H dujų intervale yra GR (degalai Nr. 1) ir G23 (degalai Nr. 3) rūšių degalai, L dujų intervale – G25 (degalai Nr. 2) ir G23 (degalai Nr. 3) rūšių degalai. Pirminis variklis turi atitikti šio reglamento reikalavimus niekaip papildomai nereguliuojant degalų tiekimo tarp dviejų bandymų. Pakeitus degalus, per vieną įšilusio variklio WHTC bandymų ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą neatliekant matavimų. Baigus pritaikymo bandymą, variklis atvėsinamas pagal 4 priedo 7.6.1 punktą.
 4.7.1.2. Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas ne su G23 (degalai Nr. 3) degalais, o su trečiaisiais degalais, jeigu jų λ poslinkio koeficientas (Sλ) yra nuo 0,89 (t. y. GR mažesniojo intervalo) iki 1,19 (t. y. G25 didesniojo intervalo), pavyzdžiui, kai degalai Nr. 3 yra rinkoje parduodami degalai. Šio bandymo rezultatai gali būti naudojami vertinant produkcijos atitiktį.
 4.7.1.3. Kiekvienam teršalui nustatomas išmetamųjų teršalų kiekio r koeficientas:
 arba
 ir
 4.7.1.4. Ant vartotojui tiekiamo variklio turi būti 4.12.8 punkte nurodyta etiketė, rodanti, koks patvirtinto variklio dujų intervalas.
 4.7.2. Išmetamųjų teršalų tipo patvirtinimas, suteikiamas varikliui, kuris naudoja gamtines dujas arba SND ir yra sukonstruotas naudoti vienerius specialios sudėties degalus.
 4.7.2.1. Pirminis variklis turi atitikti išmetamųjų teršalų reikalavimus, kai naudojami GR ir G25 etaloniniai gamtinių dujų degalai, o SND atveju – 5 priede nurodyti A ir B etaloniniai degalai. Tarp bandymų leidžiama tiksliai sureguliuoti degalų tiekimo sistemą. Šis tikslus reguliavimas – naujas degalų tiekimo duomenų bazės kalibravimas niekaip nekeičiant pagrindinės reguliavimo strategijos arba pagrindinės duomenų struktūros. Jeigu būtina, leidžiama keisti dalis, kurios yra tiesiogiai susijusios su degalų debitu, pvz., purkštuvų antgalius.
 4.7.2.2. Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su GR ir G23 arba G25 ir G23 rūšių etaloniniais degalais; tokiu atveju tipo patvirtinimas galioja atitinkamai tik H dujų intervalui arba L dujų intervalui.
 4.7.2.3. Ant vartotojui tiekiamo variklio turi būti 4.12.8 punkte nurodyta etiketė, rodanti, kokia sukalibruoto variklio naudojamų dujų sudėtis.
 4.8. Nuo degalų priklausančio tipo patvirtinimo reikalavimai varikliams, varomiems suskystintomis gamtinėmis dujomis (SGD, įskaitant suskystintą biometaną)
 Suskystintų gamtinių dujų (įskaitant suskystintą biometaną) atveju nuo degalų priklausančio tipo patvirtinimas gali būti suteiktas, jeigu paisoma 4.8.1 ir 4.8.2 punktuose nustatytų reikalavimų.
 4.8.1. Nuo degalų priklausančio tipo patvirtinimo paraiškos pateikimo sąlygos variklių, varomų suskystintomis gamtinėmis dujomis (SGD, įskaitant suskystintą biometaną) atveju
 4.8.1.1. Gamintojas gali pateikti nuo degalų priklausančio tipo patvirtinimo paraišką, kai variklis kalibruojamas pagal specialios sudėties SGD (4), o gautas λ poslinkio koeficientas nesiskiria daugiau kaip 3 proc. nuo 5 priede nurodytų G20 degalų λ poslinkio koeficiento ir etano kiekis tuose degaluose neviršija 1,5 proc.
 4.8.1.2. Visais kitais atvejais gamintojas pateikia universalaus degalų tipo patvirtinimo parašką pagal 4.6.3.2 punkte pateiktas specifikacijas.
 4.8.2. Specialūs bandymų reikalavimai nuo degalų priklausančio tipo patvirtinimo atveju (SND)
 4.8.2.1. Dvejopų degalų variklių šeimos atveju, kai varikliai kalibruojami pagal specialios sudėties SND ir gautas λ poslinkio koeficientas nesiskiria daugiau kaip 3 proc. nuo 5 priede nurodytų G20 degalų λ poslinkio koeficiento, o etano kiekis tuose degaluose neviršija 1,5 proc., pirminis variklis bandomas naudojant tik G20 etaloninius dujinius degalus, nurodytus 5 priede.
 4.9. Variklių šeimos nario patvirtinimas, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus
 4.9.1. Išskyrus 4.8.2 punkte minimą atvejį, pirminio variklio tipo patvirtinimas be tolesnio bandymo išplečiamas visiems variklių šeimos nariams, kokia bebūtų jų naudojamų degalų sudėtis, neviršijant patvirtinto pirminio variklio degalų intervalo (kai tai yra 4.7.2 punkte aprašyti varikliai) ar to paties degalų intervalo (kai tai yra 4.6 arba 4.7 punkte aprašyti varikliai), kurių pirminio variklio tipas buvo patvirtintas.
 4.9.2. Jeigu technikos tarnyba nustato, kad atsižvelgiant į pasirinktą pirminį variklį pateikta paraiška tik iš dalies atitinka 1 priedo 1 dalyje apibrėžtą variklių šeimą, ji gali pasirinkti ir išbandyti kitą ar prireikus papildomą etaloninį bandomąjį variklį.
 4.10. Patvirtinimo reikalavimai, atsižvelgiant į borto diagnostikos sistemas
 4.10.1. Gamintojai užtikrina, kad visose variklių sistemose ir transporto priemonėse būtų įrengta BDS.
 4.10.2. BDS projektuojama, konstruojama ir įrengiama transporto priemonėje pagal 9A priedą taip, kad visą transporto priemonės eksploatavimo laikotarpį būtų galima nustatyti ir registruoti tame priede nurodytą nusidėvėjimo arba gedimų pobūdį ir informuoti apie jį.
 4.10.3. Gamintojas privalo užtikrinti, kad BDS visomis įprastomis ir pagrįstai numatomomis važiavimo sąlygomis, įskaitant BDS eksploatavimo sąlygas, atitiktų 9A priede nustatytus reikalavimus, įskaitant 9B priede nurodytas įprasto važiavimo sąlygas.
 4.10.4. Kai BDS bandoma naudojant reikalavimus atitinkančią nusidėvėjusią sudedamąją dalį, pagal 9B priedą įjungiamas BDS gedimų rodytuvas. BDS gedimų rodytuvas gali būti įjungiamas ir tada, kai išmetamųjų teršalų kiekis neviršija 9A priede nustatytų BDS ribinių verčių.
 4.10.5. Gamintojas užtikrina, kad būtų laikomasi 9A priede išdėstytų nuostatų dėl variklių su BDS šeimos eksploatacinių savybių.
 4.10.6. Duomenys, susiję su BDS eksploatacinėmis savybėmis, saugomi ir pateikiami nešifruoti, BDS taikant įprastą BDS ryšių protokolą pagal 9A priedo nuostatas.
 4.10.7. Gamintojo nuožiūra, kol nesueis naujo tipo patvirtinimams 13.2.3 punkte nustatyta data, BDS gali atitikti alternatyvias nuostatas, nustatytas 9A priede, darant nuorodą į šį punktą.
 4.10.8. Gamintojo nuožiūra, kol nesueis naujo tipo patvirtinimams 13.2.2 punkte nustatyta data, dyzelino kietųjų dalelių filtrų stebėjimui, kaip nustatyta 9A priedo 2.3.2.2 punkte, gali būti taikomos alternatyvios nuostatos.
 4.11. Patvirtinimo reikalavimai, atsižvelgiant į pakaitinius taršos kontrolės įtaisus
 4.11.1. Gamintojas užtikrina, kad pakaitiniams taršos kontrolės įtaisams, kaip atskiriems techniniams mazgams, įtaisomiems variklių sistemose ar transporto priemonėse, kurių tipas patvirtintas ir kurios patenka į šios taisyklės taikymo sritį, pagal 4.11.2–4.11.5 punktų reikalavimus būtų suteiktas tipo pavirtinimas.
 Šioje taisyklėje taršos kontrolės įtaisais laikomi deginių filtrai katalizatoriai, deNOx įtaisai ir kietųjų dalelių filtrai.
 4.11.2. Originalūs pakaitiniai taršos kontrolės įtaisai, priskiriami I priedo 1 dalies 3.2.12 punkte nurodytam tipui ir skirti įtaisyti transporto priemonėje, nurodytoje atitinkamame tipo patvirtinimo dokumente, neprivalo atitikti visų 13 priedo nuostatų, jeigu jie atitinka to priedo 2.1, 2.2 ir 2.3 punktų reikalavimus.
 4.11.3. Gamintojas užtikrina, kad originalus taršos kontrolės įtaisas būtų pažymėtas identifikaciniais ženklais.
 4.11.4. 4.11.3 punkte paminėtus identifikacinius ženklus sudaro:
 a)
 transporto priemonės arba variklio gamintojo pavadinimas arba prekės ženklas;
 b)
 originalaus taršos kontrolės įtaiso markė ir identifikacinis sudedamosios dalies numeris, įtrauktas į informaciją, nurodytą 1 priedo 1 dalies 3.2.12.2 punkte.
 4.11.5. Kai šios taisyklės 13 priede bus nustatyti specialieji bandymų reikalavimai, pakaitinių taršos kontrolės įtaisų tipas turės būti patvirtintas tik pagal šią taisyklę (5).
 4.12. Variklių sistemų ir transporto priemonių patvirtinimo ženklai ir ženklinimas
 4.12.1. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Pirmieji du jo skaitmenys (šiuo atveju 06, atitinkantys 06 serijos pakeitimus) rodo pakeitimų seriją, į kurią įtraukti patys naujausi patvirtinimo suteikimo metu galiojantys pagrindiniai taisyklės techniniai pakeitimai. Ta pati susitariančioji šalis negali priskirti kitam variklio tipui to paties numerio.
 4.12.2. Pagal šią taisyklę apie patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimą, atsisakymą suteikti patvirtinimą arba visišką to tipo variklio arba transporto priemonės gamybos nutraukimą pranešama 1958 m. Susitarimo, kuriuo remiantis taikoma ši taisyklė, šalims taisyklės 2A, 2B ar 2C priede pateikto pavyzdžio forma. Be to, nurodomos atliekant tipo bandymus išmatuotos vertės.
 4.12.3. Ant kiekvieno variklio, atitinkančio pagal šią taisyklę patvirtintą variklio tipą, arba ant kiekvienos transporto priemonės, atitinkančios pagal šią taisyklę patvirtintą transporto priemonės tipą, pastebimoje ir lengvai pasiekiamoje vietoje pritvirtinamas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kuris susideda iš:
 4.12.3.1.
 apskritimo, kurio viduje įrašyta E raidė, o po jos – patvirtinimą suteikusios šalies skiriamasis numeris (6);
 4.12.3.2.
 šios taisyklės numerio, po kurio eina R raidė, brūkšnio ir 4.12.3.1. punkte nustatytam apskritimui iš dešinės – patvirtinimo numerio.
 4.12.3.3.
 Patvirtinimo numerį taip pat sudaro brūkšnys ir po patvirtinimo numerio dedamas papildomas simbolis, kuriuo siekiama pažymėti patvirtinimo suteikimo pagal 13.2 punktą etapą ir pranešimą apie jį 3 priedo 1 lentelėje.
 4.12.3.3.1.
 Jei tai dyzelinu varomas CI variklis, patvirtinimo ženkle po šalies ženklo turi būti D raidė, rodanti variklio tipą, dėl kurio suteiktas patvirtinimas.
 4.12.3.3.2.
 Jei tai etanoliu (ED95) varomas CI variklis, patvirtinimo ženkle po šalies ženklo turi būti ED raidės, rodančios variklio tipą, dėl kurio suteiktas patvirtinimas.
 4.12.3.3.3.
 Jei tai etanoliu (E85) varomas PI variklis, patvirtinimo ženkle po šalies ženklo turi būti simbolis E85, rodantis variklio tipą, dėl kurio suteiktas patvirtinimas.
 4.12.3.3.4.
 Jei tai benzinu varomas PI variklis, patvirtinimo ženkle po šalies ženklo turi būti P raidė, rodanti variklio tipą, dėl kurio suteiktas patvirtinimas.
 4.12.3.3.5.
 Jei tai SND varomas PI variklis, patvirtinimo ženkle po šalies ženklo turi būti Q raidė, rodanti variklio tipą, dėl kurio suteiktas patvirtinimas.
 4.12.3.3.6.
 Jei tai gamtinėmis dujomis varomas variklis, patvirtinimo ženkle po šalies ženklo turi būti raidė(s), rodanti (-čios) dujų intervalą, dėl kurio suteiktas patvirtinimas. Raidė(s) turi būti tokia (-ios):
 a)
 H, jei variklis buvo patvirtintas ir sukalibruotas H dujų intervalui;
 b)
 L, jeigu variklis buvo patvirtintas ir sukalibruotas L dujų intervalui;
 c)
 HL, jeigu variklis buvo patvirtintas ir sukalibruotas H ir L dujų intervalams;
 d)
 Ht, jeigu variklis buvo patvirtintas ir sukalibruotas tam tikrai H intervalo dujų sudėčiai ir gali būti pertvarkytas, kad tiktų kitoms tam tikros sudėties H intervalo dujoms, tiksliai sureguliuojant variklio degalų tiekimą;
 e)
 Lt, jeigu variklis buvo patvirtintas ir sukalibruotas tam tikrai dujų sudėčiai L dujų intervale ir gali būti pertvarkytas kitoms tam tikros sudėties dujoms L dujų intervale tiksliai sureguliuojant variklio degalų tiekimą;
 f)
 HLt, jei variklis buvo patvirtintas ir kalibruotas tam tikrai H arba L intervalo dujų sudėčiai ir gali būti pertvarkytas, kad tiktų kitoms tam tikros sudėties H arba L intervalo dujoms, tiksliai sureguliuojant variklio degalų tiekimą;
 g)
 LNG20, kai variklis tvirtinamas ir kalibruojamas pagal specialios sudėties suskystintas gamtines dujas (įskaitant suskystintą biometaną), o gautas λ poslinkio koeficientas nesiskiria daugiau kaip 3 proc. nuo 5 priede nurodytų G20 degalų λ poslinkio koeficiento ir etano kiekis tuose degaluose neviršija 1,5 proc.;
 h)
 LNG, kai variklis tvirtinamas ir kalibruojamas pagal bet kurios kitos sudėties suskystintas gamtines dujas (įskaitant suskystintą biometaną).
 4.12.3.3.7.
 Jei tai dvejopų degalų varikliai, patvirtinimo ženkle po šalies ženklo turi būti skaitmenų eilė, rodanti dvejopų degalų variklio tipą ir dujų intervalą, dėl kurių suteiktas patvirtinimas.
 Ši skaitmenų eilė bus sudaryta iš dviejų skaitmenų, žyminčių abiejų rūšių degalų tipą, ir raidės (-džių), nurodytos (-ų) atitinkamai 4.12.3.3.1–4.12.3.3.6 punktuose.
 a)
 1A, kai dvejopų degalų variklių tipas yra 1A;
 b)
 1B, kai dvejopų degalų variklių tipas yra 1B;
 c)
 2A, kai dvejopų degalų variklių tipas yra 2A;
 d)
 2B, kai dvejopų degalų variklių tipas yra 2B;
 e)
 3B, kai dvejopų degalų variklių tipas yra 3B.
 4.12.4. Jei transporto priemonė arba variklis atitinka pagal vieną ar daugiau prie Susitarimo pridėtų taisyklių patvirtintą tipą, pagal šią taisyklę patvirtinimą suteikusioje šalyje 4.12.3.1 punkte nurodyto simbolio galima nekartoti. Tokiu atveju taisyklė ir pagal visas taisykles, pagal kurias buvo suteikti patvirtinimai, suteikti patvirtinimų numeriai ir papildomi simboliai pagal šią taisyklę patvirtinimą suteikusioje šalyje surašomi į skiltis dešinėje 4.12.3.1 punkte aprašyto ženklo pusėje.
 4.12.5. Patvirtinimo ženklas turi būti šalia duomenų lentelės, kurią ant patvirtinto tipo pritvirtina gamintojas, arba ant jos.
 4.12.6. Šios taisyklės 3 priede pateikiami patvirtinimo ženklų išdėstymo pavyzdžiai.
 4.12.7. Ant variklio, patvirtinto kaip techninis mazgas, be patvirtinimo ženklo turi būti:
 4.12.7.1.
 variklio gamintojo prekės ženklas arba prekės pavadinimas;
 4.12.7.2.
 gamintojo komercinis aprašymas.
 4.12.8. Etiketės
 Jeigu varikliai yra varomi gamtinėmis dujomis ir SND ir jo tipo patvirtinimui taikomi apribojimai, susiję su degalų intervalu, naudojamos šios etiketės:
 4.12.8.1. Turinys
 Pateikiama ši informacija:
 Jei taikomas 4.7.1.4 punktas, etiketėje nurodoma „NAUDOTI TIK SU H INTERVALO GAMTINĖMIS DUJOMIS“. Jeigu taikoma, H raidė pakeičiama L raide.
 Jeigu taikomas 4.7.2.3 punktas, etiketėje atitinkamai nurodoma: „EKSPLOATUOTI TIK SU GAMTINĖMIS DUJOMIS, KURIŲ SPECIFIKACIJA...“ arba „EKSPLOATUOTI TIK SU SUSKYSTINTOMIS NAFTOS DUJOMIS, KURIŲ SPECIFIKACIJA...“. Visa informacija, nurodyta atitinkamoje (-ose) 5 priedo lentelėje (-ėse), pateikiama kartu su variklio gamintojo nurodytomis atskiromis sudedamosiomis dalimis ir ribomis.
 Raidės ir skaitmenys turi būti bent 4 mm aukščio.
 Pastaba. Jeigu tokiam ženklinimui trūksta vietos, galima naudoti supaprastintą kodą. Tokiu atveju bet kuriam degalus į baką pilančiam, variklį ir jo priedus prižiūrinčiam arba remontuojančiam asmeniui, taip pat susijusioms institucijoms turi būti lengvai matomos aiškinamosios pastabos, kuriose būtų pateikta pirmiau nurodyta informacija. Vietą, kurioje galima susipažinti su tomis pastabomis, ir jų turinį tarpusavio susitarimu nustato gamintojas ir tipo patvirtinimo institucija.
 4.12.8.2. Požymiai
 Etiketės turi būti patvarios visą variklio eksploatavimo laikotarpį. Etiketės turi būti aiškiai įskaitomos, jose parašytų raidžių ir skaitmenų turi būti neįmanoma nutrinti. Be to, etiketės tvirtinamos taip, kad jų pritvirtinimo priemonė būtų patvari visą variklio eksploatavimo laikotarpį ir kad etikečių nebūtų įmanoma pašalinti jų nesuardant arba nesudarkant.
 4.12.8.3. Vieta
 Etiketės tvirtinamos ant tos variklio dalies, be kurios variklis negali normaliai veikti ir kurios paprastai nereikia keisti visą variklio eksploatavimo laikotarpį. Be to, šios etiketės turi būti tokioje vietoje, kad jos būtų gerai matomos variklyje sumontavus visus varikliui veikti reikalingus pagalbinius prietaisus.
 4.13. Jei tai transporto priemonės tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į jos variklį, paraiška, 4.12.8 punkte nurodyti žymenys turi būti ir šalia degalų įpylimo angos.
 4.14. Jei tai transporto priemonės su patvirtintu varikliu tipo patvirtinimo paraiška, 4.12.8 punkte nurodyti žymenys turi būti ir šalia degalų įpylimo angos.
 5. REIKALAVIMAI IR BANDYMAI
 5.1. Bendrosios nuostatos
 5.1.1. Gamintojai įrengia transporto priemones ir variklius taip, kad visos sudedamosios dalys, galinčios daryti įtaką teršalų išmetimui, būtų suprojektuotos, sukonstruotos ir sumontuotos taip, kad įprastai naudojama transporto priemonė ar variklis atitiktų šią taisyklę ir jos įgyvendinimo priemones.
 5.1.2. Gamintojas imasi techninių priemonių, kad užtikrintų, jog pagal šią taisyklę būtų veiksmingai ribojamas per visą įprastą transporto priemonės eksploatavimo įprastomis sąlygomis laikotarpį pro išmetimo vamzdį išmetamų teršalų kiekis.
 5.1.2.1.
 Be kitų dalykų, šiomis 5.1.2 punkte minėtomis priemonėmis užtikrinamas pirminę paskirtį atitinkantis lanksčiųjų vamzdžių, jų sandūrų ir jungčių, naudojamų išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės sistemose, saugumas.
 5.1.2.2.
 Gamintojas užtikrina, kad išmetamųjų teršalų kiekio bandymo, atlikto šioje taisyklėje nurodytomis bandymų sąlygomis, rezultatai neviršytų taikomos ribinės vertės.
 5.1.2.3.
 Variklių sistema ir bet kokios konstrukcijos sudedamosios dalys, galinčios turėti įtakos išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių kiekiui, projektuojamos, konstruojamos, surenkamos ir montuojamos taip, kad variklis įprastomis eksploatavimo sąlygomis atitiktų šios taisyklės nuostatas. Be to, gamintojas užtikrina, kad būtų laikomasi 5.1.3 punkte ir 10 priede nustatytų ne ciklo metu išmetamų teršalų kiekiui taikomų reikalavimų.
 5.1.2.4.
 Draudžiama naudoti išmetamųjų teršalų kontrolės įrenginių veiksmingumą mažinančias išderinimo strategijas.
 5.1.2.5.
 Siekdamas gauti tipo patvirtinimą, kai variklis varomas benzinu arba E85 degalais, gamintojas užtikrina, kad būtų laikomasi transporto priemonių, naudojančioms benziną ir E85 degalus, degalų bakų pildymo angoms taikomų specialiųjų reikalavimų, nustatytų 6.3 punkte.
 5.1.3. Reikalavimai riboti ne ciklo metu išmetamų teršalų kiekį
 5.1.3.1.
 Laikantis 5.1.2 punkte nustatytų reikalavimų, imamasi techninių priemonių, kurios turi atitikti:
 a)
 bendruosius reikalavimus, įskaitant eksploatacinių savybių reikalavimus ir išderinimo strategijų draudimą, kaip nurodyta 10 priede;
 b)
 reikalavimus veiksmingai riboti pro išmetimo vamzdį išmetamų teršalų kiekį tam tikromis apibrėžtomis aplinkos sąlygomis, kuriomis numatoma eksploatuoti transporto priemonę, ir tam tikromis apibrėžtomis eksploatavimo sąlygomis, kurios gali susidaryti;
 c)
 reikalavimus, taikomus ne ciklo metu atliekamiems laboratoriniams tipo patvirtinimo bandymams;
 d)
 reikalavimus, susijusius su nešiojamųjų išmetamųjų teršalų kiekio matavimo sistemų (NITKMS) demonstraciniu bandymu, ir bet kokius papildomus reikalavimus, taikomus ne ciklo metu atliekamiems eksploatuojamų transporto priemonių bandymams, kaip numatyta šioje taisyklėje;
 e)
 reikalavimą, kad gamintojas pateiktų pažymą dėl atitikties ne ciklo metu išmetamų teršalų kiekio ribojimo reikalavimams.
 5.1.3.2.
 Gamintojas laikosi specialiųjų reikalavimų ir susijusių bandymo metodikų, nustatytų 10 priede.
 5.1.4. Dokumentų reikalavimai
 5.1.4.1.
 Turi būti pateiktas iš toliau nurodytų dviejų dalių sudarytas dokumentų rinkinys, privalomas pagal 3 punktą ir suteikiantis tipo patvirtinimo institucijai galimybę įvertinti transporto priemonėje ir variklyje įdiegtas išmetamųjų teršalų kontrolės strategijas ir sistemas, užtikrinančias tinkamą NOx kontrolės priemonių veikimą:
 a)
 oficialus dokumentų rinkinys, kuris gali būti pateikiamas suinteresuotosioms šalims, kai jos to prašo;
 b)
 itin konfidencialus papildomų dokumentų rinkinys.
 5.1.4.2.
 Oficialus dokumentų rinkinys gali būti nedidelės apimties, jeigu juo įrodoma, kad buvo nustatytos visos pagal matricą leidžiamos išeigos reikšmės, užfiksuotos kontroliuojant pavienių grupės agregatų sąnaudas. Dokumentuose aprašomas pagal 11 priedą privalomos raginimo imtis priemonių sistemos funkcinis veikimas, įskaitant parametrus, būtinus gauti informacijai, susijusiai su ta sistema. Šią medžiagą saugo tipo patvirtinimo institucija.
 5.1.4.3.
 Papildomų dokumentų rinkinyje pateikiama informacija apie visų papildomų ir pagrindinių TIS veikimą, įskaitant parametrų, kurie keičiami naudojant papildomas TIS, ir ribinių sąlygų, kuriomis papildoma TIS veikia, aprašą ir nuorodą, kurios papildomos ir pagrindinės TIS veikiausiai veiks 10 priede aprašytų bandymų metodikų sąlygomis. Papildomų dokumentų rinkinyje paaiškinama degalų tiekimo reguliavimo sistemos logika, sinchronizavimo strategijos ir perjungimo taškai visiems darbo režimams. Be to, jame pateikiamas išsamus pagal 11 priedą privalomos raginimo imtis priemonių sistemos ir susijusių stebėjimo strategijų aprašas.
 5.1.4.4.
 Papildomų dokumentų rinkinys niekur neskelbiamas. Jį gali saugoti tipo patvirtinimo institucija arba – tipo patvirtinimo institucijos nuožiūra – gamintojas. Jeigu dokumentų rinkinį saugo gamintojas, tipo patvirtinimo institucija, peržiūrėjusi ir patvirtinusi šį rinkinį, įrašo jo identifikavimo numerį ir datą. Dokumentų rinkinys tipo patvirtinimo institucijai pateikiamas patikrinti suteikiant patvirtinimą arba bet kuriuo metu, kol galioja patvirtinimas.
 5.1.5. Elektroninės sistemos saugos nuostatos
 5.1.5.1.
 Bendrieji reikalavimai, įskaitant specialiuosius reikalavimus dėl elektroninių sistemų saugumo, yra tokie, kaip nustatyta šios taisyklės 9B priedo 4 punkte ir aprašyta 9A priedo 2 punkte.
 5.2. Išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių kiekiui taikomi reikalavimai
 5.2.1. Atliekant 4 priede nustatytus bandymus, išmetami dujiniai teršalai ir kietosios dalelės neturi viršyti 1 lentelėje pateiktų kiekių.
 5.2.2. Priverstinio uždegimo varikliams, su kuriais atliekamas 6 priede nustatytas bandymas, išmetamosiose dujose, esant normaliam variklio sūkių dažniui tuščiąja eiga, turi būti transporto priemonės gamintojo nurodytas didžiausias leidžiamas anglies monoksido kiekis. Tačiau didžiausias leidžiamas tūrio procentais išreikštas anglies monoksido kiekis neturi viršyti 0,3 proc. tūrio.
 Varikliui veikiant tuščiąja eiga dideliu sūkių dažniu, tūrio procentais išreikštas anglies monoksido kiekis išmetamosiose dujose, kai variklis veikia ne mažesniu kaip 2 000 apsukų per minutę dažniu, o lambda vertė yra 1 ± 0,03 arba atitinka gamintojo specifikacijas, neturi viršyti 0,2 proc.
 5.2.3. Uždarojo karterio atveju gamintojas užtikrina, kad atliekant 4 priedo 6.10 ir 6.11 punktuose nustatytą bandymą, per variklio ventiliacijos sistemą į atmosferą nebūtų išleidžiama karterio išmetamųjų dujų. Atvirojo karterio atveju, laikantis 4 priedo 6.10 punkte pateiktų nuostatų, išmetamųjų teršalų kiekis išmatuojamas ir pridedamas prie išmetamųjų teršalų kiekio, išmetamo pro išmetimo vamzdį.
 5.3. Išmetamųjų teršalų ribos
 1 lentelėje pateikiamos išmetamųjų teršalų ribos, taikomos pagal šią taisyklę.
 1 lentelė
 Išmetamųjų teršalų ribos
 Ribinės vertės
 CO
 (mg/kWh)
 THC
 (mg/kWh)
 NMHC
 (mg/kWh)
 CH4
 (mg/kWh)
 NOX
 (mg/kWh)
 NH3
 (ppm)
 KD masė
 (mg/kWh)
 Kietųjų dalelių kiekis
 (#/kWh)
 WHSC (CI)
 1 500
 130
 400
 10
 10
 8,0 × 1011
 WHTC (CI)
 4 000
 160
 460
 10
 10
 6,0 × 1011
 WHTC (PI)
 4 000
 160
 500
 460
 10
 10
 Pastabos.
 PI
 =
 priverstinis uždegimas;
 CI
 =
 slėginis uždegimas.
 5.4. Patvarumas ir nusidėvėjimo koeficientai
 Gamintojas nustato nusidėvėjimo koeficientus, kuriais remiantis bus demonstruojama, jog variklių šeimos arba variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimos išmetamų dujinių teršalų arba kietųjų dalelių kiekis per pirmiau nustatytą visą įprastą eksploatavimo laikotarpį tebeatitinka išmetamųjų teršalų ribines vertes, nurodytas 5.3 punkte.
 Variklio sistemos arba variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimos atitikties per visą įprastą eksploatavimo laikotarpį įrodymo procedūros nustatytos 7 priede.
 Nustatoma tokia rida ir laikotarpis, kuriuos pasiekus privaloma atlikti tvirtinant tipą atliktinus taršos kontrolės įtaisų patvarumo bandymus ir patikrinti eksploatuojamų transporto priemonių ar variklių tinkamumą:
 a)
 varikliams, skirtiems montuoti į M1, N1 ir M2 kategorijų transporto priemones: 160 000 km arba penkeri metai, atsižvelgiant į tai, kas įvyksta pirmiau;
 b)
 varikliams, įmontuotiems į N2, N3 kategorijų transporto priemones, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė neviršija 16 tonų, ir į M3 kategorijos I klasės, II klasės ir A klasės bei B klasės transporto priemones, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė neviršija 7,5 tonos: 300 000 km arba šešeri metai, atsižvelgiant į tai, kas įvyksta pirmiau;
 c)
 varikliams, įmontuotiems į N3 kategorijos transporto priemones, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė didesnė kaip 16 tonų, ir į M3 kategorijos III klasės ir B klasės transporto priemones, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė didesnė kaip 7,5 tonos: 700 000 km arba septyneri metai, atsižvelgiant į tai, kas įvyksta pirmiau.
 5.5. Tinkamą NOx kontrolės priemonių darbą užtikrinantys reikalavimai
 5.5.1. Gamintojai, teikdami tipo patvirtinimo paraiškas, tipo patvirtinimo institucijai pateikia informaciją, rodančią, kad NOx sistema tebeatlieka išmetamųjų teršalų kontrolės funkciją visomis regione (pvz., Europos Sąjungoje vyraujančiomis sąlygomis, ypač esant žemai temperatūrai.
 Be to, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia informaciją apie išmetamųjų dujų recirkuliacijos (toliau – IDR) sistemos veikimo strategiją, įskaitant informaciją apie šios sistemos veikimą esant žemai aplinkos temperatūrai.
 Pateikiant šią informaciją, taip pat aprašomas bet koks galimas sistemos poveikis išmetamųjų teršalų kiekiams esant žemai aplinkos temperatūrai.
 Informacija apie bandymus ir šių reikalavimų įvykdymo tvarka pateikiamos 11 priede.
 6. MONTAVIMAS TRANSPORTO PRIEMONĖJE
 6.1. Variklis transporto priemonėje sumontuojamas taip, kad būtų užtikrintai laikomasi tipo patvirtinimo reikalavimų. Suteikiant variklio tipo patvirtinimą, atsižvelgiama į šias charakteristikas:
 6.1.1.
 slėgio sumažėjimas įsiurbimo sistemoje turi būti ne didesnis už tvirtinant variklio tipą 1 priedo 1 dalyje deklaruotą vertę;
 6.1.2.
 atgalinis slėgis išmetimo sistemoje turi būti ne didesnis už tvirtinant variklio tipą 1 priedo 1 dalyje deklaruotą vertę;
 6.1.3.
 variklio darbui reikalingų pagalbinių prietaisų suvartojama galia turi būti ne didesnė už tvirtinant variklio tipą 1 priedo 1 dalyje deklaruotą vertę;
 6.1.4.
 papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos charakteristikos turi atitikti tvirtinant variklio tipą 1 priedo 1 dalyje deklaruotąsias vertes.
 6.2. Patvirtinto tipo variklio montavimas transporto priemonėje
 Patvirtinto tipo variklis, kaip atskiras techninis mazgas, transporto priemonėje montuojamas atsižvelgiant ir į šiuos reikalavimus:
 a)
 dėl BDS atitikties, pagal 9B priedo 1 priedėlį BDS turi būti montuojama laikantis 1 priedo 1 dalyje gamintojo nustatytų montavimo reikalavimų;
 b)
 dėl sistemos, užtikrinančios tinkamą NOx kontrolės priemonių veikimą, atitikties, pagal 11 priedo 4 priedėlį ši sistema turi būti montuojama laikantis 1 priedo 1 dalyje gamintojo nustatytų montavimo reikalavimų.
 6.2.1.
 Be to, dvejopų degalų variklio, kurio tipas patvirtintas kaip atskiro techninio mazgo, įrengimas transporto priemonėje turi atitikti 15 priedo 6.3 punkto reikalavimus ir, remiantis 15 priedo 8.2 punktu, 1 priedo 1 dalyje nurodytus gamintojo įrengimo reikalavimus.
 6.3. Variklių, varomų benzinu arba E85 degalais, degalų bakų pildymo angos
 6.3.1.
 Benzino arba E85 degalų bako pildymo anga projektuojama taip, kad degalų bako nebūtų galima pildyti naudojant degalų siurblio žarnos antgalį, kurio išorinis skersmuo yra 23,6 mm arba didesnis.
 6.3.2.
 6.3.1 punktas netaikomas transporto priemonei, kuri atitinka abi šias sąlygas:
 a)
 transporto priemonė suprojektuota ir sukonstruota taip, kad benzinas su švinu neturėtų neigiamo poveikio nė vienam dujinių teršalų išmetimo kontrolės įtaisui, ir
 b)
 transporto priemonė aiškiai ir įskaitomai pažymėta ISO 2575:2004 standarte nurodytu nenutrinamu bešvinio benzino ženklu ten, kur šis ženklas yra iš karto pastebimas degalų baką pildančiam asmeniui. Leidžiama naudoti papildomus ženklus.
 6.3.3.
 Turi būti pasirūpinta, kad degalai per daug negaruotų ir nenutekėtų tuomet, kai nėra degalų bako dangtelio. Tai užtikrinama viena iš šių priemonių:
 a)
 naudojant automatiškai atsidarantį ir užsidarantį nenuimamą degalų bako dangtelį;
 b)
 patobulinant konstrukciją taip, kad būtų išvengta per didelio degalų garavimo, kai nėra degalų bako dangtelio;
 c)
 jeigu tai yra M1 arba N1 kategorijos transporto priemonės – bet kokias kitas priemones, kurios turėtų tokį patį poveikį. Galimų priemonių pavyzdžiai (sąrašas nėra baigtinis): prijungtas degalų pildymo angos dangtelis, grandinėle pritvirtintas degalų pildymo angos dangtelis arba dangtelis, rakinamas transporto priemonės varikliui paleisti skirtu raktu. Šiuo atveju raktą iš pildymo angos dangtelio turi būti įmanoma ištraukti tik jį užrakinus.
 7. VARIKLIŲ ŠEIMA
 7.1. Variklių šeimą apibrėžiantys parametrai
 Variklio gamintojo nustatyta variklių šeima turi atitikti 4 priedo 5.2 punktą.
 Dvejopų degalų variklių atveju variklių šeima taip pat turi atitikti 15 priedo 3.1.1 punkte nustatytus papildomus reikalavimus.
 7.2. Pirminio variklio pasirinkimas
 Variklių šeimai priklausantis pirminis variklis parenkamas pagal 4 priedo 5.2.4 punkte nustatytus reikalavimus.
 Dvejopų degalų variklių atveju pagrindinio variklio šeima taip pat turi atitikti 15 priedo 3.1.2 punkte nustatytus papildomus reikalavimus.
 7.3. Išplėtimas, siekiant į variklių šeimą įtraukti naują variklių sistemą
 7.3.1.
 Jeigu paisoma 7.1 punkte nurodytų kriterijų, gamintojo prašymu ir leidus patvirtinimo institucijai, į patvirtintą variklių šeimą gali būti įtraukta nauja variklių sistema.
 7.3.2.
 Jeigu pagal 7.2 punktą arba, dvejopų degalų variklių atveju, pagal 15 priedo 3.1.2 punktą pirminio variklio sistemos konstrukcijos elementai atitinka naująją variklių sistemą, pirminio variklio sistema lieka nepakeista, tačiau gamintojas pakeičia 1 priede nurodytą informacinį dokumentą.
 7.3.3.
 Jeigu pagal 7.2 punktą arba, dvejopų degalų variklių atveju, pagal 15 priedo 3.1.2 punktą pirminio variklio sistemos konstrukcijos elementai neatitinka naujosios variklių sistemos, tačiau, remiantis šiais punktais, jie priklauso atskirai šeimai, naujoji variklių šeima tampa nauju pirminiu varikliu. Tokiu atveju įrodoma, kad nauji konstrukcijos elementai atitinka šios taisyklės nuostatas, ir pakeičiamas 1 priede nurodytas informacinis dokumentas.
 7.4. BDS turinčių variklių šeimą apibrėžiantys parametrai
 BDS turinčių variklių šeima apibrėžiama pagrindiniais konstrukcijos parametrais, kurie turi būti bendri tos pačios variklių šeimos variklių sistemoms, kaip nustatyta 9B priedo 6.1 punkte.
 8. PRODUKCIJOS ATITIKTIS
 8.1. Kiekvienas šioje taisyklėje nurodytu patvirtinimo ženklu paženklintas variklis arba transporto priemonė pagaminami pagal patvirtinto tipo aprašą, pateiktą patvirtinimo formoje ir jos prieduose. Produkcijos atitikties procedūros turi atitikti nustatytąsias 1958 m. Susitarimo (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2 priedėlyje; turi būti laikomasi 8.2–8.5 punktuose nustatytų reikalavimų.
 8.1.1.
 Produkcijos atitiktis tikrinama remiantis 2A, 2B ir 2C prieduose nustatytuose tipo patvirtinimo sertifikatuose pateiktu aprašu.
 8.1.2.
 Produkcijos atitiktis vertinama pagal šiame punkte nustatytas specialias sąlygas ir susijusius statistinius metodus, pateiktus 1, 2 ir 3 priedėliuose.
 8.2. Bendrieji reikalavimai
 8.2.1.
 Taikant 1, 2 arba 3 priedėlį, išmatuotasis variklių, kurių produkcijos atitiktis turi būti patikrinta, išmestų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių kiekis tikslinamas taikant atitinkamus to variklio nusidėvėjimo koeficientus (NK), įrašytus į tipo patvirtinimo sertifikato, išduoto pagal šią taisyklę, priedėlį.
 8.2.2.
 1958 m. Susitarimo (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2 priedėlio nuostatos taikytinos, kai patvirtinimo institucijoms nepriimtina gamintojo taikoma audito tvarka.
 8.2.3.
 Visi bandomieji varikliai atsitiktine tvarka atrenkami iš serijinės gamybos variklių.
 8.3. Išmetamųjų teršalų kiekis
 8.3.1.
 Jeigu reikia išmatuoti išmetamųjų teršalų kiekį ir jei patvirtinto variklio tipas buvo vieną arba kelis kartus išplėstas, bandomi varikliai, aprašyti su atitinkamu išplėtimu susijusiame informacinių dokumentų rinkinyje.
 8.3.2.
 Variklio, su kuriuo atliekamas išmetamųjų teršalų bandymas, atitiktis
 Pateikęs variklį valdžios institucijoms, gamintojas negali jokiais būdais reguliuoti pasirinktų variklių.
 8.3.2.1.
 Iš atitinkamų serijinės gamybos variklių atrenkami trys varikliai. Varikliai pateikiami išbandyti pagal WHTC ir, jei taikoma, pagal WHSC, siekiant patikrinti produkcijos atitiktį. Taikomos ribinės vertės nustatytos 5.3 punkte.
 8.3.2.2.
 Jeigu tipo patvirtinimo institucijai gamintojo pagal 1958 m. Susitarimo (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2 priedėlio nuostatas nurodytas gaminių nuokrypis nuo standarto yra priimtinas, bandymai atliekami pagal 1 priedėlio nuostatas.
 Jeigu tipo patvirtinimo institucijai gamintojo pagal 1958 m. Susitarimo (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2 priedėlio nuostatas nurodytas gaminių nuokrypis nuo standarto nėra priimtinas, bandymai atliekami pagal 2 priedėlio nuostatas.
 Gamintojo prašymu bandymai gali būti atliekami pagal šio priedo 3 priedėlį.
 8.3.2.3.
 Remiantis variklių bandymais atlikus atranką, kaip nustatyta 8.3.2.2 punkte, serijinės gamybos varikliai laikomi atitinkančiais reikalavimus, jeigu pagal atitinkamame priedėlyje taikomus kriterijus priimamas teigiamas sprendimas dėl visų teršalų, ir neatitinkančiais reikalavimų, jeigu dėl kurio nors vieno teršalo priimamas neigiamas sprendimas.
 Dėl kurio nors vieno teršalo priėmus teigiamą sprendimą, jo negalima keisti remiantis kokiais nors papildomų bandymų, atliktų norint priimti sprendimą dėl kitų teršalų, rezultatais.
 Jeigu nepriimamas teigiamas sprendimas dėl visų teršalų ir jei nė dėl vieno teršalo nepriimamas neigiamas sprendimas, bandomas kitas variklis (žr. 1 pav.).
 Jeigu nepriimama jokio sprendimo, gamintojas gali bet kuriuo metu nuspręsti bandymus nutraukti. Tokiu atveju registruojamas neigiamas sprendimas.
 1 pav.
 Produkcijos atitikties patikros schema
 8.3.3.
 Bandomi tik nauji varikliai.
 8.3.3.1.
 Gamintojo prašymu bandymus galima atlikti naudojant variklius, kurie buvo įvažinėti ne ilgiau kaip 125 valandas. Tokiu atveju variklius įvažinėja gamintojas; jis įsipareigoja niekaip nereguliuoti šių variklių.
 8.3.3.2.
 Jeigu gamintojas pagal 8.3.3.1 punktą prašo įvažinėti variklius, įvažinėti galima:
 a)
 visus bandomus variklius;
 b)
 pirmąjį išbandytą varikį, raidos koeficientą nustatant tokiu būdu:
 i)
 išmatuojant tiek naujo variklio, tiek ne ilgiau kaip 125 valandas pagal 8.3.3.1 punktą įvažinėto pirmojo bandyto variklio išmetamų teršalų kiekį;
 ii)
 kiekvieno teršalo išmetimo tarp dviejų bandymų raidos koeficientas apskaičiuojamas taip:
 per antrąjį bandymą išmetamų teršalų kiekis / per pirmąjį bandymą išmetamų teršalų kiekis.
 Raidos koeficiento vertė gali būti mažesnė už vienetą.
 Kiti bandomieji varikliai neįvažinėjami, bet šių naujų variklių išmetamas teršalų kiekis pakoreguojamas taikant raidos koeficientą.
 Šiuo atveju naudojamos šios vertės:
 a)
 pirmajam varikliui – antrojo bandymo vertės;
 b)
 kitiems varikliams – naudojant naujus variklius gautos vertės, padaugintos iš raidos koeficiento.
 8.3.3.3.
 Visi šie bandymai su dyzelinu, etanoliu (ED95), benzinu, E85 degalais ir SND varomais varikliais gali būti atliekami naudojant atitinkamus rinkoje parduodamus degalus. Tačiau gamintojo prašymu gali būti naudojami 5 priede aprašyti etaloniniai degalai. Tai reiškia, kad reikia atlikti šios taisyklės 4 dalyje aprašytus bandymus, kai kiekvienam dujų varikliui naudojami bent dvejopi etaloniniai degalai.
 8.3.3.4.
 Jeigu tai yra gamtinėmis dujomis varomi varikliai, naudojant rinkoje parduodamus degalus visus šiuos bandymus galima atlikti taip:
 a)
 H žymeniu paženklintiems varikliams naudojant rinkoje parduodamus H intervalo (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,00) degalus;
 b)
 L žymeniu paženklintiems varikliams naudojant rinkoje parduodamus L intervalo (1,00 ≤ Sλ ≤ 1,19) degalus;
 c)
 HL žymeniu paženklintiems varikliams naudojant rinkoje parduodamus λ poslinkio koeficientą atitinkančio kraštutinio intervalo degalus (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19).
 Tačiau gamintojo prašymu gali būti naudojami 5 priede aprašyti etaloniniai degalai. Tai reiškia, kad turi būti atlikti 4 dalyje aprašyti bandymai.
 8.3.3.5.
 Kilus ginčams dėl rinkoje parduodamais degalais varomų dujų variklių neatitikties, bandymai atliekami naudojant bandant pirminį variklį naudotus etaloninius degalus arba leidžiamus papildomus degalus Nr. 3, kaip nurodyta 4.6.4.1 ir 4.7.1.2 punktuose, kurie galėjo būti naudojami bandant pirminį variklį. Tuomet rezultatas perskaičiuojamas taikant atitinkamus r, ra arba rb koeficientus, kaip aprašyta 4.6.5, 4.6.6.1 ir 4.7.1.3 punktuose. Jeigu r, ra arba rb vertė yra mažesnė už vienetą, pataisa netaikoma. Remiantis išmatuotais rezultatais ir apskaičiuotais rezultatais turi pasitvirtinti, kad variklis ribines vertes atitinka naudojant visus atitinkamų rūšių degalus (degalus Nr. 1, Nr. 2 ir, jei taikoma, Nr. 3, jei tai gamtinių dujų varikliai, ir A bei B degalus, jei tai SND varikliai).
 8.3.3.6.
 Gaminamų dujomis varomų variklių, pritaikytų naudoti vienos konkrečios sudėties degalus, atitikties bandymai atliekami naudojant degalus, kuriems variklis sukalibruotas.
 8.4. Borto diagnostikos sistema (BDS)
 8.4.1.
 Tipo patvirtinimo institucija, nustačiusi, kad gaminių kokybė nepatenkinama, gali pareikalauti patikrinti gaminamos BDS atitiktį. Ši patikra atliekama laikantis toliau nurodytų reikalavimų.
 Atsitiktine tvarka iš serijinės gamybos variklių atrenkamas variklis ir su juo atliekami 9B priede aprašyti bandymai. Bandymus galima atlikti su varikliu, kuris buvo įvažinėtas ne ilgiau kaip 125 valandas.
 8.4.2.
 Laikoma, kad produkcija atitinka reikalavimus, jei šis variklis atitinka 9B priede aprašytų bandymų reikalavimus.
 8.4.3.
 Jeigu atsitiktine tvarka iš serijinės gamybos variklių atrinktas variklis neatitinka 8.4.1 punkto reikalavimų, iš tos serijinės gamybos variklių atsitiktine tvarka atrenkami kiti keturi varikliai ir su jais atliekami 9B priede aprašyti bandymai. Bandymus galima atlikti su varikliais, kurie buvo įvažinėti ne ilgiau kaip 125 valandas.
 8.4.4.
 Produkcija laikoma atitinkančia reikalavimus, jeigu bent trys iš keturių atsitiktine tvarka atrinktų variklių atitinka 9B priede aprašytų bandymų reikalavimus.
 8.5. Eksploatavimo bandymams atlikti reikalinga EVĮ informacija
 8.5.1.
 Galimybė naudotis pagal 9.4.2.1 punktą privaloma duomenų srauto informacija, atsižvelgiant į 9.4.2.2 punkto reikalavimus, pademonstruojama naudojant išorinę BDS skaitymo priemonę, kaip aprašyta 9B priede.
 8.5.2.
 Jeigu naudojant tinkamai pagal 9B priedo nuostatas veikiančią skaitymo priemonę šios informacijos tinkamai gauti nepavyksta, variklis laikomas neatitinkančiu reikalavimų.
 8.5.3.
 EVĮ sukimo momento signalo atitiktis 9.4.2.2 ir 9.4.2.3 punktų reikalavimams įrodoma atliekant WHSC bandymą pagal 4 priedą.
 8.5.4.
 Jeigu bandomoji įranga neatitinka Taisyklėje Nr. 85 nustatytų reikalavimų dėl pagalbinių prietaisų, išmatuotasis sukimo momentas pakoreguojamas taikant 4 priede nustatytą pataisų metodą.
 8.5.5.
 EVĮ sukimo momento signalo atitiktis laikoma įrodyta, jeigu apskaičiuotasis sukimo momentas neviršija 9.4.2.5 punkte nustatytų leidžiamųjų nuokrypių.
 8.5.6.
 Gamintojas reguliariai atlieka galimybės naudotis eksploatuojamų transporto priemonių bandymams reikalinga EVĮ informacija ir tos informacijos atitikties patikrą, tikrindamas kiekvienai gaminamų variklių šeimai priklausančius pagamintus kiekvieno tipo variklius.
 8.5.7.
 Gamintojo tyrimo rezultatai pateikiami tipo patvirtinimo institucijai, kai ši to paprašo.
 8.5.8.
 Tipo patvirtinimo institucijos prašymu gamintojas pademonstruoja galimybę naudotis serijinės gamybos EVĮ informacija arba tos informacijos atitiktį, atlikdamas atitinkamus 8.5.1–8.5.4 punktuose nurodytus bandymus su varikliais, atrinktais iš to paties tipo variklių. Atrenkant variklius taikomos 8.1–8.3 punktuose nustatytos išmetamųjų teršalų kiekio atitikties tikrinimo taisyklės, įskaitant imties dydžio nustatymo taisykles ir statistinius teigiamo ir neigiamo sprendimo kriterijus.
 9. EKSPLOATUOJAMŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ (VARIKLIŲ) ATITIKTIS
 9.1. Įžanga
 Šioje dalyje nustatomi transporto priemonių, kurių tipas patvirtintas pagal šią taisyklę, eksploatavimo atitikties reikalavimai.
 9.2. Eksploatacijos atitiktis
 9.2.1. Vadovaujantis 1958 m. susitarimo (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2 priedėlio nuostatomis ir laikantis šios taisyklės 8 priedo reikalavimų, pagal šią taisyklę patvirtintų transporto priemonių arba variklių sistemų atžvilgiu imamasi priemonių, siekiant užtikrinti jų atitiktį.
 9.2.2. Gamintojas imasi tokių techninių priemonių, kuriomis būtų užtikrintas veiksmingas per visą įprastą transporto priemonių eksploatavimo įprastomis sąlygomis laikotarpį pro išmetimo vamzdį išmetamų teršalų kiekio ribojimas. Atitiktis šios taisyklės nuostatoms tikrinama per visą įprastą transporto priemonėje įrengtos variklio sistemos eksploatavimo įprastomis sąlygomis laikotarpį, kaip nurodyta šios taisyklės 8 priede.
 9.2.3. Gamintojas praneša pirminį tipo patvirtinimą suteikusiai tipo patvirtinimo institucijai eksploatuojamos transporto priemonės bandymų rezultatus laikydamasis pradinio plano, pateikto suteikiant tipo patvirtinimą. Nukrypimai nuo pradinio plano pagrindžiami tipo patvirtinimo institucijai priimtinu būdu.
 9.2.4. Jeigu pirminį tipo patvirtinimą suteikusiai tipo patvirtinimo institucijai nėra priimtinos pagal 8 priedo 10 dalį gamintojo teikiamos ataskaitos arba ji yra gavusi duomenų apie eksploatacijos neatitiktį, minėta institucija gali liepti gamintojui atlikti patvirtinamąjį bandymą. Tipo patvirtinimo institucija išnagrinėja gamintojo pateiktą patvirtinamojo bandymo ataskaitą.
 9.2.5. Jeigu pirminį tipo patvirtinimą suteikusiai tipo patvirtinimo institucijai nėra priimtini eksploatacijos bandymų arba patvirtinamųjų bandymų rezultatai, atsižvelgdama į 8 priede išdėstytus kriterijus arba remdamasi susitariančiosios šalies atliktais eksploatacijos bandymais, ji pareikalauja, kad gamintojas pateiktų taisomųjų priemonių planą, pagal kurį būtų ištaisyta neatitiktis, kaip nustatyta šios taisyklės 9.3 punkte ir 8 priedo 9 dalyje.
 9.2.6. Bet kuri susitariančioji šalis gali pati atlikti priežiūros bandymus pagal 8 priede išdėstytą eksploatacijos atitikties patikros procedūrą ir apie juos pranešti. Turi būti registruojama informacija apie įsigijimą, techninę priežiūrą ir gamintojo dalyvavimą taikant priemones. Tipo patvirtinimo institucijai paprašius, pirminį tipo patvirtinimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija pateikia reikiamą informaciją apie tipo patvirtinimą, kuria remiantis būtų galima atlikti bandymus pagal 8 priede nustatytą procedūrą.
 9.2.7. Jeigu susitariančioji šalis įrodo, kad variklio arba transporto priemonės tipas neatitinka taikomų šio punkto reikalavimų, t. y. 9.2 punkto, ir 8 priedo, per savosios šalies patvirtinimo instituciją ji nedelsdama apie tai informuoja pirminį tipo patvirtinimą suteikusią tipo patvirtinimo instituciją. Gavusi tokį prašymą, susijusi tipo patvirtinimo institucija kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo prašymo datos imasi reikiamų veiksmų.
 Po to pranešimo pirminį tipo patvirtinimą suteikusi susitariančiosios šalies tipo patvirtinimo institucija nedelsdama informuoja gamintoją, kad variklio arba transporto priemonės tipas neatitinka šių nuostatų.
 9.2.8. Gavusi 9.2.7 punkte nurodytą pranešimą, tais atvejais, kai ankstesnės eksploatacijos atitikties patikros rodė, kad atitiktis yra užtikrinama, pirminį patvirtinimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija, pasitarusi su susitariančiosios šalies, kuri pranešė apie reikalavimų neatitinkančią transporto priemonę, ekspertais, gali pareikalauti, kad gamintojas atliktų papildomus patvirtinamuosius bandymus.
 Jeigu tokių bandymų duomenų nėra, gamintojas per 60 darbo dienų nuo 9.2.7 punkte nurodyto pranešimo gavimo pateikia pirminį tipo patvirtinimą suteikusiai tipo patvirtinimo institucijai taisomųjų veiksmų planą, kaip nustatyta 9.3 punkte, arba atlieka papildomas eksploatacijos atitikties patikras naudodamas tokią pačią transporto priemonę, kad patikrintų, ar variklio ar transporto priemonės tipas neatitinka reikalavimų. Jeigu gamintojas tipo patvirtinimo institucijai gali įrodyti, kad papildomiems bandymams reikia daugiau laiko, terminas gali būti pratęstas.
 9.2.9. Susitariančiosios šalies, kuri pagal 9.2.7 dalį pranešė apie reikalavimų neatitinkantį variklio arba transporto priemonės tipą, ekspertai kviečiami stebėti 9.2.8 punkte nurodytų papildomų eksploatacijos atitikties patikrų. Be to, bandymų rezultatai pranešami tai susitariančiajai šaliai ir tipo patvirtinimo institucijoms.
 Jeigu šios eksploatacijos atitikties patikros arba patvirtinamieji bandymai patvirtina, kad variklio arba transporto priemonės tipas neatitinka reikalavimų, tipo patvirtinimo institucija pareikalauja, kad gamintojas pateiktų taisomųjų veiksmų planą, pagal kurį būtų ištaisyta neatitiktis. Taisomųjų veiksmų planas turi atitikti šios taisyklės 9.3 punkto ir 8 priedo 9 dalies nuostatas.
 Jeigu tos eksploatacijos atitikties patikros arba patvirtinamieji bandymai įrodo atitiktį, gamintojas pirminį tipo patvirtinimą suteikusiajai tipo patvirtinimo institucijai pateikia apie tai ataskaitą. Pirminį tipo patvirtinimą suteikusioji tipo patvirtinimo institucija ataskaitą perduoda susitariančiajai šaliai, kuri pranešė, kad transporto tipas neatitinka reikalavimų, ir tipo patvirtinimo institucijoms. Ataskaitoje pateikiami 8 priedo 10 dalyje minimi bandymo rezultatai.
 9.2.10. Pirminį tipo patvirtinimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija informuoja susitariančiąją šalį, nustačiusią, kad variklio arba transporto priemonės tipas neatitinka taikomų reikalavimų, apie svarstymų su gamintoju pažangą ir rezultatus, patikros rezultatus ir taisomąsias priemones.
 9.3. Taisomosios priemonės
 9.3.1. Tipo patvirtinimo institucijai paprašius, po eksploatacijos bandymų pagal 9.2 punktą gamintojas ne vėliau kaip per 60 darbo dienų nuo tipo patvirtinimo institucijos pranešimo gavimo tipo patvirtinimo institucijai pateikia taisomųjų priemonių planą. Jeigu gamintojas tipo patvirtinimo institucijai gali įrodyti, kad neatitikties priežasčiai ištirti ir taisomųjų priemonių planui pateikti reikia daugiau laiko, terminas gali būti pratęstas.
 9.3.2. Taisomųjų priemonių planas taikomas visiems eksploatuojamiems varikliams, priskiriamiems tai pačiai variklių šeimai arba tai pačiai variklių su BDS šeimai; į jo taikymo aprėptį taip pat įtraukiamos variklių šeimos arba variklių su BDS šeimos, kurioms gali turėti įtakos tie patys trūkumai. Gamintojas įvertina poreikį atlikti tipo patvirtinimo dokumentų pakeitimus ir apie rezultatus praneša tipo patvirtinimo institucijai.
 9.3.3. Tipo patvirtinimo institucija tariasi su gamintoju dėl susitarimo dėl taisomųjų priemonių plano sudarymo ir įgyvendinimo. Jeigu pirminį tipo patvirtinimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija nustato, kad susitarimo negalima pasiekti, ji imasi reikiamų priemonių, įskaitant prireikus tipo patvirtinimo panaikinimą, siekdama užtikrinti, kad atitinkamai gaminamos transporto priemonės, sistemos, sudedamosios dalys arba atskiri techniniai mazgai atitiktų patvirtintą tipą. Tipo patvirtinimo institucija praneša kitų susitariančiųjų šalių patvirtinimo institucijoms apie taikytas priemones. Jeigu tipo patvirtinimas atšaukiamas, per 20 darbo dienų tipo patvirtinimo institucija kitų susitariančiųjų šalių tipo patvirtinimo institucijoms praneša apie panaikinimą ir jo motyvus.
 9.3.4. Tipo patvirtinimo institucija per 30 darbo dienų nuo taisomųjų priemonių plano gavimo iš gamintojo dienos jį patvirtina arba atmeta. Be to, tipo patvirtinimo institucija per tą patį laikotarpį praneša gamintojui ir visoms susitariančiosioms šalims apie sprendimą patvirtinti arba atmesti taisomųjų priemonių planą.
 9.3.5. Gamintojas atsako už patvirtinto taisomųjų priemonių plano įvykdymą.
 9.3.6. Gamintojas tvarko duomenis apie kiekvieną susigrąžintą, suremontuotą arba modifikuotą variklio sistemą arba transporto priemonę ir remontą atlikusias dirbtuves. Penkerius metus nuo plano įvykdymo tipo patvirtinimo institucijai turi būti sudaryta galimybė paprašius gauti šiuos duomenis.
 9.3.7. Bet kokia 9.3.6 punkte nurodyta informacija apie remontą arba modifikavimą įrašoma į sertifikatą, kurį gamintojas yra pateikęs variklio arba transporto priemonės savininkui.
 9.4. Eksploatacijos patikrų reikalavimai ir bandymai
 9.4.1. Įžanga
 Šiame punkte (9.4 punktas) nustatomos EVĮ duomenų specifikacijos ir bandymai, taikytini suteikiant tipo patvirtinimą ir atliekant eksploatuojamų transporto priemonių bandymus.
 9.4.2. Bendrieji reikalavimai
 9.4.2.1.
 Atliekant eksploatuojamų transporto priemonių bandymus, BDS realiuoju laiku ne mažesniu kaip 1 Hz dažniu turi pateikti tokią privalomą duomenų srauto informaciją: apskaičiuotąją apkrovą (variklio sukimo momentą, kaip didžiausio galimo sukimo momento ir didžiausio galimo sukimo momento, esant dabartiniam sūkių dažniui, procentinį santykį), variklio sūkių dažnį, variklio aušalo temperatūrą, momentinį degalų suvartojimą ir etaloninį didžiausią variklio sukimo momentą, kaip variklio sūkių dažnio funkciją.
 9.4.2.2.
 Perduodamą sukimo momentą galima apskaičiuoti EVĮ, naudojant įdiegtus algoritmus, skirtus sukuriamam vidaus sukimo momentui ir trinties jėgos momentui apskaičiuoti.
 9.4.2.3.
 Variklio sukimo momentas, išreikštas Nm ir gautas remiantis pirmiau minėta duomenų srauto informacija, turi suteikti galimybę atlikti tiesioginį palyginimą su vertėmis, išmatuotomis nustatant variklio galią pagal Taisyklę Nr. 85. Pirmiausia turi būti nurodytos galimos pirmiau minėtos duomenų srauto informacijos pataisos, susijusios su pagalbiniais prietaisais.
 9.4.2.4.
 Galimybė naudotis informacija, privaloma pagal 9.4.2.1 punktą, suteikiama pagal 9A priede nustatytus reikalavimus ir 9B priedo 6 priedėlyje nurodytus standartus.
 9.4.2.5.
 Kiekvieną eksploatavimo sąlygą atitinkanti vidutinė apkrova, išreikšta Nm ir apskaičiuota remiantis informacija, privaloma pagal 9.4.2.1 punktą, turi nesiskirti nuo išmatuotos vidutinės apkrovos, esant tai eksploatavimo sąlygai, daugiau kaip:
 a)
 7 proc., kai nustatoma variklio galia pagal Taisyklę Nr. 85;
 b)
 10 proc., kai atliekamas pasaulio mastu suderintas nusistovėjusių režimų ciklo (toliau – WHSC) bandymas pagal 4 priedo 7.7 punktą.
 Pagal Taisyklę Nr. 85 tikroji didžiausioji variklio apkrova nuo etaloninės leidžiamos didžiausiosios apkrovos gali skirtis 5 proc., siekiant atsižvelgti į gamybos proceso kintamumą. Į šį leidžiamą nuokrypį atsižvelgiama skaičiuojant pirmiau nurodytas vertes.
 9.4.2.6.
 Galimybė iš išorės pasinaudoti informacija, privaloma pagal 9.4.2.1 punktą, turi neturėti įtakos transporto priemonės išmetamų teršalų kiekiui ar eksploatacinėms savybėms.
 9.4.3. Galimybės naudotis eksploatuojamų transporto priemonių bandymams reikalinga EVĮ informacija ir tos informacijos atitikties patikra
 9.4.3.1.
 Galimybė naudotis pagal 9.4.2.1 punktą privaloma duomenų srauto informacija, atsižvelgiant į 9.4.2.2 punkto reikalavimus, pademonstruojama naudojant išorinę BDS skaitymo priemonę, kaip aprašyta 9B priede.
 9.4.3.2.
 Jeigu naudojant tinkamai veikiančią skaitymo priemonę šios informacijos tinkamai paimti nepavyksta, variklis laikomas neatitinkančiu reikalavimų.
 9.4.3.3.
 EVĮ sukimo momento signalo atitiktis 9.4.2.2 ir 9.4.2.3 punktų reikalavimams įrodoma nustatant grupės variklių pirminio variklio galią pagal Taisyklę Nr. 85 ir atliekant WHSC bandymą pagal 4 priedo 7.7 punktą bei laboratorinį bandymą ne ciklo metu suteikiant tipo patvirtinimą pagal 10 priedo 7 dalį.
 9.4.3.3.1
 EVĮ sukimo momento signalo atitiktis 9.4.2.2 ir 9.4.2.3 punktų reikalavimams įrodoma nustatant kiekvieno variklių šeimos nario galią pagal Taisyklę Nr. 85. Šiuo tikslu atliekami papildomi matavimai keliuose dalinės apkrovos ir variklio sūkių dažnio darbiniuose taškuose (pvz., WHSC režimų ciklais ir kai kuriuose kituose papildomuose atsitiktinai parinktuose taškuose).
 9.4.3.4.
 Jeigu bandomasis variklis neatitinka Taisyklės Nr. 85 nustatytų reikalavimų dėl pagalbinių prietaisų, išmatuotasis sukimo momentas pakoreguojamas taikant 4 priedo 6.3.5 punkte nustatytą pataisų metodą.
 9.4.3.5.
 EVĮ sukimo momento signalo atitiktis laikoma įrodyta, jeigu sukimo momento signalas neviršija 9.4.2.5 punkte nustatytų leidžiamųjų nuokrypių.
 10. BAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ
 10.1.
 Varikliui arba transporto priemonei pagal šią taisyklę suteiktas patvirtinimas gali būti panaikintas, jei nesilaikoma 8.1 punkte nustatytų reikalavimų arba jei atrinkto variklio (-ių) arba transporto priemonės (-ių) 8.3 punkte nurodytų bandymų rezultatai buvo neigiami.
 10.2.
 Jeigu šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis panaikina anksčiau suteiktą patvirtinimą, apie tai ji nedelsdama praneša kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims naudodama šios taisyklės 2A, 2B ar 2C priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.
 11. PATVIRTINTO TIPO PATVIRTINIMO KEITIMAS IR IŠPLĖTIMAS
 11.1.
 Apie kiekvieną tam tikro tipo pakeitimą pranešama variklio tipo patvirtinimą suteikusiai tipo patvirtinimo institucijai. Tuomet tipo patvirtinimo institucija gali:
 11.1.1.
 nuspręsti, kad atlikti pakeitimai neturi neigiamo poveikio ir kad variklis vis tiek atitinka reikalavimus, arba
 11.1.2.
 pareikalauti, kad už bandymus atsakinga technikos tarnyba pateiktų papildomą ataskaitą.
 11.2.
 Apie patvirtinimą arba atsisakymą tvirtinti, nurodant pakeitimus, 4.12.2 punkte nustatyta tvarka pranešama šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims.
 11.3.
 Patvirtintą tipą išplečianti tipo patvirtinimo institucija suteikia šiam pratęsimui eilės numerį ir apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims šios taisyklės 2A, 2B ar 2C priede pateikto pavyzdžio pranešimu.
 12. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS
 Jeigu patvirtinimo turėtojas visiškai nutraukia gaminti pagal šią taisyklę patvirtintą tipą, apie tai jis praneša patvirtinimą suteikusiai tipo patvirtinimo institucijai. Ši institucija, gavusi tokį pranešimą, apie jį praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims šios taisyklės 2A, 2B ar 2C priede pateikto pavyzdžio pranešimu.
 13. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS
 13.1. Bendrosios nuostatos
 13.1.1. Nuo oficialios 06 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos jokia šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis neturi atsisakyti suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę su 06 serijos pakeitimais.
 13.1.2. Nuo 06 pakeitimų serijos įsigaliojimo dienos šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys suteikia EEK patvirtinimą tik tada, jei variklis atitinka šią taisyklę su 06 serijos pakeitimais.
 13.2. Nauji tipo patvirtinimai
 13.2.1. Nuo šios taisyklės 06 pakeitimų serijos įsigaliojimo dienos ją taikančios susitariančiosios šalys EEK patvirtinimą variklio sistemai arba transporto priemonei suteikia tik jeigu ji atitinka:
 a)
 šios taisyklės 4.1. punkto reikalavimus;
 b)
 9A priedo 2.3.2.2 punkto reikalavimus dėl eksploatacijos stebėsenos;
 c)
 NOx BDS ribinių verčių stebėsenos reikalavimus, kaip nustatyta 9A priedo 1 ir 2 lentelių eilutėse „palaipsninio diegimo laikotarpis“;
 d)
 reagento kokybės ir sąnaudų „palaipsninio diegimo“ reikalavimus, kaip nustatyta 11 priedo 7.1.1.1 ir 8.4.1.1 punktuose.
 13.2.1.1.
 Vadovaujantis 9A priedo 6.4.4 punkto reikalavimais, gamintojai atleidžiami nuo prievolės pateikti pranešimą apie eksploatuojamų BDS veikimo atitiktį.
 13.2.2. Nuo 2014 m. rugsėjo 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys EEK patvirtinimą variklio sistemai arba transporto priemonei suteikia tik jeigu ji atitinka:
 a)
 šios taisyklės 4.1. punkto reikalavimus;
 b)
 KD masės BDS ribinių verčių stebėsenos reikalavimus, kaip nustatyta 9A priedo 1 lentelės eilutėje „palaipsninio diegimo laikotarpis“;
 c)
 NOx BDS ribinių verčių stebėsenos reikalavimus, kaip nustatyta 9A priedo 1 ir 2 lentelių eilutėse „palaipsninio diegimo laikotarpis“;
 d)
 reagento kokybės ir sąnaudų „palaipsninio diegimo“ reikalavimus, kaip nustatyta 11 priedo 7.1.1.1 ir 8.4.1.1 punktuose.
 13.2.2.1.
 Vadovaujantis 9A priedo 6.4.4 punkto reikalavimais, gamintojai atleidžiami nuo prievolės pateikti pranešimą apie eksploatuojamų BDS veikimo atitiktį.
 13.2.3. Nuo 2015 m. gruodžio 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys EEK patvirtinimą variklio sistemai arba transporto priemonei suteikia tik jeigu ji atitinka:
 a)
 šios taisyklės 4.1. punkto reikalavimus;
 b)
 KD masės BDS ribinių verčių stebėsenos reikalavimus, kaip nustatyta 9A priedo 1 lentelės eilutėje „bendrieji reikalavimai“;
 c)
 NOx BDS ribinių verčių stebėsenos reikalavimus, kaip nustatyta 9A priedo 1 ir 2 lentelių eilutėse „bendrieji reikalavimai“;
 d)
 reagento kokybės ir sąnaudų bendruosius reikalavimus, kaip nustatyta 11 priedo 7.1.1. ir 8.4.1 punktuose;
 e)
 stebėsenos metodų planavimo ir įgyvendinimo reikalavimus pagal 9A priedo 2.3.1.2 ir 2.3.1.2.1 punktus;
 f)
 9A priedo 6.4.1 punkto reikalavimus dėl prievolės pateikti pranešimą apie eksploatuojamų BDS veikimo atitiktį.
 13.3. Tipo patvirtinimų galiojimo ribojimas
 13.3.1. Pagal šią taisyklę su 05 serijos pakeitimais suteikti tipo patvirtinimai nustoja galioti nuo 2014 m. sausio 1 d.
 13.3.2. Pagal šią taisyklę su 06 serijos pakeitimais suteikti tipo patvirtinimai, kurie neatitinka 13.2.1 punkto reikalavimo, nustoja galioti nuo 2015 m. spalio 1 d.
 13.3.3. Pagal šią taisyklę su 06 serijos pakeitimais suteikti tipo patvirtinimai, kurie neatitinka 13.2.2 punkto reikalavimų, nustoja galioti nuo 2016 m. gruodžio 31 d.
 13.4. Specialiosios nuostatos
 13.4.1. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali ir toliau suteikti patvirtinimus toms variklių sistemoms arba transporto priemonėms, kurios atitinka šios taisyklės reikalavimus su bet kurios ankstesnės serijos pakeitimais arba bet kurį šioje taisyklėje nurodytą lygį, su sąlyga, kad transporto priemonės yra skirtos parduoti arba eksportuoti į šalis, kurių nacionaliniais teisės aktais taikomi susiję reikalavimai.
 13.4.2. Eksploatuojamų transporto priemonių atsarginiai varikliai
 Šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys gali ir toliau suteikti patvirtinimus tiems varikliams, kurie atitinka šios taisyklės reikalavimus su bet kurios ankstesnės serijos pakeitimais arba bet kurį šioje taisyklėje nurodytą lygį, jei variklis yra kaip atsarginis variklis, skirtas naudojamai transporto priemonei, kuriai tas ankstesnis standartas galiojo pradedant ją eksploatuoti.
 13.4.3. Taikant 13.4.1 arba 13.4.2 punkte aprašytas specialias nuostatas, į 2A ir 2C priedų priedėlio 1.6 punkte nurodytą tipo patvirtinimo pranešimą įtraukiama su šiomis nuostatomis susijusi informacija.
 13.4.3.1.
 Jeigu patvirtinimai suteikiami pagal 13.4.1 punkte nustatytas specialias nuostatas, tipo patvirtinimo pranešimo priekinės dalies pabaigoje pateikiamas šis tekstas kartu su atitinkamu pakeitimų serijos numeriu vietoj xx raidžių, kaip nurodyta šiame pavyzdyje:
 „Variklis atitinka Taisyklę Nr. 49 su xx serijos pakeitimais.“
 13.4.3.2.
 Jeigu patvirtinimai suteikiami pagal 13.4.2 punkte nustatytas specialias nuostatas, tipo patvirtinimo pranešimo priekinės dalies pabaigoje pateikiamas šis tekstas kartu su atitinkamu pakeitimų serijos numeriu vietoj xx raidžių, kaip nurodyta šiame pavyzdyje:
 „Atsarginis variklis atitinka Taisyklę Nr. 49 su xx serijos pakeitimais.“
 14. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMŲ ATLIKIMĄ ATSAKINGŲ TECHNIKOS TARNYBŲ IR TIPO PATVIRTINIMO INSTITUCIJŲ PAVADINIMAI IR ADRESAI
 Šią taisyklę taikančios 1958 m. Susitarimo šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir patvirtinimą suteikiančių tipo patvirtinimo institucijų, kurioms siunčiami kitose šalyse išduoti patvirtinimo, patvirtinto tipo išplėtimo, atsisakymo suteikti patvirtinimą arba patvirtinimo panaikinimo pranešimai, pavadinimus ir adresus.
 (1) Kaip apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) (dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, para. 2.). - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (2) Pvz., kai ištuštėja dujų bakas.
 (3) Šis punktas rezervuotas kitoms nuostatoms dėl alternatyvių mažos galios BDS ir NOx kontrolės reikalavimų.
 (4) Paprastai taip būtų suskystinto biometano atveju.
 (5) Prieš parengiant tipo patvirtinimą, turi būti užbaigta 13 priede nurodyta sendinimo procedūra.
 (6) Skiriamieji 1958 m. Susitarimo susitariančiųjų šalių numeriai yra nurodyti Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 3 priede, dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2./Amend.1, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.
 1 priedėlis
 Produkcijos atitikties patikros procedūra, kai nuokrypis nuo standarto yra priimtinas
 A.1.1.
 Šiame priedėlyje aprašyta metodika, kurią reikia taikyti tikrinant produkcijos atitiktį pagal išmetamųjų teršalų kiekį, kai gamintojo pateiktas gaminių standartinis nuokrypis yra priimtinas.
 A.1.2.
 Metodika ne mažiau kaip trijų variklių imčiai yra parengta pagal tai, kad tikimybė, jog partija, kurios 40 proc. variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, yra 0,95 (gamintojo rizika = 5 proc.), tuo tarpu partijai, kurios 65 proc. variklių turi trūkumų, tikimybė būti priimtai yra 0,10 (vartotojo rizika = 10 proc.).
 A.1.3.
 Kiekvienam iš šios taisyklės 5.3 punkte nurodytų teršalų yra taikoma ši metodika (žr. šios taisyklės 8.3 punkte pateiktą 1 pav.):
 Tarkime, kad:
 L
 =
 ribinio teršalo kiekio natūraliojo logaritmo vertė;
 xi
 =
 i imties varikliui išmatuoto kiekio natūraliojo logaritmo vertė (pritaikius atitinkamą charakteristikų blogėjimo faktorių);
 s
 =
 produkcijos standartinio nuokrypio įvertis (prieš tai apskaičiavus išmatuotųjų kiekių natūraliojo logaritmo vertes);
 n
 =
 esamos imties dydis.
 A.1.4.
 Kiekvienai imčiai normuotųjų nuokrypių nuo ribinės vertės suma apskaičiuojama pagal šią formulę:
 A.1.5.
 Tuomet:
 a)
 jei bandymo statistinis rezultatas yra didesnis nei tokio dydžio imčiai 2 lentelėje pateikta teigiamo sprendimo ribinė vertė, dėl šio teršalo priimamas teigiamas sprendimas;
 b)
 jei bandymo statistinis rezultatas yra mažesnis nei tokio dydžio imčiai 2 lentelėje pateikta neigiamo sprendimo ribinė vertė, dėl šio teršalo priimamas neigiamas sprendimas;
 c)
 jei yra kitaip, pagal 8.3.2 punktą bandomas papildomas variklis ir apskaičiavimas kartojamas vienu varikliu padidėjusios imties atveju.
 2 lentelė
 1 priedėlio imties sudarymo plano teigiamo ir neigiamo sprendimų ribinės vertės
 Mažiausias imties dydis – 3
 Suvestinis bandytų variklių skaičius (imties dydis)
 Teigiamo sprendimo ribinė vertė An
 Neigiamo sprendimo ribinė vertė Bn
 3
 3,327
 –4,724
 4
 3,261
 –4,790
 5
 3,195
 –4,856
 6
 3,129
 –4,922
 7
 3,063
 –4,988
 8
 2,997
 –5,054
 9
 2,931
 –5,120
 10
 2,865
 –5,185
 11
 2,799
 –5,251
 12
 2,733
 –5,317
 13
 2,667
 –5,383
 14
 2,601
 –5,449
 15
 2,535
 –5,515
 16
 2,469
 –5,581
 17
 2,403
 –5,647
 18
 2,337
 –5,713
 19
 2,271
 –5,779
 20
 2,205
 –5,845
 21
 2,139
 –5,911
 22
 2,073
 –5,977
 23
 2,007
 –6,043
 24
 1,941
 –6,109
 25
 1,875
 –6,175
 26
 1,809
 –6,241
 27
 1,743
 –6,307
 28
 1,677
 –6,373
 29
 1,611
 –6,439
 30
 1,545
 –6,505
 31
 1,479
 –6,571
 32
 –2,112
 –2,112
 2 priedėlis
 Produkcijos atitikties patikros procedūra, kai nuokrypis nuo standarto yra nepriimtinas arba nežinomas
 A.2.1.
 Šiame priedėlyje aprašyta metodika, kurią reikia taikyti tikrinant produkcijos atitiktį pagal išmetamųjų teršalų kiekį, kai gamintojo pateiktas gaminių standartinis nuokrypis yra nepriimtinas arba jo nėra.
 A.2.2.
 Metodika ne mažiau kaip trijų variklių imčiai yra parengta pagal tai, kad tikimybė, jog partija, kurios 40 proc. variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, yra 0,95 (gamintojo rizika = 5 proc.), tuo tarpu partijai, kurios 65 proc. variklių turi trūkumų, tikimybė būti priimtai yra 0,10 (vartotojo rizika = 10 proc.).
 A.2.3.
 Tariama, kad teršalų kiekio vertės, pateiktos šios taisyklės 5.3 punkte, pritaikius atitinkamą charakteristikų blogėjimo koeficientą, pasiskirsto pagal logaritmiškai normalų skirstinį ir turi būti transformuotos logaritmuojant natūraliojo logaritmo pagrindu. Tarkim, kad m0 ir m žymi mažiausią ir didžiausią imties dydį (atitinkamai m0 = 3 ir m = 32) ir tarkim, kad n žymi esamą pavyzdžio numerį.
 A.2.4.
 Jei partijoje išmatuotos natūraliojo logaritmo vertės (pritaikius atitinkamą charakteristikų blogėjimo koeficientą) yra x1, x2, ... xi, o L yra ribinio teršalo kiekio natūraliojo logaritmo vertė, tada apibrėžiama:
 A.2.5.
 3 lentelėje pateiktos kiekvieno dydžio imties teigiamo sprendimo (An) ir neigiamo sprendimo (Bn) ribinės vertės. Bandymų statistikos rezultatas yra santykis
 , o norint nustatyti, ar partija priimama ar nepriimama, jis turi būti taikomas taip:kai m0 ≤ n ≤ m:
 a)
 partija pripažįstama tinkama, jei
 ,
 b)
 partija pripažįstama netinkama, jei
 ,
 c)
 išmatuojama dar kartą, jei
 .
 A.2.6.
 Pastabos
 Bandymų statistikos vieną po kitos einančias vertes padeda apskaičiuoti šios rekursinės formulės:
 (n = 2, 3,...; ; v1 = 0)
 3 lentelė
 2 priedėlio imties sudarymo plano teigiamo ir neigiamo sprendimų ribinės vertės
 Mažiausias imties dydis – 3
 Suvestinis bandytų variklių skaičius (imties dydis)
 Teigiamo sprendimo ribinė vertė An
 Neigiamo sprendimo ribinė vertė Bn
 3
 –0,80381
 16,64743
 4
 –0,76339
 7,68627
 5
 –0,72982
 4,67136
 6
 –0,69962
 3,25573
 7
 –0,67129
 2,45431
 8
 –0,64406
 1,94369
 9
 –0,61750
 1,59105
 10
 –0,59135
 1,33295
 11
 –0,56542
 1,13566
 12
 –0,53960
 0,97970
 13
 –0,51379
 0,85307
 14
 –0,48791
 0,74801
 15
 –0,46191
 0,65928
 16
 –0,43573
 0,58321
 17
 –0,40933
 0,51718
 18
 –0,38266
 0,45922
 19
 –0,35570
 0,40788
 20
 –0,32840
 0,36203
 21
 –0,30072
 0,32078
 22
 –0,27263
 0,28343
 23
 –0,24410
 0,24943
 24
 –0,21509
 0,21831
 25
 –0,18557
 0,18970
 26
 –0,15550
 0,16328
 27
 –0,12483
 0,13880
 28
 –0,09354
 0,11603
 29
 –0,06159
 0,09480
 30
 –0,02892
 0,07493
 31
 –0,00449
 0,05629
 32
 0,03876
 0,03876
 3 priedėlis
 Gamintojo prašymu atliekamos produkcijos atitikties patikros procedūra
 A.3.1.
 Šiame priedėlyje aprašyta metodika, kurią reikia taikyti gamintojo prašymu tikrinant produkcijos atitiktį pagal išmetamųjų teršalų kiekį.
 A.3.2.
 Metodika ne mažiau kaip trijų variklių imčiai yra parengta pagal tai, kad tikimybė, jog partija, kurios 30 proc. variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, yra 0,90 (gamintojo rizika = 10 proc.), tuo tarpu partijai, kurios 65 proc. variklių turi trūkumų, tikimybė būti priimtai yra 0,10 (vartotojo rizika = 10 proc.).
 A.3.3.
 Kiekvienam iš šios taisyklės 5.3 punkte nurodytų teršalų yra taikoma ši metodika (žr. šios taisyklės 8.3 punkte pateiktą 1 pav.):
 Tarkime, kad:
 n
 =
 esamos imties dydis.
 A.3.4.
 Imties atveju apskaičiuojami bandymo statistiniai rezultatai, kiekybiškai išreiškiantys bendrą bandymų, kurių rezultatai neatitinka reikalavimų, skaičių atliekant n-tąjį bandymą.
 A.3.5.
 Tuomet:
 a)
 jei bandymo statistinis rezultatas yra mažesnis nei tokio dydžio imčiai 4 lentelėje pateikta teigiamo sprendimo ribinė vertė ar lygus jai, dėl šio teršalo priimamas teigiamas sprendimas;
 b)
 jei bandymo statistinis rezultatas yra didesnis nei tokio dydžio imčiai 4 lentelėje pateikta neigiamo sprendimo ribinė vertė ar lygus jai, dėl šio teršalo priimamas neigiamas sprendimas,
 c)
 jei yra kitaip, pagal šios taisyklės 8.3.2 punktą bandomas papildomas variklis ir apskaičiavimas kartojamas vienu varikliu padidėjusios imties atveju.
 4 lentelėje pateiktos teigiamo ir neigiamo sprendimų ribinės vertės apskaičiuojamos pagal tarptautinį standartą ISO 8422/1991.
 4 lentelė
 3 priedėlio imties sudarymo plano teigiamo ir neigiamo sprendimų ribinės vertės
 Mažiausias imties dydis – 3
 Suvestinis bandytų variklių skaičius (imties dydis)
 Teigiamo sprendimo skaičius
 Neigiamo sprendimo skaičius
 3
 —
 3
 4
 0
 4
 5
 0
 4
 6
 1
 5
 7
 1
 5
 8
 2
 6
 9
 2
 6
 10
 3
 7
 11
 3
 7
 12
 4
 8
 13
 4
 8
 14
 5
 9
 15
 5
 9
 16
 6
 10
 17
 6
 10
 18
 7
 11
 19
 8
 9
 4 priedėlis
 Patvirtinimo, atsižvelgiant į gamtinėmis dujomis, SND ir dvejopų degalų – gamtinių dujų (biometano) arba SND – variklius, proceso santrauka
 Variklių, varomų SND, patvirtinimas
 4.6 punktas. Universalaus degalų intervalo tipo patvirtinimo reikalavimai
 Bandymų skaičius
 r apskaičiavimas
 4.7 punktas. Riboto degalų intervalo tipo patvirtinimo reikalavimai, taikomi priverstinio uždegimo varikliams, varomiems gamtinėmis dujomis arba SND
 Bandymų skaičius
 r apskaičiavimas
 Žr. 4.6.6 punktą
 SND variklis, kurį galima pritaikyti bet kokiai degalų sudėčiai
 A degalai ir B degalai
 2
 Žr. 4.7.2 punktą
 SND variklis, pagal kurio konstrukciją numatyta naudoti tam tikros sudėties degalus
 A degalai ir B degalai,
 leidžiamas tikslus reguliavimas tarp bandymų
 2
 Variklių, varomų gamtinėmis dujomis, patvirtinimas
 4.6 punktas. Universalaus degalų intervalo tipo patvirtinimo reikalavimai
 Bandymų skaičius
 r apskaičiavimas
 4.7 punktas. Riboto degalų intervalo tipo patvirtinimo reikalavimai, taikomi priverstinio uždegimo varikliams, varomiems gamtinėmis dujomis arba SND
 Bandymų skaičius
 r apskaičiavimas
 Žr. 4.6.3 punktą
 GD variklis, kurį galima pritaikyti bet kokiai degalų sudėčiai
 GR (1) ir G25 (2)
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su papildomais rinkoje parduodamais degalais (Nr. 3), jei
 2
 (iki 3).
 ir, jei bandoma su papildomais degalais:
 ir
 Žr. 4.6.4 punktą
 Perjungus jungiklį automatiškai prisitaikantis GD variklis
 GR (1) ir G23 (3); jei tai H intervalas G25 (2) ir G23 (3), jei tai L intervalas
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su rinkoje parduodamais degalais (Nr. 3), o ne su G23, jei
 2 – H intervalui ir
 2 – L intervalui;
 esant atitinkamai jungiklio padėčiai
 ir
 Žr. 4.7.1 punktą
 GD variklis, pritaikytas naudoti H intervalo dujas arba L intervalo dujas
 GR (1) ir G23 (3), jei tai H intervalas arba
 G25 (2) ir G23 (3), jei tai L intervalas
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su rinkoje parduodamais degalais (Nr. 3), o ne su G23, jei
 2 – H intervalui
 arba
 2 – H intervalui arba
 2
 for the H-range
 arba
 L intervalui
 Žr. 4.7.2 punktą
 SND variklis, pritaikytas naudoti tam tikros vienos sudėties degalus
 GR (1) ir G25 (2),
 leidžiamas tikslus reguliavimas tarp bandymų.
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas naudojant
 GR (1) ir G23 (3), jei tai H intervalas arba
 G25 (2) ir G23 (3), jei tai L intervalas
 2
 arba
 2 – H intervalui
 arba
 2 – H intervalui arba
 2
 Dvejopų degalų – gamtinių dujų (biometano) arba SND – variklių patvirtinimas
 Dvejopų degalų variklio tipas (1)
 Dyzelino režimas
 Dvejopų degalų režimas
 Suslėgtosios GD
 SGD
 SGD 20
 SND
 1A
 universalus arba ribojamas
 (2 bandymai)
 universalus
 (2 bandymai)
 priklauso nuo degalų
 (1 bandymas)
 universalus arba ribojamas
 (2 bandymai)
 1B
 universalus
 (1 bandymas)
 universalus arba ribojamas
 (2 bandymai)
 universalus
 (2 bandymai)
 priklauso nuo degalų
 (1 bandymas)
 universalus arba ribojamas
 (2 bandymai)
 2A
 universalus arba ribojamas
 (2 bandymai)
 universalus
 (2 bandymai)
 priklauso nuo degalų
 (1 bandymas)
 universalus arba ribojamas
 (2 bandymai)
 2B
 universalus
 (1 bandymas)
 universalus arba ribojamas
 (2 bandymai)
 universalus
 (2 bandymai)
 priklauso nuo degalų
 (1 bandymas)
 universalus arba ribojamas
 (2 bandymai)
 3B
 universalus
 (1 bandymas)
 universalus arba ribojamas
 (2 bandymai)
 universalus
 (2 bandymai)
 priklauso nuo degalų
 (1 bandymas)
 universalus arba ribojamas
 (2 bandymai)
 (1) pagal 15 priede pateiktas apibrėžtis.
 1 PRIEDAS
 INFORMACINIO DOKUMENTO PAVYZDŽIAI
 Šis informacinis dokumentas susijęs su patvirtinimu pagal Taisyklę Nr. 49. Jame aptariamos variklių sistemų ir transporto priemonių išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių kiekio mažinimo priemonės. Jis susijęs su:
 variklio arba variklių šeimos, kaip atskiro techninio mazgo, tipo patvirtinimu;
 transporto priemonės su patvirtintu varikliu tipo patvirtinimu, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį;
 transporto priemonės tipo patvirtinimu, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį.
 Toliau nurodyta informacija prireikus pateikiama trimis egzemplioriais ir su turiniu. Pateikiami atitinkamo mastelio ir pakankamai išsamūs brėžiniai A4 formato lapuose arba A4 formato aplanke. Jeigu pateikiamos nuotraukos, jos turi būti pakankamai detalios.
 Jei šiame priede minimos sistemos, sudedamosios dalys ar atskiri techniniai mazgai yra su elektroniniais valdytuvais, būtina pateikti informaciją apie jų naudojimą.
 Aiškinamosios išnašos pateikiamos šio priedo 1 priedėlyje.
 Pateiktina informacija
 Informaciniame dokumente visada turi būti pateikta:
 Bendroji informacija.
 Be to, kai taikoma, turėtų būti pateikta toliau nurodyta informacija.
 1 dalis.
 :
 (Pirminio) variklio ir variklių šeimai priklausančių variklių tipų pagrindinės charakteristikos
 2 dalis.
 :
 Transporto priemonių sudedamųjų dalių ir sistemų pagrindinės charakteristikos, susijusios su išmetamųjų teršalų kiekiu
 Informacinio dokumento priedėlis. Informacija apie bandymų sąlygas
 Pirminio variklio tipo ir, jeigu taikoma, variklio skyriaus nuotraukos ir (arba) brėžiniai
 Kitų priedų, jei jų yra, sąrašas
 Data, rinkmena.
 Pastabos dėl lentelės pildymo
 Raidės A, B, C, D, E, žyminčios variklių šeimos narius, pakeičiamos tikraisiais variklių šeimos narių pavadinimais.
 Jeigu tam tikros variklio charakteristikos skaitinė vertė ir (arba) aprašas tinka visiems variklių šeimos nariams, A–E laukeliai sujungiami.
 Jeigu šeimai priklauso daugiau kaip penki nariai, galima pridėti daugiau skilčių.
 Jeigu teikiama paraiška patvirtinti variklio sistemos arba variklių šeimos, kaip atskiro techninio mazgo, tipą, pildoma bendroji dalis ir 1 dalis.
 Jeigu teikiama paraiška patvirtinti transporto priemonės su patvirtintu varikliu tipą, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, pildoma bendroji dalis ir 2 dalis.
 Jeigu teikiama paraiška patvirtinti transporto priemonės tipą, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, pildoma bendroji dalis ir 1 bei 2 dalys.
 Pirminis variklis arba variklio tipas
 Variklių šeimos nariai
 A
 B
 C
 D
 E
 0.
 Bendrosios nuostatos
 0.l.
 Markė (gamintojo prekės pavadinimas):
 0.2.
 Tipas
 0.2.0.3.
 Variklio, kaip atskiro techninio mazgo, tipas / variklių šeima, kaip atskiras techninis mazgas / transporto priemonė su patvirtintu varikliu, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį / transporto priemonė, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį (1)
 0.2.1.
 Komercinis (-iai) pavadinimas (-ai) (jei yra)
 0.3.
 Tipo identifikavimo priemonės, jeigu atskiras techninis mazgas paženklintas (2)
 0.3.1.
 Ženklinimo vieta
 0.5.
 Gamintojo pavadinimas ir adresas
 0.7.
 Jeigu tai yra sudedamosios dalys ir atskiri techniniai mazgai, patvirtinimo ženklo pritvirtinimo vieta ir būdas
 0.8.
 Surinkimo gamyklos (-ų) pavadinimas (-ai) ir adresas (-ai)
 0.9.
 Gamintojo atstovo pavadinimas ir adresas (jei žinoma)
 1 DALIS
 (Pirminio) variklio ir variklių šeimai priklausančių variklių tipų pagrindinės charakteristikos
 Pirminis variklis arba variklio tipas
 Variklių šeimos nariai
 A
 B
 C
 D
 E
 3.2.
 Vidaus degimo variklis
 3.2.1.
 Konkretūs duomenys apie variklį
 3.2.1.1.
 Veikimo principas: priverstinis uždegimas / dyzelinis (1)
 keturtaktis / dvitaktis / rotorinis (1)
 3.2.1.1.1.
 Dvejopų degalų variklio tipas:
 1A / 1B / 2A / 2B / 3B (1) (df)
 Dujų energijos koeficientas WHTC bandymo ciklo įšildymo dalies metu (df): ...%
 3.2.1.2.
 Cilindrų skaičius ir jų išdėstymas
 3.2.1.2.1.
 Skersmuo (3) mm
 3.2.1.2.2.
 Taktas (3) mm
 3.2.1.2.3.
 Uždegimo tvarka
 3.2.1.3.
 Variklio tūris (4) cm3
 3.2.1.4.
 Tūrinis suspaudimo laipsnis (5)
 3.2.1.5.
 Degimo kameros, stūmoklio galvutės ir, jeigu tai yra priverstinio uždegimo variklis, stūmoklio žiedų brėžiniai
 3.2.1.6.
 Įprastas tuščiąja eiga veikiančio variklio sūkių dažnis (5) min–1
 3.2.1.6.1.
 Didelis tuščiąja eiga veikiančio variklio sūkių dažnis (5) min–1
 3.2.1.6.2.
 Tuščiąja eiga, kai naudojamas dyzelinas: taip/ne (1) (df)
 3.2.1.7.
 Anglies monoksido kiekis (pagal tūrį) tuščiąja eiga veikiančio variklio išmetamosiose dujose (5): % (pagal gamintojo specifikacijas, tik priverstinio uždegimo variklių)
 3.2.1.8.
 Didžiausia naudingoji galia (6)... kW, kai sūkių dažnis ...min–1 (gamintojo nurodyta vertė)
 3.2.1.9.
 Didžiausias leidžiamas variklio sūkių dažnis, nurodytas gamintojo (min–1)
 3.2.1.10.
 Didžiausias naudingasis sukimo momentas (6) (Nm), kai sūkių dažnis ...min–1 (gamintojo nurodyta vertė)
 3.2.1.11.
 Gamintojo nuorodos į dokumentų rinkinį, būtiną pateikti pagal šios taisyklės 3.1, 3.2 ir 3.3 straipsnius ir suteikiantį tipo patvirtinimo institucijai galimybę įvertinti variklyje įdiegtas išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės strategijas ir sistemas, užtikrinančias tinkamą NOx kontrolės priemonių veikimą
 3.2.2.
 Degalai
 3.2.2.2.
 Didelės galios transporto priemonės, varomos dyzelinu / benzinu / SND / GD-H / GD-L / GD-HL / etanoliu (ED95) / etanoliu (E85) / dvejopais degalais (1) (dh)
 3.2.2.2.1.
 Degalai pritaikyti varikliui, deklaruotam gamintojo pagal šios taisyklės 4.6.2 punktą (kai taikoma)
 3.2.4.
 Degalai tiekiami
 3.2.4.2.
 Degalų įpurškimu (tik slėginio uždegimo arba dvejopų degalų varikliams): yra/nėra (1)
 3.2.4.2.1.
 Sistemos aprašas
 3.2.4.2.2.
 Veikimo principas: tiesioginis įpurškimas, netiesioginis įpurškimas ir (arba) įpurškimas į sūkurinę kamerą (1)
 3.2.4.2.3.
 Įpurškimo siurblys
 3.2.4.2.3.1.
 Markė(-s)
 3.2.4.2.3.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.4.2.3.3.
 Didžiausias degalų tiekimas (1), (5) ... mm3 per vieną taktą arba ciklą, kai variklio sūkių dažnis ... min–1, arba pateikiama charakteristikų diagrama
 (Jei įpurškimo stiprumas reguliuojamas, nurodyti tipišką degalų tiekimą ir įpurškimo slėgio kitimą pagal variklio sūkių dažnį)
 3.2.4.2.3.4.
 Statinio įpurškimo laiko reguliavimas (5)
 3.2.4.2.3.5.
 Įpurškimo skubos kreivė (5)
 3.2.4.2.3.6.
 Kalibravimo metodas: bandymų stendas / variklis (1)
 3.2.4.2.4.
 Reguliatorius
 3.2.4.2.4.1.
 Tipas
 3.2.4.2.4.2.
 Momentas, kai nutraukiamas degalų tiekimas
 3.2.4.2.4.2.1.
 Sūkių dažnis, kuriuo pradedamas degalų tiekimo nutraukimas, esant apkrovai (min–1)
 3.2.4.2.4.2.2.
 Didžiausias sūkių dažnis be apkrovos (min–1)
 3.2.4.2.4.2.3.
 Sūkių dažnis tuščiąja eiga (min–1)
 3.2.4.2.5.
 Įpurškimo vamzdynas
 3.2.4.2.5.1.
 Ilgis (mm)
 3.2.4.2.5.2.
 Vidinis skersmuo (mm)
 3.2.4.2.5.3.
 Bendrosios magistralės degalų sistema, markė ir tipas
 3.2.4.2.6.
 Purkštuvas (-ai)
 3.2.4.2.6.1.
 Markė(-s)
 3.2.4.2.6.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.4.2.6.3.
 Atidarymo slėgis (5):kPa arba charakteristikų diagrama (5)
 3.2.4.2.7.
 Šalto variklio paleidimo sistema
 3.2.4.2.7.1.
 Markė(-s)
 3.2.4.2.7.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.4.2.7.3.
 Aprašas
 3.2.4.2.8.
 Pagalbinis paleidimo įtaisas
 3.2.4.2.8.1.
 Markė(-s)
 3.2.4.2.8.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.4.2.8.3.
 Sistemos aprašas
 3.2.4.2.9.
 Elektroniniu būdu valdomas įpurškimas: taip / ne (1)
 3.2.4.2.9.1.
 Markė(-s)
 3.2.4.2.9.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.4.2.9.3.
 Sistemos apibūdinimas (pateikti lygiaverčius duomenys, jei tai sistemos ne su nuolatiniu įpurškimu)
 3.2.4.2.9.3.1.
 Valdymo įtaiso (EVĮ) markė ir tipas
 3.2.4.2.9.3.2.
 Degalų reguliatoriaus markė ir tipas
 3.2.4.2.9.3.3.
 Oro srauto jutiklio markė ir tipas
 3.2.4.2.9.3.4.
 Degalų skirstytuvo markė ir tipas
 3.2.4.2.9.3.5.
 Droselinio reguliatoriaus korpuso markė ir tipas
 3.2.4.2.9.3.6.
 Vandens temperatūros jutiklio markė ir tipas
 3.2.4.2.9.3.7.
 Oro temperatūros jutiklio markė ir tipas
 3.2.4.2.9.3.8.
 Oro slėgio jutiklio markė ir tipas
 3.2.4.2.9.3.9.
 Programinės įrangos kalibravimo numeris (-iai)
 3.2.4.3.
 Degalų įpurškimu (tik priverstinio uždegimo varikliams): taip / ne (1)
 3.2.4.3.1.
 Veikimo principas: įsiurbimo kolektorius (vienoje vietoje / keliose vietose (1) / kita nurodyti)
 3.2.4.3.2.
 Markė(-s)
 3.2.4.3.3.
 Tipas (-ai)
 3.2.4.3.4.
 Sistemos aprašas (jeigu tai yra ne nuolatinio įpurškimo sistema, pateikiami lygiaverčiai duomenys)
 3.2.4.3.4.1.
 Valdymo įtaiso (EVĮ) markė ir tipas
 3.2.4.3.4.2.
 Degalų reguliatoriaus markė ir tipas
 3.2.4.3.4.3.
 Oro srauto jutiklio markė ir tipas
 3.2.4.3.4.4.
 Degalų skirstytuvo markė ir tipas
 3.2.4.3.4.5.
 Slėgio reguliatoriaus gamyklinė markė ir tipas
 3.2.4.3.4.6.
 Mikrojungiklio markė ir tipas
 3.2.4.3.4.7.
 Tuščiosios eigos reguliavimo varžto markė ir tipas
 3.2.4.3.4.8.
 Droselinio reguliatoriaus korpuso markė ir tipas
 3.2.4.3.4.9.
 Vandens temperatūros jutiklio markė ir tipas
 3.2.4.3.4.10.
 Oro temperatūros jutiklio markė ir tipas
 3.2.4.3.4.11.
 Oro slėgio jutiklio markė ir tipas
 3.2.4.3.4.12.
 Programinės įrangos kalibravimo numeris (-iai)
 3.2.4.3.5.
 Purkštuvai: atidarymo slėgis (5) (kPa) arba charakteristikų diagrama (5)
 3.2.4.3.5.1.
 Markė
 3.2.4.3.5.2.
 Tipas
 3.2.4.3.6.
 Įpurškimo laiko reguliavimas
 3.2.4.3.7.
 Šalto variklio paleidimo sistema
 3.2.4.3.7.1.
 Veikimo principas (-ai)
 3.2.4.3.7.2.
 Eksploatavimo apribojimai / nustatymai (1), (5)
 3.2.4.4.
 Tiekimo siurblys
 3.2.4.4.1.
 Slėgis (5) (kPa) arba charakteristikų diagrama (5)
 3.2.5.
 Elektros sistema
 3.2.5.1.
 Vardinė įtampa (V), teigiamas / neigiamas įžeminimas (1)
 3.2.5.2.
 Generatorius
 3.2.5.2.1.
 Tipas
 3.2.5.2.2.
 Vardinė galia (VA)
 3.2.6.
 Uždegimo sistema (tik kibirkštinio uždegimo varikliams)
 3.2.6.1.
 Markė(-s)
 3.2.6.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.6.3.
 Veikimo principas
 3.2.6.4.
 Uždegimo skubos kreivė arba schema (5)
 3.2.6.5.
 Statinis uždegimo laiko reguliavimas (5) (laipsniais iki viršutinio rimties taško)
 3.2.6.6.
 Uždegimo žvakės
 3.2.6.6.1.
 Markė
 3.2.6.6.2.
 Tipas
 3.2.6.6.3.
 Tarpo nustatymas (mm)
 3.2.6.7.
 Uždegimo ritė(-s)
 3.2.6.7.1.
 Markė
 3.2.6.7.2.
 Tipas
 3.2.7.
 Aušinimo sistema: skysčiu / oru (1)
 3.2.7.2.
 Skystis
 3.2.7.2.1.
 Skysčio rūšis
 3.2.7.2.2.
 Cirkuliacinis (-iai) siurblys (-iai): taip / ne (1)
 3.2.7.2.3.
 Savybės
 3.2.7.2.3.1.
 Markė(-s)
 3.2.7.2.3.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.7.2.4.
 Pavaros perdavimo skaičius (-iai)
 3.2.7.3.
 Oras
 3.2.7.3.1.
 Pūstuvas: taip / ne (1)
 3.2.7.3.2.
 Savybės
 3.2.7.3.2.1.
 Markė(-s)
 3.2.7.3.2.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.7.3.3.
 Pavaros perdavimo skaičius (-iai)
 3.2.8.
 Įsiurbimo sistema
 3.2.8.1.
 Pripūtimo kompresorius: yra / nėra (1)
 3.2.8.1.1.
 Markė(-s)
 3.2.8.1.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.8.1.3.
 Sistemos aprašas (pvz., didžiausias pripūtimo slėgis ... kPa, specialus vožtuvas, jeigu naudojamas)
 3.2.8.2.
 Tarpinis aušintuvas: yra / nėra (1)
 3.2.8.2.1.
 Tipas: oras-oras ir (arba) oras-vanduo (1)
 3.2.8.3.
 Įsiurbimo slėgio sumažėjimas, varikliui sukantis vardiniu sūkių dažniu ir taikant 100 % apkrovą (tik slėginio uždegimo varikliams)
 3.2.8.3.1.
 Mažiausias leidžiamas (kPa)
 3.2.8.3.2.
 Didžiausias leidžiamas (kPa)
 3.2.8.4.
 Įsiurbimo vamzdžių ir jų pagalbinių įtaisų (padidinto slėgio kameros, šildymo įtaiso, papildomų oro įleidimo angų ir t. t.) aprašas ir brėžiniai
 3.2.8.4.1.
 Įsiurbimo kolektoriaus aprašas (su brėžiniais ir (arba) nuotraukomis)
 3.2.9.
 Išmetimo sistema
 3.2.9.1.
 Išmetimo kolektoriaus aprašas ir (arba) brėžiniai
 3.2.9.2.
 Išmetimo sistemos aprašas ir (arba) brėžinys
 3.2.9.2.1.
 Išmetimo sistemos sudedamųjų dalių, kurios yra variklio sistemos dalis, aprašas ir (arba) brėžinys
 3.2.9.3.
 Didžiausias leidžiamas išmetimo sistemos atgalinis slėgis, varikliui veikiant vardiniu sūkių dažniu ir taikant 100 proc. apkrovą (tik slėginio uždegimo varikliams) (kPa) (7)
 3.2.9.7.
 Išmetimo sistemos tūris (dm3)
 3.2.9.7.1.
 Leidžiamas išmetimo sistemos tūris: (dm3)
 3.2.10.
 Mažiausias įleidimo ir išleidimo angų skerspjūvio plotas
 3.2.11.
 Vožtuvo uždarymo ir atidarymo reguliavimas arba lygiaverčiai duomenys
 3.2.11.1.
 Didžiausias vožtuvų pakilimo aukštis, atidarymo ir uždarymo kampai arba išsami informacija apie alternatyvių paskirstymo sistemų veikimo taktą, atsižvelgiant į rimties taškus. Jeigu tai yra kintamo takto sistema, mažiausias ir didžiausias taktas
 3.2.11.2.
 Etaloniniai ir (arba) nustatymo intervalai (7)
 3.2.12.
 Priemonės, kurių imtasi oro taršai mažinti
 3.2.12.1.1.
 Karterio dujų perdirbimo įtaisas: yra / nėra (1)
 Jeigu yra, aprašas ir brėžiniai
 Jeigu nėra, turi būti laikomasi šios taisyklės 4 priedo 6.10 punkto
 3.2.12.2.
 Papildomi taršos kontrolės įtaisai (jei yra ir jeigu neįrašyti kitoje antraštėje)
 3.2.12.2.1.
 Katalizinis konverteris: yra / nėra (1)
 3.2.12.2.1.1.
 Deginių filtrų katalizatorių ir sudedamųjų dalių kiekis (toliau pateikiama informacija apie kiekvieną atskirą įtaisą)
 3.2.12.2.1.2.
 Katalizinio (-ių) konverterio (-ių) matmenys, forma ir tūris
 3.2.12.2.1.3.
 Katalizinio poveikio tipas
 3.2.12.2.1.4.
 Bendras tauriųjų metalų kiekis
 3.2.12.2.1.5.
 Santykinė koncentracija
 3.2.12.2.1.6.
 Substratas (sandara ir medžiaga)
 3.2.12.2.1.7.
 Korių tankis
 3.2.12.2.1.8.
 Katalizinio (-ių) konverterio (-ių) korpuso tipas
 3.2.12.2.1.9.
 Deginių filtro (-ų) katalizatoriaus (-ių) padėtis (-ys) (vieta ir santykinis atstumas išmetimo vamzdyne)
 3.2.12.2.1.10.
 Šiluminė apsauga: yra / nėra (1)
 3.2.12.2.1.11.
 Regeneravimo sistemų ir (arba) papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemų aprašas
 3.2.12.2.1.11.5.
 Įprastas veikimo temperatūros intervalas (K)
 3.2.12.2.1.11.6.
 Suvartojamieji reagentai: yra / nėra (1)
 3.2.12.2.1.11.7.
 Katalizei reikalingo reagento tipas ir jo koncentracija
 3.2.12.2.1.11.8.
 Įprastos reagento veikimo temperatūros intervalas, išreikštas K
 3.2.12.2.1.11.9.
 Tarptautinis standartas
 3.2.12.2.1.11.10.
 Reagento papildymo dažnumas: nuolat / atliekant priežiūrą (1)
 3.2.12.2.1.12.
 Deginių filtro katalizatoriaus markė
 3.2.12.2.1.13.
 Identifikacinis sudedamosios dalies numeris
 3.2.12.2.2.
 Deguonies jutiklis: yra / nėra (1)
 3.2.12.2.2.1.
 Markė
 3.2.12.2.2.2.
 Buvimo vieta
 3.2.12.2.2.3.
 Kontrolinis intervalas
 3.2.12.2.2.4.
 Tipas
 3.2.12.2.2.5.
 Identifikacinis sudedamosios dalies numeris
 3.2.12.2.3.
 Oro pripūtimas: yra / nėra (1)
 3.2.12.2.3.1.
 Tipas (oro įpurškimo sistema, oro siurblys ir t. t.)
 3.2.12.2.4.
 Išmetamųjų dujų recirkuliacija (EGR): yra / nėra (1)
 3.2.12.2.4.1.
 Charakteristikos (markė, tipas, debitas ir t. t.):
 3.2.12.2.6.
 Kietųjų dalelių gaudyklė (KDG): yra / nėra (1)
 3.2.12.2.6.1.
 Kietųjų dalelių gaudyklės matmenys, forma ir talpa
 3.2.12.2.6.2.
 Kietųjų dalelių gaudyklės konstrukcija
 3.2.12.2.6.3.
 Padėtis (santykinis atstumas išmetimo vamzdyne)
 3.2.12.2.6.4.
 Regeneracijos metodas arba sistema, aprašymas ir (arba) brėžinys
 3.2.12.2.6.5.
 Kietųjų dalelių gaudyklės markė
 3.2.12.2.6.6.
 Identifikacinis sudedamosios dalies numeris
 3.2.12.2.6.7.
 Įprastos veikimo temperatūros (K) ir slėgio (kPa) intervalas
 3.2.12.2.6.8.
 Jeigu tai yra periodinis regeneravimas:
 3.2.12.2.6.8.1.1.
 WHTS bandymų ciklų skaičius tarp dviejų regeneravimų (n)
 3.2.12.2.6.8.2.1.
 WHTS bandymų ciklų su regeneravimu skaičius (nR)
 3.2.12.2.6.9.
 Kitos sistemos: yra / nėra (1)
 3.2.12.2.6.9.1.
 Aprašas ir veikimas
 3.2.12.2.7.
 Borto diagnostikos sistema (BDS)
 3.2.12.2.7.0.1.
 variklių su BDS šeimų skaičius variklių šeimoje
 3.2.12.2.7.0.2.
 variklių su BDS šeimų sąrašas (jeigu taikytina)
 variklių su BDS šeima Nr. 1: ...
 variklių su BDS šeima Nr. 2: ...
 ir t. t.
 3.2.12.2.7.0.3.
 variklių su BDS šeimos, kuriai priklauso pirminis variklis ir (arba) variklių šeimos narys, numeris
 3.2.12.2.7.0.4.
 Gamintojo nuorodos į BDS dokumentaciją, kurią reikia pateikti pagal šios taisyklės 3.1.4 punkto c dalį ir 3.3.4 punktą ir kuri nurodyta šios taisyklės 9A priede, tvirtinant BDS sistemą
 3.2.12.2.7.0.5.
 Jeigu taikytina, gamintojo nuorodos į variklio sistemai su BDS montuoti skirtus dokumentus
 3.2.12.2.7.2.
 Visų BDS stebimų sudedamųjų dalių sąrašas ir paskirtis (8)
 3.2.12.2.7.3.
 Aprašymas (pagrindinių veikimo principų):
 3.2.12.2.7.3.1.
 Priverstinio uždegimo (8)
 3.2.12.2.7.3.1.1.
 Katalizatoriaus stebėjimas (8)
 3.2.12.2.7.3.1.2.
 Uždegimo praleidimo nustatymas (8)
 3.2.12.2.7.3.1.3.
 Deguonies jutiklio stebėjimas (8)
 3.2.12.2.7.3.1.4.
 Kitos BDS stebimos sudedamosios dalys
 3.2.12.2.7.3.2.
 Dyzeliniai varikliai (8)
 3.2.12.2.7.3.2.1.
 Katalizatoriaus stebėsena (8)
 3.2.12.2.7.3.2.2.
 Kietųjų dalelių gaudyklė (8)
 3.2.12.2.7.3.2.3.
 Elektroninės degalų tiekimo sistemos stebėjimas (8)
 3.2.12.2.7.3.2.4.
 DeNOx sistemos stebėjimas (8)
 3.2.12.2.7.3.2.5.
 Kitos BDS stebimos sudedamosios dalys (8)
 3.2.12.2.7.4.
 MI įjungimo kriterijai (nustatytas važiavimo ciklų skaičius arba statistinis metodas) (8)
 3.2.12.2.7.5.
 BDS naudojamų išvesties kodų ir formatų sąrašas (pateikiant kiekvieno paaiškinimą) (8)
 3.2.12.2.7.6.5.
 BDS ryšių protokolo standartas (8)
 3.2.12.2.7.7.
 Gamintojo nuorodos į BDS dokumentaciją, kurią reikia pateikti pagal šios taisyklės 3.1.4 punkto d dalį ir 3.3.4 punktą, laikantis nuostatų dėl prieigos prie transporto priemonės BDS duomenų, arba
 3.2.12.2.7.7.1.
 Vietoje gamintojo nuorodos, pateiktos 3.2.12.2.7.7 punkte, gali būti pateikiama šio priedo priedėlyje nurodyta informacija, pateikiama pagal pateiktą pavyzdį užpildant toliau pateiktą lentelę:
 Sudedamoji dalis – Gedimo kodas – Stebėjimo strategija – Gedimų nustatymo kriterijai – MI įjungimo kriterijai – Antriniai parametrai – Parengimas – Demonstracinis bandymas
 Selektyvioji katalizinė redukcija, P20EE 1 ir 2 NOx jutiklių signalai 1 ir 2, jutiklio signalų 1 ir 2 skirtumas, 2-as ciklas, variklio sūkių skaičius, variklio apkrova, katalizatoriaus temperatūra, reagento veikimas, išmetamųjų teršalų masės srautas, vienas BDS bandymų ciklas (WHTC, įšilusio variklio paleidimo dalis), BDS bandymų ciklas (WHTC, įšilusio variklio paleidimo dalis)
 3.2.12.2.8.
 Kitos sistemos (aprašas ir veikimas)
 3.2.12.2.8.1.
 Sistemos, užtikrinančios tinkamą NOx kontrolės priemonių veikimą
 3.2.12.2.8.2.
 Variklis su ilgalaikiu vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos išjungimu, skirtas naudoti gelbėjimo tarnyboms arba transporto priemonėse, suprojektuotose ir pagamintose ginkluotoms tarnyboms, civilinės gynybos, priešgaisrinės apsaugos bei viešosios tvarkos užtikrinimo tarnyboms yra / nėra (1)
 3.2.12.2.8.3.
 Variklių šeimai, nagrinėjamai užtikrinant tinkamą NOx kontrolės priemonių veikimą, priklausančių variklių su BDS šeimų skaičius
 3.2.12.2.8.4.
 variklių su BDS šeimų sąrašas (jeigu taikytina)
 variklių su BDS šeima Nr. 1: ...
 variklių su BDS šeima Nr. 2: ...
 ir t. t.
 3.2.12.2.8.5.
 variklių su BDS šeimos, kuriai priklauso pirminis variklis ir (arba) variklių šeimos narys, numeris
 3.2.12.2.8.6.
 Mažiausia aktyvių priedų, dedamų į reagentą, koncentracija, kuriai esant neįsijungia perspėjimo sistema (CDmin) (tūrio %)
 3.2.12.2.8.7.
 Jeigu taikytina, gamintojo nuoroda į dokumentus, kuriuose nurodoma, kaip transporto priemonėje montuoti tinkamą NOx kontrolės priemonių veikimą užtikrinančias sistemas
 3.2.17.
 Speciali informacija, susijusi su didelės galios transporto priemonėms skirtais dujomis ir dvejopų degalų varikliais (jeigu sistemos schema yra kitokia, pateikti lygiaverčius duomenis)
 3.2.17.1.
 Degalai: SND/GD-H/GD-L/GD-HL (1)
 3.2.17.2.
 Slėgio reguliatorius (-iai) ar garintuvas / slėgio reguliatorius (-iai) (1)
 3.2.17.2.1.
 Markė(-s)
 3.2.17.2.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.17.2.3.
 Slėgio mažinimo pakopų skaičius
 3.2.17.2.4.
 Slėgis paskutinėje pakopoje: mažiausias: ... kPa, didžiausias: ... (kPa)
 3.2.17.2.5.
 Pagrindinių reguliavimo taškų skaičius
 3.2.17.2.6.
 Tuščiosios eigos reguliavimo taškų skaičius
 3.2.17.2.7.
 Tipo patvirtinimo numeris
 3.2.17.3.
 Degalų pripildymo sistema: maišymo įrenginys / dujų įpurškimas / skysčio įpurškimas /tiesioginis įpurškimas (1)
 3.2.17.3.1.
 Mišinio koncentracijos reguliavimas
 3.2.17.3.2.
 Sistemos aprašas ir (arba) diagrama bei brėžiniai
 3.2.17.3.3.
 Tipo patvirtinimo numeris
 3.2.17.4.
 Maišymo įtaisas
 3.2.17.4.1.
 Numeris
 3.2.17.4.2.
 Markė(-s)
 3.2.17.4.3.
 Tipas (-ai)
 3.2.17.4.4.
 Buvimo vieta
 3.2.17.4.5.
 Reguliavimo galimybės
 3.2.17.4.6.
 Tipo patvirtinimo numeris
 3.2.17.5.
 Įpurškimas į įleidimo kolektorių
 3.2.17.5.1.
 Įpurškimas: viename / keliuose taškuose (1)
 3.2.17.5.2.
 Įpurškimas: nepertraukiamas, esant vienalaikiam sinchronizavimui, esant nepertraukiamam sinchronizavimui (1)
 3.2.17.5.3.
 Įpurškimo įranga
 3.2.17.5.3.1.
 Markė(-s)
 3.2.17.5.3.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.17.5.3.3.
 Reguliavimo galimybės
 3.2.17.5.3.4.
 Tipo patvirtinimo numeris
 3.2.17.5.4.
 Gamyklinė(-s) markė(-s)
 3.2.17.5.4.1.
 Markė(-s)
 3.2.17.5.4.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.17.5.4.3.
 Tipo patvirtinimo numeris
 3.2.17.5.5.
 Purkštuvas (-ai)
 3.2.17.5.5.1.
 Markė(-s)
 3.2.17.5.5.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.17.5.5.3.
 Tipo patvirtinimo numeris
 3.2.17.6.
 Tiesioginis įpurškimas
 3.2.17.6.1.
 Įpurškimo siurblys / slėgio reguliatorius (1)
 3.2.17.6.1.1.
 Markė(-s)
 3.2.17.6.1.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.17.6.1.3.
 Įpurškimo laiko reguliavimas
 3.2.17.6.1.4.
 Tipo patvirtinimo numeris
 3.2.17.6.2.
 Purkštuvas (-ai)
 3.2.17.6.2.1.
 Markė(-s)
 3.2.17.6.2.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.17.6.2.3.
 Atidarymo slėgis arba charakteristikų diagrama (1)
 3.2.17.6.2.4.
 Tipo patvirtinimo numeris
 3.2.17.7.
 Elektroninis valdymo įtaisas (ECU)
 3.2.17.7.1.
 Markė(-s)
 3.2.17.7.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.17.7.3.
 Reguliavimo galimybės
 3.2.17.7.4.
 Programinės įrangos kalibravimo numeris (-iai)
 3.2.17.8.
 GD pritaikyta įranga
 3.2.17.8.1.
 1 variantas (tik patvirtinant variklius kelioms konkrečių degalų sudėtims)
 3.2.17.8.1.0.1.
 Ar yra prisitaikymo funkcija: yra / nėra (1)
 3.2.17.8.1.0.2.
 Kalibravimas tam tikrai dujų sudėčiai: GD-H / GD-L / GD-HL (1)
 Pakeitimas tam tikrai dujų sudėčiai: GD-Ht / GD-Lt / GD-HLt
 (1)
 3.2.17.8.1.1.
 metanas (CH4) ... bazė
 (% mol)
 maž. (% mol)
 didž. (% mol)
 etanas (C2H6) ... bazė
 (% mol)
 maž. (% mol)
 didž. (% mol)
 propanas (C3H8) ... bazė
 (% mol)
 maž. (% mol)
 didž. (% mol)
 butanas (C4H10) ... bazė
 (% mol)
 maž. (% mol)
 didž. (% mol)
 C5/C5+: ... bazė
 (% mol)
 maž. (% mol)
 didž. (% mol)
 deguonis (O2) ... bazė
 (% mol)
 maž. (% mol)
 didž. (% mol)
 inertinės dujos (N2, He ir t. t.) ... bazė
 (% mol)
 maž. (% mol)
 didž. (% mol)
 3.5.4.
 Didelės galios transporto priemonių variklių išmetamo CO2 kiekis
 3.5.4.1.
 išmetamo CO2 masė, nustatyta atlikus WHSC bandymą (dg): ... (g/kWh)
 3.5.4.1.1.
 Dvejopų degalų variklių atveju išmetamo CO2 masė, nustatyta atlikus WHSC bandymą dyzelino režimu(d): ... g/kWh
 Dvejopų degalų variklių atveju išmetamo CO2 masė, nustatyta atlikus WHSC bandymą dvejopų degalų režimu(d) (jeigu taikoma): ... g/kWh
 3.5.4.2.
 išmetamo CO2 masė, nustatyta atlikus WHTC bandymą (dg): ... (g/kWh)
 3.5.4.2.1.
 Dvejopø degalø variklio atveju iðmetamo CO2 masë, nustatyta atlikus WHTC bandymus dyzelino režimu(d): ... g/kWh
 Dvejopų degalų variklių atveju išmetamo CO2 masė, nustatyta atlikus WHTC bandymą dvejopų degalų režimu(d): ... g/kWh
 3.5.5.
 Didelės galios transporto priemonių variklių degalų sąnaudos
 3.5.5.1.
 Degalų sąnaudos, nustatytos atlikus WHSC bandymą (dg): ... (g/kWh)
 3.5.5.1.1.
 Dvejopų degalų variklių atveju degalų sąnaudų WHSC bandymas dyzelino režimu(d): ... g/kWh
 Dvejopų degalų variklių atveju degalų sąnaudų WHSC bandymas dvejopų degalų režimu(d): ... g/kWh
 3.5.5.2.
 Degalų sąnaudų WHTC bandymas (5) (dg): ... (g/kWh)
 3.5.5.2.1.
 Dvejopų degalų variklių atveju degalų sąnaudų WHTC bandymas dyzelino režimu(d): ... g/kWh
 Dvejopų degalų variklių atveju degalų sąnaudų WHTC bandymas dvejopų degalų režimu(d): ... g/kWh
 3.6.
 Gamintojo leidžiama temperatūra
 3.6.1.
 Aušinimo sistema
 3.6.1.1.
 Aušinimas skysčiu: aukščiausia temperatūra ties išėjimo anga (K)
 3.6.1.2.
 Aušinimas oru
 3.6.1.2.1.
 Atskaitos taškas
 3.6.1.2.2.
 Didžiausia temperatūra ties atskaitos tašku (K)
 3.6.2.
 Didžiausia temperatūra ties įleidžiamojo tarpinio aušintuvo išleidimo anga (K)
 3.6.3.
 Aukščiausia išmetamųjų dujų temperatūra išmetimo vamzdžio(-ių) taške šalia išmetimo kolektoriaus(-ių) išorinio(-ių) flanšo (-ų) arba pripūtimo kompresoriaus(-ių) (K)
 3.6.4.
 Degalų temperatūra: mažiausia (K), didžiausia (K)
 Dyzeliniams varikliams įpurškimo siurblio įleidžiamojoje angoje; dujų varikliams slėgio reguliatoriaus paskutinėje pakopoje
 3.6.5.
 Tepalų temperatūra
 mažiausia (K), didžiausia (K)
 3.8.
 Tepalų sistema
 3.8.1.
 Sistemos aprašas
 3.8.1.1.
 Tepalų rezervuaro vieta
 3.8.1.2.
 Tiekimo sistema (siurbliu, įpurškiama į tiekimo angą, maišoma su degalais ir (arba) kt.) (1)
 3.8.2.
 Tepalų tiekimo siurblys
 3.8.2.1.
 Markė(-s)
 3.8.2.2.
 Tipas (-ai)
 3.8.3.
 Mišinys su degalais
 3.8.3.1.
 Procentai
 3.8.4.
 Alyvos aušintuvas: yra / nėra (1)
 3.8.4.1.
 Brėžinys (-iai)
 3.8.4.1.1.
 Markė(-s)
 3.8.4.1.2.
 Tipas (-ai)
 2 DALIS
 Transporto priemonių sudedamųjų dalių ir sistemų pagrindinės charakteristikos, susijusios su išmetamųjų teršalų kiekiu
 Pirminis variklis arba variklio tipas
 Variklių šeimos nariai
 A
 B
 C
 D
 E
 3.1.
 Variklio gamintojas
 3.1.1.
 Gamintojo variklio kodas (pažymėtas ant variklio arba kitaip)
 3.1.2.
 Patvirtinimo numeris (jeigu taikytina), nurodant degalų žymenį
 3.2.2.
 Degalai
 3.2.2.3.
 Degalų bako įleidimo anga: siauro skersmens anga / paženklinta etikete
 3.2.3.
 Degalų bakas (-ai)
 3.2.3.1.
 Pagrindinis (-iai) degalų bakas (-ai)
 3.2.3.1.1.
 Kiekis ir kiekvieno bako talpa
 3.2.3.2.
 Atsarginis (-iai) degalų bakas (-ai)
 3.2.3.2.1.
 Kiekis ir kiekvieno bako talpa
 3.2.8.
 Įsiurbimo sistema
 3.2.8.3.3.
 Tikrasis slėgio sumažėjimas įsiurbimo sistemoje, esant vardiniam variklio sūkių dažniui ir taikant transporto priemonei 100 proc. apkrovą (kPa)
 3.2.8.4.2.
 Oro filtras, brėžiniai
 3.2.8.4.2.1.
 Markė(-s)
 3.2.8.4.2.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.8.4.3.
 Įsiurbimo triukšmo slopintuvas, brėžiniai
 3.2.8.4.3.1.
 Markė(-s)
 3.2.8.4.3.2.
 Tipas (-ai)
 3.2.9.
 Išmetimo sistema
 3.2.9.2.
 Išmetimo sistemos aprašas ir (arba) brėžinys
 3.2.9.2.2.
 Išmetimo sistemos sudedamųjų dalių, kurios nėra variklio sistemos dalis, aprašas ir (arba) brėžinys
 3.2.9.3.1.
 Tikrasis išmetimo sistemos atgalinis slėgis, varikliui veikiant vardiniu sūkių dažniu ir taikant transporto priemonei 100 proc. apkrovą (tik slėginio uždegimo varikliams) (kPa)
 3.2.9.7.
 Išmetimo sistemos tūris (dm3)
 3.2.9.7.1.
 Tikrasis visiškai surinktos išmetimo sistemos tūris (transporto priemonėje ir variklio sistemoje) (dm3)
 3.2.12.2.7.
 Borto diagnostikos sistema (BDS)
 3.2.12.2.7.0.
 Buvo suteiktas alternatyvus patvirtinimas, kaip apibrėžta šios taisyklės 9A priedo 2.4 punkte: taip / ne (1)
 3.2.12.2.7.1.
 Transporto priemonėje sumontuotos BDS sudedamosios dalys
 3.2.12.2.7.2.
 Jeigu taikytina, gamintojo nuoroda į dokumentų rinkinį, susijusį su patvirtintos variklio sistemos BDS montavimu transporto priemonėje
 3.2.12.2.7.3.
 MI aprašas ir (arba) brėžinys (10)
 3.2.12.2.7.4.
 BDS išorinio ryšio sąsajos aprašas ir (arba) brėžinys (10)
 3.2.12.2.8.
 Sistemos, užtikrinančios tinkamą NOx kontrolės priemonių veikimą
 3.2.12.2.8.0.
 Buvo suteiktas alternatyvus patvirtinimas, kaip apibrėžta šios taisyklės 11 priedo (11) 2.1 punkte: taip / ne (1)
 3.2.12.2.8.1.
 Transporto priemonėje sumontuotos tinkamą NOx kontrolės priemonių veikimą užtikrinančių sistemų sudedamosios dalys
 3.2.12.2.8.2.
 Sulėtinto režimo įjungimas:
 „apriboti pakartotinai paleidus“ / „apriboti įpylus degalų“ / „apriboti pastačius transporto priemonę“ (12)
 3.2.12.2.8.3.
 Jeigu taikytina, gamintojo nuoroda į dokumentų rinkinį, susijusį su sistemos, užtikrinančios tinkamą patvirtintame variklyje įrengtų NOx kontrolės priemonių veikimą, montavimu transporto priemonėje
 3.2.12.2.8.4.
 Perspėjimo signalo aprašas ir (arba) brėžinys (10)
 3.2.12.2.8.5.
 Šildoma / nešildoma reagento talpykla ir dozavimo sistema (žr. šios taisyklės 11 priedo 2.4 punktą)
 (1) Išbraukti, kas netaikoma (tam tikrais atvejais, kai taikomas daugiau kaip vienas punktas, nereikia nieko išbraukti).
 (2) Jeigu tipo identifikavimo priemonėse yra simbolių, nesusijusių su transporto priemonių, sudedamųjų dalių arba atskirų techninių mazgų tipų, aprašomų šiame informaciniame dokumente, identifikavimu, dokumentuose tokie simboliai žymimi simboliu „?“ (pvz., ABC?123??).
 (3) Šis skaičius suapvalinamas dešimtosios milimetro dalies tikslumu.
 (4) Ši vertė apskaičiuojama ir suapvalinama iki artimiausios tūrio (cm3) vertės.
 (5) Nurodyti leidžiamąjį nuokrypį.
 (6) Nustatyta pagal Taisyklės Nr. 85 reikalavimus.
 (7) Įrašyti kiekvieno varianto didžiausią ir mažiausią vertes.
 (8) Įrašoma, jeigu yra viena variklių su BDS šeima ir jeigu ši informacija dar nepateikta dokumentų rinkinyje (-iuose), nurodytame (-uose) 1 priedo 1 dalies 3.2.12.2.7.0.4 eilutėje.
 (9) Degalų sąnaudos, nustatytos atlikus bendrą WHTC, įskaitant bandymus su šaltu ir su įšilusiu varikliais pagal 12 priedą.
 (10) Įrašoma, jeigu ši informacija dar nepateikta dokumentų rinkinyje, nurodytame 1 priedo 2 dalies 3.2.12.2.7.2 eilutėje.
 (11) 11 priedo 2.1 punktas paliktas tuščias būsimiems alternatyviems patvirtinimams.
 (12) Nereikalingą įrašą išbraukti.
 Informacinio dokumento priedėlis
 Informacija apie bandymų sąlygas
 1. Uždegimo žvakės
 1.1. Markė
 1.2. Tipas
 1.3. Kibirkšties tarpo nustatymas
 2. Uždegimo ritė
 2.1. Markė
 2.2. Tipas
 3. Naudotas tepalas
 3.1. Markė
 3.2. Tipas (nurodyti alyvos procentinį santykį mišinyje, jeigu tepalai ir degalai yra maišomi)
 4. Varikliu varoma įranga
 4.1. Pagalbinių prietaisų (įrangos) suvartojamą galią reikia nustatyti tik šiais atvejais:
 a)
 jeigu privalomi pagalbiniai prietaisai (įranga) prie variklio neprijungti ir (arba)
 b)
 jeigu neprivalomi pagalbiniai prietaisai (įranga) prijungti prie variklio.
 Pastaba. Varikliu varomai įrangai keliami reikalavimai skiriasi pagal į tai, ar atliekamas išmetamųjų teršalų kiekio bandymas, ar galios bandymas.
 4.2. Sąrašas ir identifikavimo detales
 4.3. Galia, suvartota esant variklio sūkių dažniams, nustatytiems išmetamųjų teršalų kiekio bandymui
 1 lentelė
 Galia, suvartota esant variklio sūkių dažniams, nustatytiems išmetamųjų teršalų kiekio bandymui
 Įranga
 Tuščioji eiga
 Mažas sūkių dažnis
 Didelis sūkių dažnis
 Pageidaujamas sūkių dažnis2
 n95h
 Pa
 Pagal 4 priedo 6 priedėlį privalomi pagalbiniai prietaisai (įranga)
 Pb
 Pagal 4 priedo 6 priedėlį neprivalomi pagalbiniai prietaisai (įranga)
 5. Variklio eksploatacinės savybės (nurodytos gamintojo) (1)
 5.1. Variklio sūkių dažnis atliekant išmetamųjų teršalų bandymą pagal 4 priedą (9) arba variklio sūkių dažnis naudojant dvejopus degalus ir atliekant išmetamųjų teršalų bandymą pagal 4 priedą (9)(df)
 Mažas sūkių dažnis (nlo): ... rpm
 Didelis sūkių dažnis (nhi): ... rpm
 Sūkių dažnis tuščiąja eiga: ... rpm
 Pageidaujamas sūkių dažnis: ... rpm
 n95h ... rpm
 5.1.1. Variklio sūkių dažnis dyzelino režimu, taip pat atliekant išmetamųjų teršalų bandymą pagal 4 priedą (9)(df)(di)
 Mažas sūkių dažnis (nlo): ... rpm
 Didelis sūkių dažnis (nhi): ... rpm
 Sūkių dažnis tuščiąja eiga: ... rpm
 Pageidaujamas sūkių dažnis: ... rpm
 n95h ... rpm
 5.2. Atliekant galios bandymą pagal Taisyklę Nr. 85 deklaruotos vertės arba atliekant galios bandymą dvejopų degalų režimu pagal Taisyklę Nr. 85 deklaruotos vertės (df)
 5.2.1. Sūkių dažnis tuščiąja eiga: ... rpm
 5.2.2. Sūkių dažnis varikliui veikiant didžiausia galia: ... rpm
 5.2.3. Didžiausia galia: ... kW
 5.2.4. Sūkių dažnis esant didžiausiam sukimo momentui: ... rpm
 5.2.5. Didžiausias sukimo momentas: ... Nm
 5.2.6. Atliekant galios bandymą dyzelino režimu pagal Taisyklę Nr. 85 deklaruotos vertės (df) (di)
 5.2.6.1. Sūkių dažnis tuščiąja eiga: ... rpm
 5.2.6.2. Sūkių dažnis varikliui veikiant didžiausia galia: ... rpm
 5.2.6.3. Didžiausia galia: ... kW
 5.2.6.4. Sūkių dažnis esant didžiausiam sukimo momentui: ... rpm
 5.2.6.5. Didžiausias sukimo momentas: ... Nm
 6. Informacija apie dinamometro apkrovos parametrus (jeigu taikytina)
 6.1. Rezervuota transporto priemonės kėbulo tipui (netaikoma)
 6.2. Rezervuota pavarų dėžės tipui (netaikoma)
 6.3. Informacija apie pastovios apkrovos kreivės dinamometro parametrus (jeigu naudojama)
 6.3.1. Alternatyvus dinamometro apkrovos nustatymo metodas (taip / ne (2))
 6.3.2. Inercinė masė (kg)
 6.3.3. Važiuojant 80 km/h greičiu absorbuota naudingoji galia, įskaitant transporto priemonei važiuojant ant dinamometro patirtus nuostolius (kW)
 6.3.4. Važiuojant 50 km/h greičiu absorbuota naudingoji galia, įskaitant transporto priemonei važiuojant ant dinamometro patirtus nuostolius (kW)
 6.4. Informacija apie reguliuojamos apkrovos kreivės dinamometro parametrus (jeigu naudojama)
 6.4.1. Bandymų kelyje gauta saviridos informacija
 6.4.2. Padangų markė ir tipas
 6.4.3. Padangų matmenys (priekinių / galinių)
 6.4.4. Padangų slėgis (priekinių / galinių) (kPa)
 6.4.5. Bandomosios transporto priemonės masė su vairuotoju (kg)
 6.4.6. Saviridos kelyje duomenys (jeigu naudojama)
 2 lentelė
 Saviridos kelyje duomenys
 V (km/h)
 V2 (km/h)
 V1 (km/h)
 Vidutinė pataisytoji saviridos trukmė
 120
 100
 80
 60
 40
 20
 6.4.7. Vidutinė pataisytoji važiavimo galia (jeigu naudojama)
 3 lentelė
 Vidutinė pataisytoji važiavimo galia
 V (km/h)
 Pataisytoji galia (kW)
 120
 100
 80
 60
 40
 20
 7. BDS bandymų sąlygos
 7.1. BDS patikros bandymų ciklas
 7.2. Prieš BDS bandymus taikomų parengiamųjų ciklų skaičius
 (1) Informacija apie variklio eksploatacines savybes pateikiama tik dėl pirminio variklio.
 (2) Nereikalingą įrašą ibraukti.
 1 priedėlis
 1, 2A, 2B ir 2C priedų aiškinamosios pastabos
 (1)
 Išbraukti, kas netaikoma (tam tikrais atvejais, kai taikomas daugiau kaip vienas punktas, nereikia nieko išbraukti).
 (2)
 Nurodyti leidžiamąjį nuokrypį.
 (3)
 Įrašyti kiekvieno varianto didžiausią ir mažiausią vertes.
 (4)
 Įrašoma, jeigu yra viena variklių su BDS šeima ir jeigu ši informacija dar nepateikta dokumentų rinkinyje (-iuose), nurodytame (-uose) 1 priedo 1 dalies 3.2.12.2.7.0.4 eilutėje.
 (5)
 Degalų sąnaudos, nustatytos atlikus bendrą WHTC, įskaitant bandymus su šaltu ir su įšilusiu varikliais pagal 12 priedą.
 (6)
 Įrašoma, jeigu ši informacija dar nepateikta dokumentų rinkinyje, nurodytame 1 priedo 2 dalies 3.2.12.2.7.2 eilutėje.
 (7)
 Nereikalingą įrašą išbraukti.
 (8)
 Informacija apie variklio eksploatacines savybes pateikiama tik dėl pirminio variklio.
 (9)
 Nurodykite leidžiamąjį nuokrypį; gamintojo nurodytų verčių jis neturėtų viršyti daugiau kaip ± 3 proc.
 a)
 Jeigu tipo identifikavimo priemonėse yra simbolių, nesusijusių su transporto priemonių, sudedamųjų dalių arba atskirų techninių mazgų tipų, aprašomų šiame informaciniame dokumente, identifikavimu, dokumentuose tokie simboliai žymimi simboliu „?“ (pvz., ABC?123??).
 b)
 Kaip apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) (dokumentas TRANS/WP.29/78/Rev.2).
 c)
 Šis skaičius suapvalinamas dešimtosios milimetro dalies tikslumu.
 d)
 Kai reikalaujama pagal šį reglamentą.
 (df)
 Dvejopų degalų variklio ar transporto priemonės atveju (tipai nustatyti 15 priede).
 (dg)
 Išskyrus dvejopų degalų variklius ar transporto priemones (tipai nustatyti 15 priede).
 (dh)
 Dvejopų degalų variklio ar transporto priemonės atveju, dujinių degalų, naudojamų taikant dvejopų degalų režimą, tipas neišbraukiamas.
 (di)
 1B, 2B ir 3B tipų dvejopų degalų variklių atveju (tipai nustatyti 15 priede).
 (m)
 Ši vertė apskaičiuojama ir suapvalinama iki artimiausios tūrio (cm3) vertės.
 (n)
 Nustatyta pagal Taisyklės Nr. 85 reikalavimus.
 (p)
 11 priedo 2.1 punktas paliktas tuščias būsimiems alternatyviems patvirtinimams.
 2A PRIEDAS
 Pranešimas dėl variklio arba šeimos tipo, kaip atskiro techninio mazgo, patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamą teršalų kiekį, pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais
 (Didžiausias leidžiamas formatas: A4 (210 × 297 mm))
 Priedėlis,
 pridedamas prie tipo patvirtinimo pranešimo Nr. ... dėl variklio tipo arba šeimos, kaip atskiro techninio mazgo, patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais
 1. Papildoma informacija
 1.1. Išsami informacija, pateikiama apie transporto priemonės su sumontuotu varikliu tipo patvirtinimą
 1.1.1. Variklio markė (įmonės pavadinimas)
 1.1.2. Tipas ir prekinis aprašas (nurodyti visus variantus)
 1.1.3. Gamintojo kodas, pažymėtas ant variklio
 1.1.4. Tuščia.
 1.1.5. Variklio kategorija: varomas dyzelinu / benzinu / SND / GD-H / GD-L / GD-HL / etanoliu (ED95) / etanoliu (E85) / dvejopais degalais (1)
 1.1.5.1.
 dvejopų degalų variklio tipas: 1A / 1B / 2A / 2B / 3B (1) (df)
 1.1.6. Gamintojo pavadinimas ir adresas
 1.1.7. Gamintojo įgalioto atstovo (jei yra) pavadinimas ir adresas
 1.2. Jeigu 1.1 punkte nurodyto variklio tipas patvirtintas kaip atskiro techninio mazgo:
 1.2.1. Variklio arba variklių šeimos tipo patvirtinimo numeris (1)
 1.2.2. Variklio valdymo įtaiso (EVĮ) programinės įrangos kalibravimo numeris
 1.3. Išsami informacija, pateiktina apie variklio arba variklių šeimos (1), kaip atskiro techninio mazgo, tipo patvirtinimą (sąlygos, kurių reikia laikytis montuojant variklį transporto priemonėje)
 1.3.1. Didžiausias ir (arba) mažiausias leidžiamas slėgio sumažėjimas įsiurbimo sistemoje
 1.3.2. Didžiausias leidžiamas atgalinis slėgis
 1.3.3. Išmetimo sistemos tūris
 1.3.4. Naudojimo apribojimai (jei yra)
 1.4. Variklio / pirminio variklio (1) išmetamų dujų lygiai
 Nusidėvėjimo koeficientas (NK): apskaičiuotas / nustatytas (1)
 Toliau pateiktoje lentelėje nurodykite NK vertes ir išmetamųjų teršalų kiekį, nustatytą atlikus WHSC (jeigu taikytina) ir WHTC bandymus.
 Jeigu varikliai bandomi naudojant skirtingus etaloninius degalus, pateikiamos kelios lentelės pagal kiekvieną per bandymus naudotų etaloninių degalų rūšį.
 1B ir 2B tipų dvejopų degalų variklių atveju pateikiamos lentelės pagal kiekvieną išbandytą režimą (dvejopų degalų ir dyzelino režimus).
 1.4.1. WHSC bandymas
 4 lentelė
 WHSC bandymas
 WHSC bandymas (jeigu taikytina)
 NK
 Multipl. / adityv. (1)
 CO
 THC
 NMHC (d)
 NOx
 KD masė
 NH3
 KD kiekis
 Išmetamųjų teršalų kiekis
 CO
 (mg/kWh)
 THC
 (mg/kWh)
 NMHC (d)
 (mg/kWh)
 NOx
 (mg/kWh)
 KD masė
 (mg/kWh)
 NH3
 ppm
 KD kiekis
 (#/kWh)
 Bandymo rezultatas
 Apskaičiuota taikant NK
 Išmetamo CO2 kiekis (išmetalų masė) (d): ... g/kWh
 Degalų sąnaudos (d): ... g/kWh
 1.4.2. WHTC bandymas
 5 lentelė
 WHTC bandymas
 WHTC bandymas
 NK
 Multipl. / adityv. (1)
 CO
 THC (d)
 NMHC (d)
 CH4 (d)
 NOx
 KD masė
 NH3
 KD kiekis
 Išmetamųjų teršalų kiekis
 CO
 (mg/kWh)
 THC (d)
 (mg/kWh)
 NMHC (d)
 (mg/kWh)
 CH4 (d)
 (mg/kWh)
 NOx
 (mg/kWh)
 KD masė
 (mg/kWh)
 NH3
 ppm
 KD kiekis
 (#/kWh)
 Šalto variklio paleidimas
 Įšilusio variklio paleidimo bandymas be regeneravimo
 Įšilusio variklio paleidimo bandymas su regeneravimu (1)
 kr,u (multipl. / adit.) (1)
 kr,d (multipl. / adit.) (1)
 Svertinis bandymo rezultatas
 Galutinis bandymo rezultatas, taikant NK
 Išmetamas CO2 kiekis (išmetalų masė) (d): ... g/kWh
 Degalų sąnaudos (d): ... g/kWh
 1.4.3. Bandymas varikliui veikiant tuščiąja eiga
 6 lentelė
 Bandymas varikliui veikiant tuščiąja eiga
 Bandymas
 CO vertė
 (tūrio %)
 Lambda (1)
 Variklio sūkių dažnis
 (min– 1)
 Variklio alyvos temperatūra (°C)
 Bandymas esant mažam tuščiosios eigos greičiui
 Nėra
 Bandymas esant dideliam tuščiosios eigos greičiui
 1.4.4. Demonstracinis NITKMS bandymas
 6a lentelė
 Demonstracinis NITKMS bandymas
 Transporto priemonės tipas (pvz., M3, N3) ir paskirtis (pvz., standžiąja arba lanksčiąja jungtimi sukabinamas sunkvežimis, miesto autobusas)
 Transporto priemonės aprašymas (pvz., transporto priemonės modelis, prototipas)
 Teigiami / neigiami rezultatai (7)
 CO
 THC
 NMHC
 CH4
 NOx
 KD masė
 Atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale
 Atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale
 Informacija apie maršrutą
 Miestas
 Užmiestis
 Greitkelis
 Važiavimo miestu, užmiestyje ir greitkeliu etapai kaip kelionės trukmės procentinės vertės, nurodytos 8 priedo 4.5 punkte
 Greitėjimo, stabdymo, važiavimo vienodu greičiu ir stovėjimo etapai kaip kelionės trukmės procentinės vertės, nurodytos 8 priedo 4.5.5 punkte
 Mažiausia
 Didžiausia
 Vidutinė variklio galia darbo atlikimo intervale (%)
 CO2 masės susidarymo intervalo trukmė (s)
 Darbo atlikimo intervalas: procentinė galiojančių intervalų dalis
 CO2 masės susidarymo intervalas: procentinė galiojančių intervalų dalis
 Degalų sąnaudų atitikties koeficientas
 1.5. Galios matavimas
 1.5.1. Ant bandymų stendo matuojama variklio galia
 7 lentelė
 Ant bandymų stendo matuojama variklio galia
 Išmatuotasis variklio sūkių dažnis (apsukos per minutę)
 Išmatuotasis degalų debitas (g/h)
 Išmatuotasis sukimo momentas (Nm)
 Išmatuotoji galia (kW)
 Atmosferos slėgis (kPa)
 Vandens garų slėgis (kPa)
 Įsiurbiamo oro temperatūra (K)
 Galios pataisos koeficientas
 Pataisytoji galia (kW)
 Pagalbinė galia (kW) (1)
 Naudingoji galia (kW)
 Naudingasis sukimo momentas (Nm)
 Pataisytosios specifinės degalų sąnaudos (g/kWh)
 1.5.2. Papildomi duomenys
 1.6. Specialiosios nuostatos
 1.6.1. Eksportuoti skirtų transporto priemonių patvirtinimo suteikimas (žr. šios taisyklės 13.4.1 punktą)
 1.6.1.1.
 Eksportuoti skirtų transporto priemonių patvirtinimai, suteikti pagal 1.6.1 punktą: taip / ne (2)
 1.6.1.2.
 Pateikti pagal 1.6.1.1 punktą, įskaitant šios taisyklės pakeitimų serijas, suteiktų patvirtinimų ir išmetamųjų teršalų lygio reikalavimus, susijusius su šiuo patvirtinimu, aprašymą
 1.6.2. Naudojamų transporto priemonių pakaitiniai varikliai (žr. šios taisyklės 13.4.2 punktą)
 1.6.2.1.
 Naudojamų transporto priemonių pakaitiniams varikliams pagal 1.6.2 punktą suteikti patvirtinimai taip / ne (2)
 1.6.2.2.
 Pateikti pagal 1.6.2.1 punktą, įskaitant šios taisyklės pakeitimų serijas ir išmetamųjų teršalų lygio reikalavimus, susijusius su šiuo patvirtinimu, suteiktų transporto priemonių pakaitinių variklių patvirtinimų aprašymą
 1.7. Alternatyvūs patvirtinimai (žr. 9A priedo 2.4 punktą)
 1.7.1. Alternatyvūs patvirtinimai, suteikti pagal 1.7 punktą: taip / ne (2)
 1.7.2. Pateikti alternatyvių patvirtinimų aprašymą pagal 1.7.1 punktą.
 2B PRIEDAS
 Pranešimas dėl transporto priemonės su patvirtintu varikliu tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamą teršalų kiekį, pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais
 (Didžiausias leidžiamas formatas: A4 (210 x 297 mm))
 2C PRIEDAS
 Pranešimas dėl transporto priemonės patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamą teršalų kiekį, pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais
 (Didžiausias leidžiamas formatas: A4 (210 × 297 mm))
 Priedėlis
 pridedamas prie tipo patvirtinimo pranešimo Nr. ... dėl transporto priemonės tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį, pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais
 1. Papildoma informacija
 1.1. Išsami informacija, pateikiama apie transporto priemonės su sumontuotu varikliu tipo patvirtinimą
 1.1.1. Variklio markė (įmonės pavadinimas)
 1.1.2. Tipas ir prekinis aprašas (nurodyti visus variantus)
 1.1.3. Gamintojo kodas, pažymėtas ant variklio
 1.1.4. Transporto priemonės kategorija
 1.1.5. Variklio kategorija: varomas dyzelinu / benzinu / SND / GD-H / GD-L / GD-HL / etanoliu (ED95) / etanoliu (E85) / dvejopais degalais (1)
 1.1.5.1. Dvejopų degalų variklio tipas: 1A / 1B / 2A / 2B / 3B (1) (df)
 1.1.6. Gamintojo pavadinimas ir adresas
 1.1.7. Gamintojo įgalioto atstovo (jei yra) pavadinimas ir adresas
 1.2. Transporto priemonė
 1.2.1. Variklio arba variklių šeimos tipo patvirtinimo numeris (1)
 1.2.2. Variklio valdymo įtaiso (EVĮ) programinės įrangos kalibravimo numeris
 1.3. Išsami informacija, pateiktina apie variklio arba variklių šeimos (1), kaip atskiro techninio mazgo, EB tipo patvirtinimą (sąlygos, kurių reikia laikytis montuojant variklį transporto priemonėje)
 1.3.1. Didžiausias ir (arba) mažiausias leidžiamas slėgio sumažėjimas įsiurbimo sistemoje
 1.3.2. Didžiausias leidžiamas atgalinis slėgis
 1.3.3. Išmetimo sistemos tūris
 1.3.4. Naudojimo apribojimai (jei yra)
 1.4. Variklio / pirminio variklio (1) išmetamų dujų lygiai
 Nusidėvėjimo koeficientas (NK): apskaičiuotas / nustatytas (1)
 Toliau pateiktoje lentelėje nurodykite NK vertes ir išmetamųjų teršalų kiekį, nustatytą atlikus WHSC (jeigu taikytina) ir WHTC bandymus.
 Jeigu varikliai bandomi naudojant skirtingus etaloninius degalus, pateikiamos kelios lentelės pagal kiekvieną per bandymus naudotų etaloninių degalų rūšį.
 1B ir 2B tipų dvejopų degalų variklių atveju pateikiamos lentelės pagal kiekvieną išbandytą režimą (dvejopų degalų ir dyzelino režimus).
 1.4.1. WHSC bandymas
 4 lentelė
 WHSC bandymas
 WHSC bandymas (jeigu taikytina)
 NK
 Multipl. / adityv. (1)
 CO
 THC
 NMHC (d)
 NOx
 KD masė
 NH3
 KD kiekis
 Išmetamųjų teršalų kiekis
 CO
 (mg/kWh)
 THC
 (mg/kWh)
 NMHC (d)
 (mg/kWh)
 NOx
 (mg/kWh)
 KD masė
 (mg/kWh)
 NH3
 ppm
 KD kiekis
 (#/kWh)
 Bandymo rezultatas
 Apskaičiuota taikant NK
 Išmetamo CO2 kiekis (išmetalų masė) (d): ... g/kWh
 Degalų sąnaudos (d): ... g/kWh
 1.4.2. WHTC bandymas
 5 lentelė
 WHTC bandymas
 WHTC bandymas
 NK
 Multipl. / adityv. (1)
 CO
 THC (d)
 NMHC (d)
 CH4 (d)
 NOx
 KD masė
 NH3
 KD kiekis
 Išmetamųjų teršalų kiekis
 CO
 (mg/kWh)
 THC (d)
 (mg/kWh)
 NMHC (d)
 (mg/kWh)
 CH4 (d)
 (mg/kWh)
 NOx
 (mg/kWh)
 KD masė
 (mg/kWh)
 NH3
 ppm
 KD kiekis
 (#/kWh)
 Šalto variklio paleidimas
 Įšilusio variklio paleidimo bandymas be regeneravimo
 Įšilusio variklio paleidimo bandymas su regeneravimu (1)
 kr,u
 (multipl. / adit.) (1)
 kr,d
 (multipl. / adit.) (1)
 Svertinis bandymo rezultatas
 Galutinis bandymo rezultatas, taikant NK
 Išmetamas CO2 kiekis (išmetalų masė) (d): ... g/kWh
 Degalų sąnaudos (d): ... g/kWh
 1.4.3. Bandymas varikliui veikiant tuščiąja eiga
 6 lentelė
 Bandymas varikliui veikiant tuščiąja eiga
 Bandymas
 CO vertė
 (tūrio %)
 Lambda (1)
 Variklio sūkių skaičius
 (min-1)
 Variklio alyvos temperatūra
 (°C)
 Bandymas esant mažam tuščiosios eigos greičiui
 Nėra
 Bandymas esant dideliam tuščiosios eigos greičiui
 1.4.4. Demonstracinis NITKMS bandymas
 6a lentelė
 Demonstracinis NITKMS bandymas
 Transporto priemonės tipas (pvz., M3, N3) ir paskirtis (pvz., standžiąja arba lanksčiąja jungtimi sukabinamas sunkvežimis, miesto autobusas)
 Transporto priemonės aprašymas (pvz., transporto priemonės modelis, prototipas)
 Teigiami / neigiami rezultatai (7)
 CO
 THC
 NMHC
 CH4
 NOx
 KD masė
 Atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale
 Atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale
 Informacija apie maršrutą
 Miestas
 Užmiestis
 Greitkelis
 Važiavimo miestu, užmiestyje ir greitkeliu etapai kaip kelionės trukmės procentinės vertės, nurodytos 8 priedo 4.5 punkte
 Greitėjimo, stabdymo, važiavimo vienodu greičiu ir stovėjimo etapai kaip kelionės trukmės procentinės vertės, nurodytos 8 priedo 4.5.5 punkte
 Mažiausia
 Didžiausia
 Vidutinė variklio galia darbo atlikimo intervale (%)
 CO2 masės susidarymo intervalo trukmė (s)
 Darbo atlikimo intervalas: procentinė galiojančių intervalų dalis
 CO2 masės susidarymo intervalas: procentinė galiojančių intervalų dalis
 Degalų sąnaudų atitikties koeficientas
 1.5 Galios matavimas
 1.5.1. Ant bandymų stendo matuojama variklio galia
 7 lentelė
 Ant bandymų stendo matuojama variklio galia
 Išmatuotasis variklio sūkių dažnis (apsukos per minutę)
 Išmatuotasis degalų debitas (g/h)
 Išmatuotasis sukimo momentas (Nm)
 Išmatuotoji galia (kW)
 Atmosferos slėgis (kPa)
 Vandens garų slėgis (kPa)
 Įsiurbiamo oro temperatūra (K)
 Galios pataisos koeficientas
 Pataisytoji galia (kW)
 Pagalbinė galia (kW) ((1))
 Naudingoji galia (kW)
 Naudingasis sukimo momentas (Nm)
 Pataisytosios specifinės degalų sąnaudos (g/kWh)
 1.5.2. Papildomi duomenys
 1.6. Specialiosios nuostatos
 1.6.1. Eksportuoti skirtų transporto priemonių patvirtinimo suteikimas (žr. šios taisyklės 13.4.1 punktą)
 1.6.1.1. Eksportuoti skirtų transporto priemonių patvirtinimai, suteikti pagal 1.6.1 punktą: taip / ne (2)
 1.6.1.2. Pateikti pagal 1.6.1.1 punktą, įskaitant šios taisyklės pakeitimų serijas, suteiktų patvirtinimų ir išmetamųjų teršalų lygio reikalavimus, susijusius su šiuo patvirtinimu, aprašymą
 1.7. Alternatyvūs patvirtinimai (žr. 9A priedo 2.4 punktą)
 1.7.1. Alternatyvūs patvirtinimai, suteikti pagal 1.7 punktą: taip / ne (2)
 1.7.2. Pateikti alternatyvių patvirtinimų aprašymą pagal 1.7.1 punktą.
 3 PRIEDAS
 PATVIRTINIMO ŽENKLŲ IŠDĖSTYMAS
 Ant patvirtinimo ženklo, kuris suteiktas ir pritvirtintas prie variklio sistemos arba transporto priemonės pagal šios taisyklės 4 dalį, be tipo patvirtinimo numerio nurodoma pagal šio priedo 1 lentelę priskirta abėcėlės raidė, nurodanti reikalavimų lygį, kuriuo apsiriboja šis patvirtinimas. Be to, į patvirtinimo ženklą turėtų būti įtrauktas ir pagal šio priedo 2 lentelę suteiktas simbolis (-iai), žymintis (-ys) variklio tipą.
 Šiame priede nurodoma, kaip šis ženklas atrodo, ir pateikiamas jo sudarymo pavyzdys.
 Toliau pateikiamoje schemoje pavaizduotas bendras ženklo scheminis vaizdas, proporcijos ir jo sudėtiniai elementai. Nurodoma skaitmenų ir abėcėlės raidžių reikšmė ir šaltiniai, kuriais remiantis galima nustatyti atitinkamas alternatyvas kiekvienu patvirtinimo atveju.
 1 pavyzdys
 Slėginio uždegimo variklis, varomas dyzelinu (B7)
 Pirmiau pateiktas patvirtinimo ženklas, tvirtinamas prie šios taisyklės 4 dalies reikalavimus atitinkančio variklio arba transporto priemonės, rodo, kad atitinkamas variklio arba transporto priemonės tipas patvirtintas Švedijoje (E5) pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais; patvirtinimo numeris yra 2439. Po patvirtinimo ženklo dedama raidė rodo 1 lentelėje pateiktų reikalavimų lygį (šiuo atveju, tai A etapas). Be to, po nacionalinio simbolio (ir virš taisyklės numerio) dedamas atskiras priešdėlis žymi variklio tipą, kaip nurodyta 2 lentelėje (šiuo atveju, D žymi dyzeliną).
 2 pavyzdys
 Slėginio uždegimo variklis, varomas etanoliu (ED95)
 Pirmiau pateiktas patvirtinimo ženklas, tvirtinamas prie šios taisyklės 4 dalies reikalavimus atitinkančio variklio arba transporto priemonės, rodo, kad atitinkamas variklio arba transporto priemonės tipas patvirtintas Švedijoje (E5) pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais; patvirtinimo numeris yra 2439. Po patvirtinimo ženklo dedama raidė rodo 1 lentelėje pateiktų reikalavimų lygį (šiuo atveju, tai B etapas). Be to, po nacionalinio simbolio (ir virš taisyklės numerio) dedamas atskiras priešdėlis žymi variklio tipą, kaip nurodyta 2 lentelėje (šiuo atveju, ED žymi etanolį (ED95)).
 3 pavyzdys
 Priverstinio uždegimo varikliai, varomi gamtinėmis dujomis
 Pirmiau pateiktas patvirtinimo ženklas, tvirtinamas prie šios taisyklės 4 dalies reikalavimus atitinkančio variklio arba transporto priemonės, rodo, kad atitinkamas variklio arba transporto priemonės tipas patvirtintas Švedijoje (E5) pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais; patvirtinimo numeris yra 2439. Po patvirtinimo ženklo dedama raidė rodo 1 lentelėje pateiktų reikalavimų lygį (šiuo atveju, tai C etapas). Be to, po nacionalinio simbolio (ir virš taisyklės numerio) dedamas atskiras priešdėlis žymi degalų intervalą, kaip nurodyta šios taisyklės 4.12.3.3.6 punkte (šiuo atveju, HLt).
 4 pavyzdys
 Priverstinio uždegimo varikliai, varomi suskystintomis dujomis
 Pirmiau pateiktas patvirtinimo ženklas, tvirtinamas prie šios taisyklės 4 dalies reikalavimus atitinkančio variklio arba transporto priemonės, rodo, kad atitinkamas variklio arba transporto priemonės tipas patvirtintas Švedijoje (E5) pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais; patvirtinimo numeris yra 2439. Po patvirtinimo ženklo dedama raidė rodo 1 lentelėje pateiktų reikalavimų lygį (šiuo atveju, tai C etapas). Be to, po nacionalinio simbolio (ir virš taisyklės numerio) dedamas atskiras priešdėlis žymi variklio tipą, kaip nurodyta 2 lentelėje (šiuo atveju, Q žymi SND).
 5 pavyzdys
 Pirmiau pateiktas prie HL gamtinėmis dujomis varomo variklio arba transporto priemonės pritvirtintas patvirtinimo ženklas rodo, kad pagal Taisyklę Nr. 49 (šiuo atveju, tai C etapas) ir pagal Taisyklę Nr. 85 atitinkamas variklio ar transporto priemonės tipas patvirtintas Švedijoje (E5) (1). Pirmieji du patvirtinimo numerių skaitmenys rodo, kad patvirtinimo suteikimo metu į Taisyklę Nr. 49 buvo įtraukti 06 serijos pakeitimai, o Taisyklė Nr. 85 buvo pradinės redakcijos.
 1 lentelė
 Raidės, susijusios su BDS ir SKR sistemų reikalavimais
 Simbolis
 NOx BDS ribinės vertės (2)
 KD BDS ribinės vertės (3)
 Reagento kokybė ir sąnaudos
 Papildomi OBD stebėjimo prietaisai (4)
 Įgyvendinimo datos: nauji tipai
 Data, kai nustoja galioti tipo patvirtinimas
 A (5)
 1 ir 2 lentelių eilutė „palaipsninio diegimo laikotarpis“
 Eksploatacinių savybių stebėjimas (6)
 Palaipsninis diegimas (7)
 Nėra
 Taisyklės Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais įsigaliojimo data
 2014 m. rugsėjo 1 d.
 B (5)
 1 ir 2 lentelių eilutė „palaipsninio diegimo laikotarpis“
 9A priedo 1 lentelės eilutė „palaipsninio diegimo laikotarpis“
 Palaipsninis diegimas (7)
 Nėra
 2014 m. rugsėjo 1 d.
 2016 m. gruodžio 31 d.
 C
 9A priedo 1 ir 2 lentelių eilutė „bendrieji reikalavimai“
 9A priedo 1 lentelės eilutė „bendrieji reikalavimai“
 Bendrieji reikalavimai (8)
 Taip
 2015 m. gruodžio 31 d.
 2 lentelė
 Variklio tipo kodai, naudojami su patvirtinimo ženklais
 Variklio tipas
 Kodas
 Dyzelinu varomas CI variklis
 D
 Etanoliu (ED95) varomas CI variklis
 ED
 Etanoliu (E85) varomas PI variklis
 E85
 Benzinu varomas PI variklis
 P
 SND varomas PI variklis
 Q
 Gamtinėmis dujomis varomas PI variklis
 Žr. šios taisyklės 4.12.3.3.6 punktą
 Dvejopų degalų varikliai
 Žr. šios taisyklės 4.12.3.3.7 punktą
 (1) Taisyklė Nr. 85 nurodyta tik kaip pavyzdys.
 (2) „NOx BDS ribinių verčių“ stebėjimo reikalavimai, kaip nustatyta 9A priedo 1 ir 2 lentelėse.
 (3) „KD BDS ribinių verčių“ stebėjimo reikalavimai, kaip nustatyta 9A priedo 1 lentelėje.
 (4) Stebėsenos metodų planavimo ir įgyvendinimo reikalavimai pagal 9A priedo 2.3.1.2 ir 2.3.1.2.1 punktus.
 (5) Šios taisyklės 4.10.7 punkte nustatytu palaipsninio diegimo laikotarpiu gamintojas atleidžiamas nuo pareigos pateikti pagal 9A priedo 6.4.1 punktą privalomą pareiškimą.
 (6) „Eksploatacinių savybių stebėjimo“ reikalavimai, kaip nustatyta 9A priedo 2.3.2.2 punkte.
 (7) Reagento kokybės ir sąnaudų „palaipsninio diegimo“ reikalavimai, kaip nustatyta 11 priedo 7.1.1.1 ir 8.4.1.1 punktuose.
 (8) Reagento kokybės ir sąnaudų bendrieji reikalavimai, kaip nustatyta 11 priedo 7.1.1. ir 8.4.1 punktuose.
 4 PRIEDAS
 BANDYMO PROCEDŪRA
 1. ĮŽANGA
 Šis priedas grindžiamas pasauline suderinta sunkiųjų transporto priemonių sertifikavimo procedūra (toliau – WHDC), Bendruoju techniniu reglamentu Nr. 4 (toliau – BTR).
 2. REZERVUOTA (1)
 3. APIBRĖŽTYS, SIMBOLIAI IR SANTRUMPOS
 3.1. Apibrėžtys
 Šioje taisyklėje:
 3.1.1. deklaruotoji didžiausia galia (Pmax)– didžiausia galios vertė, išreikšta EEK kW (naudingoji galia), kurią gamintojas nurodė patvirtinimo paraiškoje;
 3.1.2. delsos trukmė– laiko skirtumas tarp atskaitos taške išmatuotinos sudedamosios dalies pokyčio ir sistemos atsako, sudarančio 10 % galutinio rodmens (t10), kai mėginių ėmimo zondas apibrėžiamas kaip atskaitos taškas. Jei tai dujiniai komponentai, delsimo trukmė – išmatuotos sudedamosios dalies tekėjimo iš mėginių ėmimo zondo į detektorių trukmė;
 3.1.3. rodmenų slinkis– skirtumas tarp matavimo prietaiso nulinio arba matavimo intervalo atsako po teršalų išmetimo bandymo ir prieš jį;
 3.1.4. viso srauto skiedimo būdas– viso išmetamųjų dujų srauto maišymo su skiedikliu procesas prieš atskiriant dalį analizės tikslais praskiestų išmetamųjų dujų srauto;
 3.1.5. didelis variklio sūkių skaičius (nhi)– didžiausias variklio sūkių skaičius, kuriuo varikliui veikiant užtikrinama 70 % deklaruotosios didžiausios galios;
 3.1.6. mažas variklio sūkių skaičius (nlo)– mažiausias variklio sūkių skaičius, kuriuo varikliui veikiant užtikrinama 55 % deklaruotosios didžiausios galios;
 3.1.7. didžiausia galia (Pmax)– didžiausia galios vertė, išreikšta kW, kurią nurodė gamintojas;
 3.1.8. didžiausias sūkių skaičius– variklio sūkių skaičius, kuriam esant pasiekiamas didžiausias variklio sukimo momentas, kurį nurodė gamintojas;
 3.1.9. normalizuotas sukimo momentas– variklio sukimo momentas procentais, normalizuotas pagal didžiausiąjį sukimo momentą, galimą tuo sūkių dažniu;
 3.1.10. valdymo komanda– variklio operatoriaus pateikiamas įvedinys variklio galiai valdyti. Operatorius gali būti asmuo (rankinis valdymas) arba reguliatorius
 (automatinis valdymas), mechaniniu arba elektroniniu būdu perduodantis įvedamos jėgos, kuria valdoma variklio galia, signalą. Įvedama jėga gali būti perduodama akceleratoriaus pedalu ar signalu, droselinės sklendės svirtimi ar signalu, degalų valdymo svirtimi ar signalu, greičio reguliavimo svirtimi ar signalu arba reguliatoriaus nustatymu ar signalu;
 3.1.11. dalies srauto skiedimo būdas– dalies išmetamųjų dujų atskyrimo nuo viso srauto ir sumaišymo su atitinkamu kiekiu skiediklio prieš kietųjų dalelių mėginių ėmimo filtrą procesas;
 3.1.12. nuolydinis pastovios būsenos bandymo ciklas– bandymo ciklas, kurį sudaro pastovios būsenos variklio bandymo režimų seka su kiekvienam režimui nustatytais sūkių dažnio ir sukimo momento kriterijais, taikomais pasirinkant režimus ir apibrėžtą nuolydį tarp šių režimų (WHSC);
 3.1.13. vardinis sūkių skaičius– didžiausias reguliatoriaus leidžiamas variklio sūkių dažnis esant pilnutinei apkrovai, nurodytas gamintojo pardavimo ir techninės priežiūros dokumentuose, arba, jei tokio reguliatoriaus nėra, sūkių dažnis, kuriam esant variklis pasiekia didžiausiąją galią, nurodytą gamintojo pardavimo ir techninės priežiūros dokumentuose;
 3.1.14. atsako trukmė– laiko skirtumas tarp atskaitos taške išmatuotinos sudedamosios dalies pokyčio ir sistemos atsako, sudarančio 90 % galutinio rodmens (t90), kai mėginių ėmimo zondas apibrėžiamas kaip atskaitos taškas, jeigu išmatuotos sudedamosios dalies pokytis sudaro bent 60 % skalės vertės ir trunka ne ilgiau nei 0,1 s. Sistemos atsako trukmė – sistemos delsos trukmė, prie kurios pridedama sistemos signalo kilimo trukmė;
 3.1.15. signalo kilimo trukmė– laikas, per kurį išmatuota vertė pasiekia nuo 10 iki 90 % galutinio rodmens vertės (t90 – t10);
 3.1.16. matavimo intervalo atsakas– vidutinis atsakas į patikros dujas per 30 s laiko atkarpą;
 3.1.17. išmetamųjų teršalų savitoji masė– išmetamųjų teršalų masė, išreikšta g/kWh;
 3.1.18. bandymų ciklas– seka bandymo taškų, atitinkančių tam tikrą variklio sūkių dažnį ir sukimo momentą, kuriais variklis turi veikti pastoviu režimu (WHSC) ar pereinamaisiais režimais (WHTC);
 3.1.19. transformacijos trukmė– laiko skirtumas tarp atskaitos taške išmatuotinos sudedamosios dalies pokyčio ir sistemos atsako, sudarančio 50 % galutinio rodmens (t50), kai mėginių ėmimo zondas apibrėžiamas kaip atskaitos taškas. Transformacijos trukmė naudojama derinant skirtingus matuoklius;
 3.1.20. pereinamųjų režimų bandymo ciklas– bandymo ciklas, kai normalizuoto sūkių dažnio ir sukimo momento vertės per laiką kinta santykinai greitai (WHTC);
 3.1.21. nulinis atsakas– vidutinis atsakas į nulinės vertės nustatymo dujas per 30 s laiko atkarpą.
 1 pav.
 Sistemos atsako apibrėžtys
 3.2. Bendrieji simboliai
 Simbolis
 Vienetas
 Sąvoka
 a
 1
 —
 regresijos kreivė
 a
 0
 —
 regresijos atkarpa y ašyje.
 A/F
 st
 —
 stechiometrinis oro ir degalų santykis
 c
 ppm / tūrio proc.
 koncentracija
 c
 d
 ppm / tūrio proc.
 sausų dujų koncentracija
 c
 w
 ppm / tūrio proc.
 drėgnų dujų koncentracija
 cb
 ppm / tūrio proc.
 foninė koncentracija
 C
 d
 —
 SSV ištekėjimo koeficientas
 c
 gas
 ppm / tūrio proc.
 dujinių išmetamųjų teršalų koncentracija
 kietųjų dalelių cm3
 vidutinė praskiestų išmetamųjų dujų kietųjų dalelių koncentracija, patikslinta pagal standartines sąlygas (273,2 K ir 101,33 kPa), kietųjų dalelių kubiniame centimetre;
 cs,i
 kietųjų dalelių cm3
 atskirai išmatuota kietųjų dalelių koncentracija kietųjų dalelių matuoklio išmestose praskiestose dujose, patikslinta atsižvelgiant į atsitiktinumo veiksnį ir standartines sąlygas (273,2 K ir 101,33 kPa)
 d
 m
 skersmuo
 di
 kietųjų dalelių elektrinio mobilumo skersmuo (30, 50 arba 100 nm)
 d
 V
 m
 difuzoriaus angos skersmuo
 D
 0
 m3/s
 tūrinio siurblio (PDP) kalibravimo atidėjimas
 D
 —
 skiedimo koeficientas
 Δt
 s
 laiko atkarpa
 e
 kietųjų dalelių kiekis, išmestas per kWh
 e
 gas
 g/kWh
 išmetamųjų dujinių teršalų savitoji masė
 e
 PM
 g/kWh
 išmetamųjų kietųjų dalelių teršalų savitoji masė
 e
 r
 g/kWh
 išmetamųjų teršalų savitoji masė regeneracijos metu
 e
 w
 g/kWh
 svertinė išmetamųjų teršalų savitoji masė
 E
 CO2
 proc.
 NOx analizatoriaus gesinimas CO2
 E
 E
 proc.
 veiksmingumas pagal etaną
 E
 H2O
 proc.
 NOx analizatoriaus gesinimas vandeniu
 E
 M
 proc.
 veiksmingumas pagal metaną
 E
 NOx
 proc.
 NOx analizatoriaus veiksmingumas
 f
 Hz
 duomenų fiksavimo dažnis
 f
 a
 —
 laboratorijos atmosferos koeficientas
 F
 s
 —
 stechiometrinis koeficientas
 —
 lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso vidutinės kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas, susijęs su per bandymą nustatomais skiedimo parametrais
 H
 a
 g/kg
 įsiurbiamo oro absoliutusis drėgnis
 H
 d
 g/kg
 skiediklio absoliutusis drėgnis
 i
 —
 akimirkinį matą žymintis indeksas (pvz., 1 Hz)
 k
 —
 kalibravimo koeficientas, skirtas patikslinti kietųjų dalelių kiekio atvirkštinius matavimus pagal etaloninio matavimo prietaiso lygį, kai tokia procedūra netaikoma kietųjų dalelių kiekio matuoklyje; kai kalibravimo koeficientas taikomas kietųjų dalelių kiekio matuoklyje, toliau pateiktoje lygtyje dydis k turi būti lygus 1
 k
 c
 —
 anglies koeficientas
 k
 f,d
 m3/kg degalų
 papildomas sausų išmetamųjų teršalų degimo tūris
 k
 f,w
 m3/kg degalų
 papildomas sausų išmetamųjų teršalų degimo tūris
 k
 h,D
 —
 NOx drėgnio pataisos koeficientas, taikomas CI varikliams
 k
 h,G
 —
 NOx drėgnio pataisos koeficientas, taikomas PI varikliams
 kr
 regeneravimo perskaičiavimo koeficientas pagal 6.6.2 punktą, arba variklių be papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo, taikant periodinį regeneravimą, sistemos, atveju – kr
 = 1
 k
 r,d
 —
 regeneracijos perskaičiavimo (mažinimo) koeficientas
 k
 r,u
 —
 regeneracijos perskaičiavimo (didinimo) koeficientas
 k
 w,a
 —
 įsiurbiamo oro drėgnio pataisos koeficientas
 k
 w,d
 —
 skiediklio drėgnio pataisos koeficientas
 k
 w,e
 —
 praskiestų išmetamųjų dujų drėgnio pataisos koeficientas
 k
 w,r
 —
 nepraskiestų išmetamųjų dujų drėgnio pataisos koeficientas
 K
 V
 —
 CFV kalibravimo funkcija
 λ
 —
 oro pertekliaus koeficientas
 mb
 mg
 surinktų skiediklio kietųjų dalelių mėginio masė
 m
 d
 kg
 per kietųjų dalelių mėginio ėmimo filtrus pratekėjusio skiediklio mėginio masė
 m
 ed
 kg
 bendra praskiestų išmetamųjų teršalų masė per ciklą
 m
 edf
 kg
 lygiaverčių praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą
 m
 ew
 kg
 bendra išmetamųjų teršalų masė per ciklą
 mex
 kg
 bendra praskiestų išmetamųjų dujų, išskirtų iš skiedimo tunelio, kai imamas kietųjų dalelių mėginys, masė
 m
 f
 mg
 kietųjų dalelių mėginių ėmimo filtro masė
 m
 gas
 g
 dujinių išmetamųjų teršalų masė per bandymo ciklą
 mp
 mg
 surinktų kietųjų dalelių mėginio masė
 m
 PM
 g
 kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų masė per bandymo ciklą
 mPM,corr
 g/test
 kietųjų dalelių masė, pakoreguota pagal išskirtą kietųjų dalelių mėginio srautą
 m
 se
 kg
 išmetamųjų teršalų mėginio masė per bandymo ciklą
 m
 sed
 kg
 skiedimo tuneliu tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė
 m
 sep
 kg
 per kietųjų dalelių surinkimo filtrus tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė
 m
 ssd
 kg
 antrinio skiediklio masė
 M
 Nm
 sukimo momentas
 M
 a
 g/mol
 įsiurbiamo oro molinė masė
 M
 d
 g/mol
 skiediklio molinė masė
 M
 e
 g/mol
 išmetamųjų teršalų molinė masė
 M
 f
 Nm
 sukimo momentas, kurį suvartoja primontuotina pagalbinė įranga
 M
 gas
 g/mol
 dujinių sudedamųjų dalių molinė masė
 M
 r
 Nm
 sukimo momentas, kurį suvartoja išmontuotina pagalbinė įranga
 N
 —
 išmetamų kietųjų dalelių kiekis per bandymo ciklą
 n
 —
 matavimų skaičius
 nr
 —
 matavimų skaičius regeneracijos metu
 n
 min–1
 variklio sūkių dažnis
 n
 hi
 min–1
 didelis variklio sūkių dažnis
 n
 lo
 min–1
 mažas variklio sūkių dažnis
 n
 pref
 min–1
 tinkamiausias variklio sūkių dažnis
 n
 p
 r/s
 PDP siurblio sūkių dažnis
 Ncold
 —
 bendras kietųjų dalelių kiekis, išmestas per šalto variklio paleidimo WHTC bandymo ciklą
 Nhot
 —
 bendras kietųjų dalelių kiekis, išmestas per įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymo ciklą
 Nin
 kietųjų dalelių koncentracija prieš įtaisus
 Nout
 kietųjų dalelių koncentracija už įtaisų
 p
 a
 kPa
 variklio įsiurbiamo oro sočiųjų garų slėgis
 p
 b
 kPa
 bendras atmosferinis slėgis
 p
 d
 kPa
 skiediklio sočiųjų garų slėgis
 p
 p
 kPa
 absoliutusis slėgis
 p
 r
 kPa
 vandens garų slėgis po aušinimo vonelės
 p
 s
 kPa
 sauso oro atmosferinis slėgis
 P
 kW
 Galia
 P
 f
 kW
 pagalbinės įrangos, kuri turi būti primontuota, suvartojama galia
 P
 r
 kW
 pagalbinės įrangos, kuri turi būti išmontuota, suvartojama galia
 qex
 kg/s
 kietųjų dalelių mėginio masės srautas
 q
 mad
 kg/s
 įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas sausam orui
 q
 maw
 kg/s
 įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam orui
 q
 mCe
 kg/s
 į išmetamųjų dujų srautą patenkantis anglies srautas
 q
 mCf
 kg/s
 į variklį patenkantis anglies srautas
 q
 mCp
 kg/s
 į dalies srauto skiedimo sistemą patenkantis anglies srautas
 q
 mdew
 kg/s
 praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms
 q
 mdw
 kg/s
 skiediklio masės srautas, skaičiuojamas drėgnam orui
 q
 medf
 kg/s
 lygiaverčių praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms
 q
 mew
 kg/s
 išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms
 q
 mex
 kg/s
 iš skiedimo tunelio ištraukiamo mėginio masės srautas
 q
 mf
 kg/s
 degalų masės srautas
 q
 mp
 kg/s
 į dalies srauto skiedimo sistemą patenkantis išmetamųjų dujų mėginio srautas
 qsw
 kg/s
 masės srautas, grąžintas į skiedimo tunelį, siekiant kompensuoti išskirtą kietųjų dalelių mėginį
 q
 vCVS
 m3/s
 CVS tūrio srautas
 q
 vs
 dm3/min
 išmetamųjų dujų analizatoriaus sistemos srautas
 q
 vt
 cm3/min
 pėdsakinių dujų srautas
 r2
 —
 Nustatymo koeficientas
 r
 d
 —
 skiedimo santykis
 r
 D
 —
 SSV skersmens santykis
 r
 h
 —
 FID angliavandenilių atsako koeficientas
 r
 m
 —
 FID metanolio atsako koeficientas
 r
 p
 —
 SSV slėgio santykis
 r
 s
 —
 vidutinis mėginio santykis
 s
 standartinis nuokrypis
 ρ
 kg/m3
 tankis
 ρ
 e
 kg/m3
 išmetamųjų dujų tankis
 σ
 —
 standartinis nuokrypis
 T
 K
 absoliučioji temperatūra
 T
 a
 K
 įsiurbiamo oro absoliučioji temperatūra
 t
 s
 Laikas
 t
 10
 s
 laikas nuo žingsnio įvesties iki 10 % galutinio rodmens
 t
 50
 s
 laikas nuo žingsnio įvesties iki 50 % galutinio rodmens
 t
 90
 s
 laikas nuo žingsnio įvesties iki 90 % galutinio rodmens
 u
 —
 dujų sudedamųjų dalių ir išmetamųjų dujų tankio (molinės masės) santykis, padalintas iš 1.000
 V
 0
 m3/r
 vienu PDP sūkiu perpumpuojamas dujų tūris
 V
 s
 dm3
 išmetamųjų dujų analizatoriaus stendo sistemos tūris
 W
 act
 kWh
 tikrasis vieno bandymo ciklo darbas
 Wact,cold
 kWh
 tikrasis ciklo darbas per šalto variklio paleidimo WHTC bandymo ciklą pagal 7.8.6 punktą
 Wact, hot
 kWh
 tikrasis ciklo darbas per įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymo ciklą pagal 7.8.6 punktą
 W
 ref
 kWh
 etaloninis vieno bandymo ciklo darbas
 X
 0
 m3/r
 PDP kalibravimo funkcija
 3.3. Degalų sudėties simboliai ir santrumpos
 w
 ALF
 vandenilio kiekis degaluose, masės %
 w
 BET
 anglies kiekis degaluose, masės %
 w
 GAM
 sieros kiekis degaluose, masės %
 w
 DEL
 azoto kiekis degaluose, masės %
 w
 EPS
 deguonies kiekis degaluose, masės %
 α
 molinis vandenilio santykis (H/C)
 γ
 molinis sieros santykis (S/C)
 δ
 molinis azoto santykis (N/C)
 ε
 molinis deguonies santykis (O/C)
 skirta degalams CHαO
 ε
 N
 δ
 S
 γ
 3.4. Cheminių sudedamųjų dalių simboliai ir santrumpos
 C1
 1 anglies atomą turinčio angliavandenilio kiekiui ekvivalentiškas angliavandenilio kiekis
 CH4
 metanas
 C2H6
 etanas
 C3H8
 propanas
 CO
 anglies monoksidas
 CO2
 anglies dioksidas
 DOP
 dioktilftalatas
 HC
 angliavandeniliai
 H2O
 vanduo
 NMHC
 angliavandeniliai, išskyrus metaną
 NOx
 azoto oksidai
 NO
 azoto monoksidas
 NO2
 azoto dioksidas
 PM
 kietosios dalelės
 3.5. Santrumpos
 CFV
 kritinio srauto difuzorius
 CLD
 chemiliuminescencinis detektorius
 CVS
 pastovus tūrio mėginio ėmimas
 deNOx
 papildomo NOx apdorojimo sistema
 EGR
 išmetamųjų dujų recirkuliacija
 ET
 garinimo vamzdis
 FID
 liepsnos jonizacinis detektorius
 FTIR
 Fourier transformacijos infraraudonosios spinduliuotės analizatorius
 GC
 dujų chromatografas
 HCLD
 šildomas chemiliuminescencinis detektorius
 HFID
 šildomas liepsnos jonizacinis detektorius
 LDS
 lazerinių diodų spektrometras
 LPG
 suskystintosios naftos dujos
 NDIR
 nedispersinis infraraudonosios spinduliuotės analizatorius
 NG
 gamtinės dujos
 NMC
 angliavandenilių be metano atskyriklis
 OT
 išleidimo vamzdis
 PDP
 tūrinis siurblys
 Proc. FS
 proc. visos skalės
 PCF
 kietųjų dalelių pirminis skirtuvas
 PFS
 dalies srauto skiedimo sistema
 PNC
 kietųjų dalelių matuoklis
 PND
 kietųjų dalelių skiediklis
 PTS
 kietųjų dalelių tiekimo sistema
 PTT
 kietųjų dalelių tiekimo vamzdis
 SSV
 ikigarsinis difuzorius
 VGT
 kintamosios geometrijos turbina
 VPR
 lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaisas
 WHSC
 pasaulio mastu suderintas nusistovėjusių režimų ciklas
 WHTC
 pasaulio mastu suderintas pereinamųjų režimų ciklas
 4. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 Variklio sistema turi būti suprojektuota, pagaminta ir sumontuota taip, kad įprastai naudojamas variklis visą eksploatavimo trukmę, taip pat ir tada, kai jis yra įmontuotas, atitiktų šio priedo sąlygas, kaip apibrėžta šioje taisyklėje.
 5. VEIKIMO CHARAKTERISTIKŲ REIKALAVIMAI
 5.1. Dujinių teršalų ir kietųjų dalelių išmetimas
 Variklio išmetami dujiniai teršalai ir kietosios dalelės nustatomi WHTC ir WHSC bandymų ciklais, kaip aprašyta 7 punkte. Matavimo sistemos turi atitikti šio priedo 9.2 punkte nustatytus tiesiškumo reikalavimus ir specifikacijas, nustatytas 9.3 punkte (išmetamų dujų matavimas), 9.4 punkte (kietųjų dalelių matavimas) ir 2 priedėlyje.
 Tipo patvirtinimo institucija gali patvirtinti kitas sistemas ar analizatorius, jei nustatoma, kad su jais pagal 5.1.1 punktą gaunami lygiaverčiai rezultatai.
 5.1.1. Lygiavertiškumas
 Sistemos lygiavertiškumo nustatymas grindžiamas septynių (ar daugiau) mėginių porų koreliacijos tarp nagrinėjamos sistemos ir vienos iš šio priedo sistemų tyrimu.
 „Rezultatais“ reikia laikyti ciklo išmetamųjų teršalų kiekio savitąją svertinę vertę. Koreliacijos bandymas turi būti daromas vienoje laboratorijoje, su viena bandymo sąranka ir su tuo pačiu varikliu, o dar geriau, jei bandymas daromas vienu metu. Mėginių porų vidutinių verčių lygiavertiškumas nustatomas naudojant F kriterijaus ir t kriterijaus statistiką, kaip aprašyta 3 priedėlio A.3.3 punkte, parengtą pirmiau aprašytomis laboratorinio bandymo sąrankos ir variklio naudojimo sąlygomis. Riktai nustatomi pagal standartą ISO 5725 ir neįtraukiami į duomenų bazę. Koreliacijos bandymui naudotinas sistemas turi būti patvirtinusi tipo patvirtinimo institucija.
 5.2. Variklių šeima
 5.2.1. Bendrosios nuostatos
 Variklių šeimą apibūdina konstrukcijos parametrai. Jie turi būti bendri visiems šeimai priklausantiems varikliams. Variklio gamintojas gali nuspręsti, kurie varikliai priklauso variklių šeimai, kol atsižvelgiama į 5.2.3 punkte išvardytus narystės kriterijus. Variklių šeimą turi patvirtinti tipo patvirtinimo institucija. Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia tam tikrą informaciją, susijusią su variklių šeimos narių išmetamų teršalų lygiais.
 5.2.2. Specialūs atvejai
 Kai kuriais atvejais gali būti parametrų sąveika. Siekiant, kad į variklių šeimą būtų įtraukti tik varikliai su panašiomis išmetamųjų teršalų charakteristikomis, bus atsižvelgiama ir į tai. Šiuos atvejus nustato gamintojas ir praneša tipo patvirtinimo institucijai. Į tokį kriterijų bus atsižvelgiama kuriant naują variklių šeimą.
 5.2.3 punkte neišvardytų prietaisų arba funkcijų, kurie daro didelę įtaką išmetamųjų teršalų lygiui, atveju šią įrangą gamintojas nustato remdamasis gerąja inžinerine praktika ir informuoja tipo patvirtinimo instituciją. Į tokį kriterijų bus atsižvelgiama kuriant naują variklių šeimą.
 Greta 5.2.3 punkte išvardytų parametrų gamintojas gali įtraukti papildomų kriterijų, leidžiančių apibrėžti mažesnio dydžio šeimas. Šie parametrai nebūtinai daro įtaką išmetamųjų teršalų lygiui.
 5.2.3. Variklių šeimą apibrėžiantys parametrai
 5.2.3.1. Degimo ciklas:
 a)
 2 taktų ciklas;
 b)
 4 taktų ciklas;
 c)
 rotorinis variklis;
 d)
 kita.
 5.2.3.2. Cilindrų konfigūracija
 5.2.3.2.1. Cilindrų išdėstymas bloke:
 a)
 V;
 b)
 linijinis;
 c)
 radialinis;
 d)
 kitas (F, W, kt.).
 5.2.3.2.2. Santykinė cilindrų padėtis
 Tokį patį bloką turintys varikliai gali priklausyti tai pačiai šeimai tol, kol jų cilindrų skersmens matmenys nuo centro iki centro yra vienodi.
 5.2.3.3. Pagrindinė aušinimo terpė:
 a)
 oras;
 b)
 vanduo;
 c)
 alyva.
 5.2.3.4. Atskiro cilindro tūris
 5.2.3.4.1. Variklis, kurio cilindro tūris ≥ 0,75 dm3
 Kad varikliai, kurių cilindro tūris ≥ 0,75 dm3, būtų laikomi priklausančiais tai pačiai variklių šeimai, jų atskirų cilindrų tūris didžiausio atskiro šeimos cilindro tūrio neturi viršyti daugiau kaip 15 %.
 5.2.3.4.2. Variklis, kurio cilindro tūris ≥ 0,75 dm3
 Kad varikliai, kurių cilindro tūris ≥ 0,75 dm3, būtų laikomi priklausančiais tai pačiai variklių šeimai, jų atskirų cilindrų tūris didžiausio atskiro šeimos cilindro tūrio neturi viršyti daugiau kaip 30 %.
 5.2.3.4.3. Varikliai, kuriems taikomi kiti cilindrų tūrio apribojimai
 Varikliai, kurių atskiro cilindro tūris viršija 5.2.3.4.1 ir 5.2.3.4.2 punktuose nustatytas ribas, patvirtinus tipo patvirtinimo institucijai gali būti laikomi priklausančiais tai pačiai šeimai. Patvirtinimas pagrindžiamas techniniais duomenimis (skaičiavimais, imitavimu, eksperimentiniais rezultatais ir kt.), įrodančiais, kad apribojimų viršijimas neturi esminio poveikio išmetamiesiems teršalams.
 5.2.3.5. Oro įsiurbimo metodas:
 a)
 be pripūtimo;
 b)
 su turbopripūtimu;
 c)
 su turbopripūtimu ir pripučiamo oro aušintuvu.
 5.2.3.6. Degalų tipas:
 a)
 dyzelinas;
 b)
 gamtinės dujos (GD);
 c)
 suskystintosios naftos dujos (SND);
 d)
 etanolis.
 5.2.3.7. Degimo kameros tipas:
 a)
 tiesioginio įpurškimo kamera;
 b)
 padalintoji kamera;
 c)
 kiti tipai.
 5.2.3.8. Uždegimo tipas:
 a)
 priverstinis uždegimas;
 b)
 slėginis uždegimas.
 5.2.3.9. Vožtuvai ir kanalų konfigūracija:
 a)
 konfigūracija;
 b)
 vožtuvų skaičius cilindre.
 5.2.3.10. Degalų tiekimo tipas:
 a)
 skystųjų degalų tiekimo tipas;
 i)
 siurblys, (didelio slėgio) linija ir purkštuvas;
 ii)
 sekcijinis arba skirstomasis siurblys;
 iii)
 siurblys arba purkštuvo sistema;
 iv)
 bendrosios magistralės degalų sistema;
 v)
 karbiuratorius (-iai);
 vi)
 kita.
 b)
 Dujinių degalų tiekimo tipas
 i)
 dujinis tiekimas;
 ii)
 skystasis tiekimas;
 iii)
 tiekimas maišymo įtaisais;
 iv)
 kita.
 c)
 kiti tipai.
 5.2.3.11. Įvairūs įrenginiai:
 a)
 išmetamųjų dujų recirkuliacija (EGR);
 b)
 vandens įpurškimas;
 c)
 oro įpūtimas;
 d)
 kita.
 5.2.3.12. Elektroninio valdymo strategija
 Elektroninio valdymo įrenginio (EVĮ) buvimas variklyje arba nebuvimas laikomas pagrindiniu šeimos parametru.
 Jei varikliai valdomi elektroniniu būdu, gamintojas pateikia techninius duomenis ir paaiškina šių variklių priskyrimą tai pačiai šeimai, t. y. priežastis, dėl kurių šie varikliai turėtų atitikti tokius pačius išmetamųjų teršalų reikalavimus.
 Šie duomenys gali būti gauti atlikus skaičiavimus, imitavimą ar apytikrius vertinimus, aprašius įpurškimo parametrus arba remiantis eksperimentiniais rezultatais ir kt.
 Kontroliuojamų funkcijų pavyzdžiai:
 a)
 laiko reguliavimas;
 b)
 įpurškimo slėgis;
 c)
 daugkartinis įpurškimas;
 d)
 padidintas įpurškimo slėgis;
 e)
 VGT;
 f)
 EGR.
 5.2.3.13. Papildomo NOx apdorojimo sistema
 Šių įrenginių veikimas ir derinimas laikomas priskyrimo variklių šeimai kriterijais:
 a)
 oksidacinis katalizatorius;
 b)
 trigubo veikimo katalizatorius;
 c)
 deNOx sistema su selektyviąja NOx redukcija (reduktoriaus pridėjimas);
 d)
 kitos deNOx sistemos;
 e)
 pasyviosios regeneracijos kietųjų dalelių gaudyklė;
 f)
 aktyviosios regeneracijos kietųjų dalelių gaudyklė;
 g)
 kitos kietųjų dalelių gaudyklės;
 h)
 kiti prietaisai.
 Jei variklis sertifikuotas be papildomo apdorojimo sistemos, kaip pirminis variklis arba kaip šeimos narys, šis variklis, kai jame įtaisytas oksidacinis katalizatorius, gali būti įtrauktas į tą pačią variklių šeimą, jeigu jo degalų charakteristikos yra tokios pačios.
 Jeigu variklio degalų charakteristikos yra kitokios (pvz., kietųjų dalelių gaudyklės, kurioms reikia, kad degaluose būtų specialių priedų, siekiant užtikrinti regeneracijos procesą), sprendimas tokį variklį įtraukti į tą pačią šeimą turi būti pagrįstas gamintojo pateiktais techniniais elementais. Šie elementai turi rodyti, kad numatomas variklio su prietaisu išmetamųjų teršalų lygis atitinka tokią pačią ribinę vertę, kaip variklio be prietaiso.
 Jei variklis sertifikuotas su papildomo apdorojimo sistema, kaip pirminis variklis arba kaip šeimos, kurios pirminiame variklyje įtaisyta tokia pati papildomo apdorojimo sistema, narys, šis variklis, kai jame neįrengiama papildomo apdorojimo sistema, neturi būti įtrauktas į tą pačią variklių šeimą.
 5.2.4. Pirminio variklio pasirinkimas
 5.2.4.1. Slėginio uždegimo varikliai
 Kai tipo patvirtinimo institucija patvirtina variklių šeimą, pirminis šeimos variklis atrenkamas pagal didžiausio per taktą tiekiamų degalų kiekio, esant deklaruotam didžiausiojo sukamojo momento variklio sūkių dažniui, pirminį kriterijų. Jei dviejų ar daugiau variklių šis pagrindinis kriterijus yra vienodas, pasirenkant pirminį variklį taikomas antrinis kriterijus – didžiausias per taktą tiekiamų degalų kiekis esant vardiniam sūkių dažniui.
 5.2.4.2. Priverstinio uždegimo varikliai
 Kai tipo patvirtinimo institucija patvirtina variklių šeimą, pirminis šeimos variklis atrenkamas taikant pirminį didžiausio darbinio tūrio kriterijų. Jei dviejų ar daugiau variklių šis pagrindinis kriterijus yra vienodas, pasirenkant pirminį variklį antrinis kriterijus taikomas tokia tvarka:
 a)
 didžiausias per taktą tiekiamų degalų kiekis, esant deklaruotosios vardinės galios sūkių skaičiui,
 b)
 didžiausias priverstinio uždegimo paankstinimas;
 c)
 mažiausias EGR laipsnis.
 5.2.4.3. Pastabos dėl pirminio variklio pasirinkimo
 Tipo patvirtinimo institucija gali nuspręsti, kad šeimai blogiausias išmetamųjų teršalų kiekio atvejis gali būti geriausiai apibūdintas bandant papildomus variklius. Šiuo atveju variklio gamintojas pateikia atitinkamą informaciją, kad būtų nustatyti šeimos varikliai, kurių išmetamųjų teršalų lygis gali būti didžiausias.
 Jei šeimai priklausantys varikliai gali turėti kitų savybių, kurios galėtų būti laikomos turinčiomis poveikio išmetamųjų teršalų kiekiui, jas taip pat reikia nustatyti ir į jas atsižvelgti renkantis pirminį variklį.
 Jeigu šeimai priklausantys varikliai tokias pačias teršalų išmetimo vertes atitinka skirtingais eksploatavimo trukmės laikotarpiais, į tai atsižvelgiama renkantis pirminį variklį.
 6. BANDYMŲ SĄLYGOS
 6.1. Laboratorinių bandymų sąlygos
 Matuojama į variklį įleidžiamo oro absoliučioji temperatūra (Ta) Kelvino laipsniais ir sauso oro atmosferinis slėgis (p
 s) kPa, ir toliau nurodytomis sąlygomis nustatomas f
 a dydis. Jei tai varikliai, turintys kelias cilindrų grupes ir skirtingus įleidimo kolektorius, pvz., varikliai, kurių cilindrai išdėstyti „Vee“ forma, naudojama vidutinė skirtingų grupių temperatūra. f
 a dydis nurodomas kartu su bandymo rezultatais. Dėl geresnio bandymų rezultatų pakartojamumo ir atkuriamumo rekomenduojama, jog f
 a dydis būtų toks: 0,93 ≤ f
 a ≤ 1,07.
 a)
 Slėginio uždegimo varikliai:
 Varikliai be pripūtimo ir su mechaniniu pripūtimu:
 (1)
 Varikliai su turbokompresoriumi ir su įsiurbiamo oro aušinimu arba be jo:
 (2)
 b)
 Priverstinio uždegimo varikliai:
 (3)
 6.2. Varikliai su pripučiamo oro aušinimu
 Užregistruojama pripučiamo oro temperatūra, kuri vardinio sūkių dažnio ir visiškos apkrovos sąlygomis turi skirtis ne daugiau kaip ± 5 K nuo gamintojo nustatytos didžiausios pripučiamo oro temperatūros. Aušinimo terpės temperatūra turi būti bent 293 K (20 °C).
 Jei naudojama bandymų laboratorijos sistema arba išorinis pūstuvas, vardinio sūkių dažnio ir visiškos apkrovos sąlygomis pripučiamo oro temperatūra turi skirtis ne daugiau kaip ± 5 K nuo gamintojo nustatytos didžiausios pripučiamo oro temperatūros. Pripučiamo oro aušintuvo aušinimo skysčio temperatūra ir aušinimo skysčio srautas pirmiau nurodytame nustatytajame taške neturi būti keičiamas per visą bandymo ciklą, nebent dėl to pripučiamas oras būtų pernelyg atvėsinamas. Pripučiamo oro aušintuvo tūris turi atitikti nusistovėjusią inžinerinę praktiką ir turi būti būdingas gaminamam varikliui, įrengtam naudojimo vietoje. Laboratorijos sistema turi būti suprojektuota taip, kad kuo mažiau kauptųsi kondensatas. Prieš pradedant išmetamųjų teršalų bandymus visas susikaupęs kondensatas turi nutekėti, o visos drenos turi būti sandariai uždarytos.
 Jei variklio gamintojas nustato slėgio kryčio pripučiamo oro aušinimo sistemoje ribas, turi būti užtikrinama, kad slėgio krytis pripučiamo oro aušinimo sistemoje, esant gamintojo nustatytoms variklio sąlygoms, atitiktų gamintojo nustatytą (-as) ribą (-as). Slėgio krytis matuojamas gamintojo nustatytose vietose.
 6.3. Variklio galia
 Išmetamųjų teršalų savitosios masės matavimo pagrindas yra variklio galia ir ciklo darbas, kaip apibrėžta pagal 6.3.1–6.3.5 punktus.
 6.3.1. Bendrasis variklio įrengimas
 Variklis bandomas su 6 priedėlyje nurodytais pagalbiniais prietaisais (įranga).
 Jei reikiami pagalbiniai prietaisai (įranga) nėra sumontuoti, į jų galią atsižvelgiama pagal 6.3.2–6.3.5 punktus.
 6.3.2. Atliekant išmetamųjų teršalų bandymą sumontuojami pagalbiniai prietaisai (įranga)
 Jei bandymų stende sumontuoti šio priedo 6 priedėlyje išvardytų pagalbinių prietaisų (įrangos) neįmanoma, jų suvartojama galia nustatoma ir atimama iš išmatuotos variklio galios (etaloninės ir tikrosios) per visą WTHC variklio sūkių dažnio intervalą ir visais WHSC bandomaisiais sūkių dažniais.
 6.3.3. Atliekant bandymą išmontuojami pagalbiniai prietaisai (įranga)
 Jei pagal šio priedo 6 priedėlį nereikalingų pagalbinių prietaisų (įrangos) išmontuoti neįmanoma, jų suvartojama galia gali būti nustatyta ir pridėta prie išmatuotos variklio galios (etaloninės ir tikrosios) per visą WTHC variklio sūkių dažnio intervalą ir visais WHSC bandomaisiais sūkių dažniais. Jei ši vertė didesnė kaip 3 proc. didžiausiosios galios esant bandomajam sūkių dažniui, tai įrodoma tipo patvirtinimo institucijai.
 6.3.4. Pagalbinės galios nustatymas
 Pagalbinių prietaisų (įrangos) suvartojamą galią reikia nustatyti tik tuomet, jei:
 a)
 pagal šio priedo 6 priedėlį reikalaujami pagalbiniai prietaisai (įranga) prie variklio nėra primontuoti
 ir (arba)
 b)
 prie variklio yra primontuoti pagal šio priedo 6 priedėlį nereikalaujami pagalbiniai prietaisai (įranga).
 Variklio gamintojas turi nurodyti visų bandymo ciklų eksploatavimo intervalo pagalbinės galios vertes ir joms nustatyti naudotą matavimo ar skaičiavimo būdą, o tipo patvirtinimo institucija – juos patvirtinti.
 6.3.5. Variklio ciklo darbas
 Etaloninio ir tikrojo ciklo darbo skaičiavimas (žr. 7.4.8 ir 7.8.6 punktus) grindžiamas variklio galia laikantis 6.3.1 punkto. Šiuo atveju P
 f ir P
 r vertės 4 lygtyje lygios nuliui, o P = P
 m.
 Jei pagalbinė įranga įrengta, kaip nurodyta 6.3.2 ir (arba) 6.3.3 punktuose, jų suvartojama galia taikoma kiekvienai akimirkinei ciklo galios vertei P
 m,I, kuri perskaičiuojama taip:
 (4)
 Čia:
 P
 m,i
 išmatuotoji variklio galia, kW;
 P
 f,i
 primontuojamų pagalbinių prietaisų (įrangos) suvartojama galia, kW;
 P
 r,i
 išmontuojamų pagalbinių prietaisų (įrangos) suvartojama galia, kW.
 6.4. Variklio oro įsiurbimo sistema
 Naudojama variklio oro įsiurbimo sistema arba bandymų laboratorijos sistema, kuriai taikoma oro įsiurbimo riba didžiausios gamintojo nustatytos vertės, naudojant švarų oro filtrą ir esant vardiniam sūkių dažniui bei pilnutinei apkrovai, neviršytų ± 300 Pa. Statinis skirtuminis ribojimo slėgis matuojamas gamintojo nurodytoje vietoje.
 6.5. Variklio dujų išmetimo sistema
 Naudojama variklio dujų išmetimo sistema arba bandymų laboratorijos sistema, kurios išmetamųjų dujų priešslėgis atitinka 80–100 proc. gamintojo nustatytos didžiausios vertės, esant vardiniam sūkių dažniui ir pilnutinei apkrovai. Jei didžiausias apribojimas yra ≤ 5 kPa, nustatytoji vertė nuo didžiausiosios turi skirtis ne mažiau kaip 1,0 kPa. Išmetimo sistema turi atitikti išmetamųjų dujų mėginių ėmimo reikalavimus, kaip nustatyta 9.3.10 ir 9.3.11 punktuose.
 6.6. Variklis su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema
 Jei variklis yra su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, išmetimo vamzdžio skersmuo bent keturgubo vamzdžio skersmens atstumu aukštyn nuo plečiamosios dalies, kurioje įtaisytas papildomas valymo įtaisas, įtekėjimo angos turi būti toks pat, koks iš tiesų yra naudojamas arba nurodytas gamintojo. Atstumas nuo išmetimo kolektoriaus flanšo ar nuo turbokompresoriaus išleidžiamosios angos iki papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos turi būti toks pat, koks yra transporto priemonės konstrukcijoje arba gamintojo pateiktose atstumų specifikacijose. Išmetamųjų dujų priešslėgiui arba srauto ribojimui taikomi pirmiau nurodyti kriterijai, ir jie gali būti reguliuojami vožtuvu. Kai naudojami papildomo apdorojimo įtaisai, kuriems taikomas kintamas apribojimas, didžiausiasis išmetimo ribojimas apibrėžiamas esant gamintojo nurodytai papildomo apdorojimo būsenai (nužalinimo / senėjimo ir regeneravimo / apkrovos lygiui). Jei didžiausias apribojimas yra ≤ 5 kPa, nustatytoji vertė nuo didžiausiosios turi skirtis ne mažiau kaip 1,0 kPa. Atliekant tuščiuosius bandymus ir darant variklio darbo brėžinį, papildomo apdorojimo talpykla gali būti išimta ir pakeista tokia pačia talpykla, užpildyta neaktyviu katalizatoriaus nešikliu.
 Per bandymo ciklą išmatuojami išmetamieji teršalai turi atitikti lauko sąlygomis išmetamus teršalus. Jei variklyje yra papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, su kuria būtina naudoti reagentą, gamintojo nurodytas reagentas naudojamas per visus bandymus.
 Varikliams su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo, taikant nenutrūkstamąjį regeneravimą, sistema speciali bandymų procedūra nebūtina, tačiau regeneravimo procesas turi būti pademonstruotas pagal 6.6.1 punktą.
 Variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo, taikant periodinį regeneravimą, sistema, aprašyta 6.6.2 punkte, išmetamų teršalų rezultatai perskaičiuojami atsižvelgiant į regeneravimo ciklus. Šiuo atveju vidutinis išmetamųjų teršalų kiekis priklauso nuo regeneravimo ciklų dažnio, išreikšto dalimi bandymų, kurių metu vyksta regeneracija.
 6.6.1. Nenutrūkstamasis regeneravimas
 Išmetamųjų teršalų kiekis matuojamas papildomo apdorojimo sistemoje, kuri nustatoma taip, kad teršalų išmetimo ciklas kartotųsi. Regeneravimo procesas turi vykti bent kartą per įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymą ir gamintojas turi nurodyti įprastas regeneravimo sąlygas (suodžių kiekį, temperatūrą, išmetamųjų dujų priešslėgį ir t. t.).
 Siekiant įrodyti, kad regeneravimo procesas yra nenutrūkstamas, atliekami bent trys įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymai. Šiuo tikslu variklis įšildomas pagal 7.4.1 punktą ir laikomas įšildytas pagal 7.6.3 punktą, tada atliekamas pirmasis įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymas. Paskesni įšilusio variklio paleidimo bandymai atliekami po to, kai variklis yra palaikomas įšildytu pagal 7.6.3 punktą. Atliekant bandymus registruojama išmetamųjų teršalų temperatūra ir slėgis (prieš papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą ir už jos registruojama temperatūra, išmetamųjų dujų priešslėgis ir t. t.).
 Jei bandymų metu susidaro gamintojo deklaruotos sąlygos ir trijų (ar daugiau) įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymų rezultatai neišsiskiria daugiau kaip ± 25 proc. arba 0,005 g/kWh (taikoma didesnė vertė), papildomo apdorojimo sistema laikoma nenutrūkstamojo tipo ir taikomos 7.6 punkte (WHTC) ir 7.7 punkte (WHSC) nustatytos bendrosios bandymų nuostatos.
 Jeigu papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema veikia saugiuoju režimu, kuris periodiškai persijungia į regeneravimo režimą, ji tikrinama pagal 6.6.2 punktą. Tuo konkrečiu atveju išmetamųjų teršalų kiekius galima viršyti ir jų nereikia perskaičiuoti naudojant svertinius koeficientus.
 6.6.2. Periodinis regeneravimas
 Jei papildomas išmetamųjų teršalų apdorojimas pagrįstas periodinio regeneravimo procesu, išmetamųjų teršalų kiekis, stabilizavus papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą, matuojamas bent per tris įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymus: vieną kartą – taikant regeneravimą, du kartus – be jo, o rezultatai perskaičiuojami taikant svertinius koeficientus pagal 5 lygtį.
 Regeneravimo procesas turi vykti bent kartą per įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymą. Galima įrengti varikliui skirtą jungiklį, kuriuo būtų galima pradėti arba užbaigti regeneravimo procesą, jeigu ši operacija neturi poveikio pirminiam variklio kalibravimui.
 Gamintojas nurodo įprastų regeneravimo sąlygų parametrus, kurie taikomi pradėjus regeneravimo procesą (suodžių kiekį, temperatūrą, išmetamųjų dujų priešslėgį ir t. t.), ir jo trukmę. Gamintojas taip pat nurodo regeneravimo ciklų dažnumą, išreikštą bandymų, kurių metu regeneracija vyksta, skaičiaus santykiu su bandymų be regeneracijos skaičiumi. Tiksli šio dažnio nustatymo procedūra turi būti pagrįsta eksploatacijos duomenimis, remiantis nusistovėjusia inžinerine praktika, ir jai turi pritarti tipo pavirtinimo arba sertifikavimo institucija.
 Gamintojas turi pateikti pripildytą papildomo apdorojimo sistemą, kad atliekant WHTC bandymą būtų galima taikyti regeneravimą. Šiuo tikslu variklis turi būti įšildytas pagal 7.4.1 punktą, laikomas įšildytas pagal 7.6.3 punktą, tada atliekamas įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymas. Regeneravimas netaikomas įšildant variklį.
 Vidutinis išmetamųjų teršalų kiekis tarp dviejų regeneravimo etapų nustatomas pagal kelių įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymų, kurie atlikti maždaug vienodais laiko tarpais, aritmetinį vidurkį (g/kWh). Bent vienas įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymas atliekamas prieš pat regeneravimo bandymo pradžią, kitas – iš karto po regeneravimo bandymo. Gamintojas taip pat gali pateikti duomenų, kad išmetamųjų teršalų kiekis tarp regeneravimo etapų lieka nepakitęs (± 25 proc. arba 0,005 g/kWh; taikoma didesnė vertė). Šiuo atveju galima taikyti tik vieno įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymo išmetamųjų teršalų kiekį.
 Atliekant regeneravimo bandymą registruojami visi duomenys, reikalingi regeneravimui nustatyti (išmetamas CO arba NOx kiekis, prieš papildomo apdorojimo sistemą ir už jos registruojama temperatūra, išmetamųjų dujų priešslėgis ir t. t.).
 Per regeneravimo bandymą taikomi išmetamųjų teršalų apribojimai gali būti viršyti.
 Bandymo tvarkos schema parodyta 2 paveiksle.
 2 pav.
 Periodinio regeneravimo schema
 Įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymo metu išmetamųjų teršalų kiekis perskaičiuojamas taikant svertinius koeficientus:
 (5)
 Čia:
 n
 įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymų skaičius, netaikant regeneravimo;
 nr
 įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymų skaičius su regeneracija (bent vienas bandymas);
 vidutinė išmetamųjų teršalų savitoji masė be regeneracijos, g/kWh;
 vidutinė išmetamųjų teršalų savitoji masė su regeneracija, g/kWh.
 Nustatant, taikomos šios nuostatos:
 a)
 jei regeneracijai reikia daugiau kaip vieno įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymo, įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymai atliekami vienas paskui kitą ir išmetamųjų teršalų kiekis toliau matuojamas nelaikant variklio įšildyto ir jo neišjungiant tol, kol regeneracija baigiama, o po to apskaičiuojamas įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymų rezultatų vidurkis;
 b)
 jeigu regeneracija baigiama per bet kurį įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymą, bandymas tęsiamas iki pat pabaigos.
 Tipo patvirtinimo institucijai pritarus, regeneracijos perskaičiavimo koeficientai gali būti multiplikaciniai (c) arba adityvieji (d), pagrįsti gerąja inžinerine analize.
 c)
 Daugikliniai perskaičiavimo koeficientai apskaičiuojami taip:
 (didinimo)
 (6)
 (mažinimo)
 (6a)
 d)
 Adityvieji perskaičiavimo koeficientai apskaičiuojami taip:
 (didinimo)
 (7)
 (mažinimo)
 (8)
 Atliekant išmetamųjų teršalų savitosios masės skaičiavimus pagal 8.6.3 punktą, regeneracijos perskaičiavimo koeficientai taikomi taip:
 e)
 atliekant bandymą be regeneracijos, k
 r,u atitinkamai padauginamas iš išmetamųjų teršalų savitosios masės e arba pridedamas prie jos 69 arba 70 lygtyje;
 f)
 atliekant bandymą su regeneracija, k
 r,d atitinkamai padauginamas iš išmetamųjų teršalų savitosios masės e arba atimamas iš jos 69 arba 70 lygtyje.
 Gamintojo prašymu regeneracijos perskaičiavimo koeficientai:
 g)
 gali būti taikomi ir kitiems tos pačios variklių šeimos nariams;
 h)
 gali būti taikomi kitoms variklių šeimoms, naudojančioms tokią pačią papildomo apdorojimo sistemą ir turinčioms ankstesnį tipo patvirtinimo ar sertifikavimo institucijos patvirtinimą, pagrįstą techniniu gamintojo įrodymu, kad išmetamieji teršalai yra panašūs.
 6.7. Aušinimo sistema
 Turi būti naudojama pakankamo tūrio variklio aušinimo sistema, užtikrinanti gamintojo nustatytą įprastinę variklio eksploatavimo temperatūrą.
 6.8. Tepalinė alyva
 Tepalinę alyvą nurodo gamintojas; tai turi būti tipiška rinkoje parduodama tepalinė alyva; per bandymą naudotos tepalinės alyvos specifikacijos užregistruojamos ir pateikiamos su bandymo rezultatais.
 6.9. Etaloninių degalų specifikacijos
 Etaloniniai degalai nurodyti 5 priede.
 Degalų temperatūra turi atitikti gamintojo rekomendacijas.
 6.10. Išmetamosios karterio dujos
 Išmetamosios karterio dujos neturi būti išmetamos tiesiog į aplinką, išskyrus šią išimtį: variklių su turbokompresoriais, siurbliais, pūstuvais arba kompresoriais, skirtais orui tiekti, karterio dujos gali būti išmetamos į aplinką, jeigu atliekant visų išmetamųjų teršalų kiekio bandymus šie teršalai pridedami prie išmetamųjų teršalų (fiziškai arba matematiškai). Gamintojai, kurie pasinaudoja šia išimtimi, turi įrengti variklius taip, kad karterio dujas būtų galima nukreipti į išmetamųjų dujų mėginių ėmimo sistemą.
 Taikant šį punktą, karterio dujos, kurios bet kuriuo veikimo momentu nukreipiamos į teršalų išmetimo sistemą prieš papildomą išmetamųjų teršalų apdorojimą, nelaikomos išmetamomis tiesiog į aplinką.
 Kad būtų galima išmatuoti išmetamuosius teršalus, atvirai išmetamos karterio dujos į teršalų išmetimo sistemą nukreipiamos taip:
 a)
 vamzdžiai turi būti pagaminti iš lygaus paviršiaus medžiagos, laidžios elektrai ir nereaguojančios su karterio dujomis. Vamzdžiai turi būti kuo trumpesni;
 b)
 laboratorinio karterio vamzdyno linkių turi būti kuo mažiau, o būtinų linkių spindulys – kuo didesnis;
 c)
 laboratorinio karterio dujų išmetimo vamzdžiai turi būti šildomi, plonasieniai arba izoliuoti ir turi atitikti variklio gamintojo pateiktas karterio priešslėgio specifikacijas;
 d)
 karterio dujų išmetimo vamzdynas sujungiamas su nepraskiestų išmetamųjų dujų kanalu už bet kurios papildomo apdorojimo sistemos ir išmetamųjų teršalų ribotuvo ir turi būti gerokai prieš visus mėginių ėmimo zondus, kad prieš imant mėginius išmetamosios dujos visiškai susimaišytų. Karterio dujų išmetimo vamzdis turi išeiti į laisvąjį išmetamųjų dujų srautą, kad būtų išvengta pasienio sluoksnio efektų ir dujos geriau maišytųsi. Karterio dujų išmetimo vamzdžio anga gali būti nukreipta bet kuria kryptimi pagal nepraskiestų išmetamųjų dujų srautą.
 6.11. 6.11.1 ir 6.11.2 punktai taikomi priverstinio uždegimo varikliams, varomiems benzinu arba E85 degalais.
 6.11.1. Per visus išmetamųjų teršalų kiekio bandymų ciklus tinkamoje vietoje matuojamas kateryje susidarantis slėgis. Įsiurbimo kolektoriuje susidarantis slėgis matuojamas ± 1 kPa tikslumu.
 6.11.2. Laikoma, kad atitiktis 6.10 punkto reikalavimams yra užtikrinta, jeigu matuojant pagal kiekvieną 6.11.1 punkte nustatytą matavimo sąlygą karteryje išmatuotas slėgis neviršija atmosferos slėgio.
 7. BANDYMO PROCEDŪROS
 7.1. Išmetamųjų teršalų matavimo principai
 Norint išmatuoti išmetamųjų teršalų savitąją masę, variklis turi būti išbandytas taikant 7.2.1 ir 7.2.2 punktuose nustatytus bandymo ciklus. Išmetamųjų teršalų savitajai masei išmatuoti būtina nustatyti išmetamųjų dujų sudedamųjų dalių masę ir atitinkamą variklio ciklo darbą. Sudedamųjų dalių kiekis nustatomas 7.7.1 ir 7.1.2 punktuose aprašytais mėginių ėmimo būdais.
 7.1.1. Nenutrūkstamasis mėginių ėmimas
 Imant mėginius nenutrūkstamuoju būdu, sudedamųjų dalių koncentracija nenutrūkstamai matuojama nepraskiestose arba praskiestose išmetamosiose dujose. Ši koncentracija dauginama iš nenutrūkstamo (nepraskiestų ar praskiestų) išmetamųjų dujų srauto mėginių ėmimo vietoje ir nustatomas sudedamosios dalies masės srautas. Išmetamas sudedamosios dalies kiekis nenutrūkstamai sumuojamas per visą bandymo ciklą. Gauta suma yra bendra išmestos sudedamosios dalies masė.
 7.1.2. Periodinis mėginių ėmimas
 Imant mėginius periodiniu būdu, nepraskiestų arba praskiestų išmetamųjų dujų mėginys yra imamas nenutrūkstamai ir kaupiamas, kad vėliau būtų išmatuotas. Imamas mėginys turi būti proporcingas nepraskiestų arba praskiestų išmetamųjų dujų srautui. Periodinio mėginių ėmimo pavyzdys yra praskiestų dujinių sudedamųjų dalių surinkimas maiše ir kietųjų dalelių (KD) surinkimas ant filtro. Periodiniu būdu surinktų mėginių koncentracija dauginama iš bendros išmetamųjų dujų masės arba masės srauto (nepraskiesto arba praskiesto), iš kurio mėginys buvo imamas bandymo ciklo metu. Rezultatas yra bendra išmestos sudedamosios dalies masė arba masės srautas. KD koncentracijai apskaičiuoti ant filtro nusėdusių KD kiekis iš proporcingai paimto išmetamųjų dujų kiekio turi būti padalytas iš filtruotų išmetamųjų dujų kiekio.
 7.1.3. Matavimo procedūros
 Šis priedas taikomas dviem matavimo procedūroms, kurios yra funkciškai lygiavertės. Abu principai gali būti taikomi WHTC ir WHSC bandymo ciklams:
 a)
 dujinių sudedamųjų dalių mėginiai nenutrūkstamai imami iš nepraskiestų išmetamųjų dujų, o kietųjų dalelių kiekis nustatomas taikant dalies srauto skiedimo sistemą;
 b)
 dujiniai komponentai ir kietosios dalelės nustatomos naudojant viso srauto skiedimo sistemą (CVS sistemą).
 Leidžiamas bet koks abiejų principų derinys (pvz., nepraskiestų išmetamųjų dujų ir viso kietųjų dalelių srauto matavimas).
 7.2. Bandymo ciklai
 7.2.1. Pereinamųjų režimų bandymo ciklas WHTC
 Pereinamųjų režimų bandymo ciklas WHTC 1 priedėlyje nurodytas kaip normalizuoto sūkių dažnio ir sukamojo momento verčių sekundinė seka. Norint atlikti bandymą su variklio bandymo sąranka, normalizuotos vertės konvertuojamos į tikrąsias atskiro bandomo variklio vertes, remiantis variklio darbo kartografavimo kreive. Konvertavimas vadinamas denormalizacija, o toks bandymo ciklas – bandytino variklio etaloniniu ciklu. Taikant tas pamatines sūkių dažnio ir sukamojo momento vertes, ciklas atliekamas su bandymo sąranka ir registruojamos tikrosios sūkių dažnio, sukamojo momento ir galios vertės. Kad bandymas būtų patvirtintas, po jo atliekama pamatinių ir tikrųjų sūkių dažnio, sukamojo momento ir galios verčių regresijos analizė.
 Skaičiuojant su stabdymu susijusį išmetamųjų teršalų kiekį, tikrasis ciklo darbas apskaičiuojamas integruojant tikrąją variklio galią per ciklą. Kad ciklas būtų patvirtintas, tikrasis ciklo darbas turi atitikti nustatytas etaloninio ciklo darbo ribas.
 Dujinių teršalų mėginiai gali būti imami nenutrūkstamuoju (nepraskiestų ar praskiestų išmetamųjų dujų) arba periodiniu (praskiestų išmetamųjų dujų) būdu. Kietųjų dalelių mėginys praskiedžiamas kondicionuotu aplinkos oru ir surenkamas naudojant vieną tinkamą filtrą. WHTC schema parodyta 3 paveiksle.
 3 pav.
 WHTC bandymo ciklas
 7.2.2. Nuolydinis pastovios būsenos WHSC bandymo ciklas
 Nuolydinis pastovios būsenos WHSC bandymo ciklas susideda iš keleto normalizuoto sūkių dažnio ir apkrovos režimų, kurie turi būti perskaičiuojami į atskiro bandomo variklio pamatines vertes remiantis variklio charakteristikų kreive. Variklis kiekvienu režimu turi veikti nustatytą laiką, variklio sūkių skaičius ir apkrova nuosekliai pakeičiami per 20 ± 1 sekundę. Kad bandymas būtų patvirtintas, po jo atliekama pamatinių ir tikrųjų sūkių dažnio, sukamojo momento ir galios verčių regresijos analizė.
 Bandymo ciklo metu turi būti nustatyta kiekvieno dujinio teršalo koncentracija, išmetamųjų dujų srautas ir galia. Dujiniai teršalai gali būti registruojami nenutrūkstamai arba jų mėginiai paimami į mėginių maišą. Kietųjų dalelių mėginys praskiedžiamas kondicionuotu skiedikliu (pvz., aplinkos oru). Per visą bandymo procedūrą paimamas vienas mėginys, jis surenkamas naudojant vieną tinkamą filtrą.
 Skaičiuojant su stabdymu susijusį išmetamųjų teršalų kiekį, tikrasis ciklo darbas apskaičiuojamas integruojant tikrąją variklio galią per ciklą.
 WHSC parodytas 1 lentelėje. Išskyrus 1 režimą, kiekvieno režimo pradžia apibrėžiama kaip nuolydžio, pasibaigus ankstesniam režimui, pradžia.
 1 lentelė
 WHSC bandymo ciklas
 Režimas
 Normalizuotas sūkių dažnis
 (proc.)
 Normalizuotas sukimo momentas
 (proc.)
 Režimo trukmė (s),
 įskaitant 20 s nuolydį
 1
 0
 0
 210
 2
 55
 100
 50
 3
 55
 25
 250
 4
 55
 70
 75
 5
 35
 100
 50
 6
 25
 25
 200
 7
 45
 70
 75
 8
 45
 25
 150
 9
 55
 50
 125
 10
 75
 100
 50
 11
 35
 50
 200
 12
 35
 25
 250
 13
 0
 0
 210
 Suma
 1 895
 7.3. Bendroji bandymo seka
 Pateikta darbo eiga yra bendrosios rekomendacijos, kurių reikėtų laikytis atliekant bandymą. Išsamiau kiekvienas etapas yra aprašytas susijusiuose punktuose. Tam tikrais atvejais leidžiama nukrypti nuo rekomendacijų, bet specialūs susijusių punktų reikalavimai yra privalomi.
 WHTC bandymo procedūrą sudaro šalto variklio paleidimo bandymas, atliekamas po natūralaus arba dirbtinio variklio atvėsinimo, sušildymo laikotarpis ir įšilusio variklio paleidimo bandymas.
 WHSC bandymo procedūrą sudaro įšilusio variklio paleidimo bandymas, atliekamas po variklio kondicionavimo taikant WHSC režimą Nr. 9.
 7.4. Variklio charakteristikų grafikų sudarymas ir etaloninis ciklas
 Prieš variklio charakteristikų grafikų sudarymą, taikant 7.3 punkte pateiktą bendrąją seką, atliekami variklio matavimai, variklio veikimo patikrinimai ir sistemos kalibravimas.
 WHTC ir WHSC etaloniniam ciklui sudaryti variklio charakteristikų grafikai turi būti sudaryti nustačius visišką apkrovą ir sūkių dažnio ir didžiausiojo sukimo momento bei sūkių dažnio ir didžiausiosios galios santykių kreives. Charakteristikų kreivė turi būti taikoma variklio sūkių dažniui (7.4.6 punktas) ir sukimo momentui (7.4.7 punktas) denormalizuoti.
 7.4.1. Variklio įšildymas
 Norint stabilizuoti variklio parametrus pagal gamintojo rekomendaciją ir nusistovėjusią inžinerinę praktiką, variklis turi būti įšildomas esant 75–100 proc. didžiausiosios galios. Baigiantis įšildymo procedūrai variklis turi veikti, kad aušalo ir tepimo alyvos temperatūra nusistovėtų bent 2 minutėms ir atitiktų vidutines vertes ± 2 proc. tikslumu arba kol variklio termostatu bus galima kontroliuoti variklio temperatūrą.
 7.4.2. Į charakteristikų grafiką įtraukiamo sūkių dažnio intervalo nustatymas
 Mažiausiasis ir didžiausiasis charakteristikų grafikų sudarymo sūkių dažniai apibrėžiami taip:
 mažiausias kartografavimo apsisukimų dažnis
 =
 sūkių dažnis tuščiąja eiga
 didžiausias kartografavimo sūkių dažnis
 =
 arba sūkių dažnis, kuriuo sukimo momentas esant pilnutinei apkrovai sumažėja iki nulio (taikoma mažesnė vertė).
 7.4.3. Variklio charakteristikų kreivė
 Kai variklis stabilizuotas pagal 7.4.1 punktą, variklio charakteristikų grafikai sudaromi šia tvarka:
 a)
 variklis turi veikti neapkrautas esant tuščiajai eigai;
 b)
 variklis turi veikti taikant didžiausios galios valdymo užklausą esant mažiausiajam charakteristikų grafikų sudarymo sūkių dažniui;
 c)
 variklio greitis nuo mažiausiojo iki didžiausiojo charakteristikų grafikų sudarymo sūkių dažnio didinamas vidutine 8 ± 1 min–1/s sparta arba pastovia sparta, kad pasiekti didžiausiajam sūkių dažniui nuo mažiausiojo prireiktų nuo 4 iki 6 minučių. Variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento taškai registruojami bent vieno taško per sekundę greičiu.
 7.4.7 punkte pasirinkus b) variantą neigiamajam etaloniniam sukimo momentui nustatyti, charakteristikų kreivė nuo didžiausiojo iki mažiausiojo charakteristikų grafikų sudarymo sūkių dažnio gali tiesiogiai tęstis taikant mažiausios galios valdymo užklausą.
 7.4.4. Kiti charakteristikų grafikų sudarymo būdai
 Jei gamintojas mano, kad pirmiau nurodyti charakteristikų grafikų sudarymo metodai yra nepatikimi ar nėra tipiniai kuriam nors konkrečiam varikliui, galima taikyti kitus charakteristikų grafikų sudarymo metodus. Šie kiti metodai turi atitikti nurodytų charakteristikų grafikų sudarymo procedūrų tikslą – nustatyti didžiausią įmanomą sukimo momentą visais variklio sūkių dažniais, kurie būna per bandymo ciklus. Metodus, kurie dėl patikimumo ar tipiškumo skiriasi nuo šiame punkte nurodytų charakteristikų grafikų sudarymo metodų, turi patvirtinti tipo patvirtinimo institucija, be to, jų taikymas turi būti pagrįstas. Tačiau varikliams su reguliatoriumi arba su turbokompresoriumi jokiu būdu negalima taikyti mažėjančio variklio sūkių dažnio sukimo momento kreivės.
 7.4.5. Bandymų kartojimas
 Variklio charakteristikų grafikų prieš kiekvieną bandymo ciklą nebūtina sudaryti. Šie grafikai prieš bandymo ciklą sudaromi iš naujo, jei:
 a)
 vertinant inžineriniu požiūriu, nuo paskutinio charakteristikų grafikų sudarymo praėjo pernelyg daug laiko arba
 b)
 variklis buvo fiziškai pakeistas ar naujai kalibruotas, o tai gali turėti įtakos variklio veikimui.
 7.4.6. Variklio sūkių skaičiaus denormalizavimas
 1 priedėlyje (WHTC) ir 1 lentelėje (WHSC) nurodyti normalizuoti sūkių dažniai turi būti denormalizuoti, kad būtų galima sudaryti etaloninius ciklus, taikant šią lygtį:
 (9)
 Siekiant nustatyti n
 pref, didžiausiojo sukimo momento integralas turi būti apskaičiuotas nuo n
 idle iki n95h variklio charakteristikų kreivėje, gautoje pagal 7.4.3 punktą.
 4 ir 5 paveiksluose pavaizduoti variklio sūkių dažniai apibrėžiami taip:
 n
 norm
 normalizuotasis greitis pagal 1 priedėlį ir 1 lentelę, padalytas iš 100;
 n
 lo
 mažiausias sūkių dažnis, kai galia siekia 55 proc. didžiausiosios galios;
 n
 pref
 variklio sūkių dažnis, kai didžiausiojo sukimo momento iš charakteristikų grafiko integralas lygus 51 proc. viso integralo nuo nidle iki n95h;
 n
 hi
 didžiausias sūkių dažnis, kai galia siekia 70 proc. didžiausiosios galios;
 n
 idle
 sūkių dažnis tuščiąja eiga;
 n
 95h
 didžiausias sūkių dažnis, kai galia siekia 95 proc. didžiausiosios galios;
 Varikliams (daugiausia priverstinio uždegimo), kurių reguliatoriaus posvyrio kreivė staigiai krenta ir kurie dėl degalų tiekimo nutraukimo negali išvystyti n
 hi arba n
 95h, taikomos šios nuostatos:
 n
 hi
 9 lygtyje pakeičiamas į n
 Pmax × 1,02;
 n
 95h
 pakeičiamas į n
 Pmax × 1,02.
 4 pav.
 Bandymo sūkių dažnių apibrėžtis
 5 pav.
 npref apibrėžtis
 7.4.7. Variklio sukimo momento denormalizavimas
 Šio priedo 1 priedėlio variklio dinamometriniame grafike (WHTC) ir 1 lentelėje (WHSC) pateiktos sukimo momento vertės normalizuojamos iki atitinkamo sūkių dažnio didžiausio sukimo momento. Etaloniniams ciklams sudaryti kiekvieną atskirą etaloninio sūkių dažnio vertę, nurodytą 7.4.6 punkte, atitinkančios sukimo momento vertės turi būti denormalizuotos taikant charakteristikų kreivę, sudarytą pagal 7.4.3 punktą:
 (10)
 Čia:
 M
 norm,i
 normalizuotas sukimo momentas, proc.;
 M
 max,i
 didžiausiasis sukimo momentas iš charakteristikų kreivės, Nm;
 M
 f,i
 sukimo momentas, kurį suvartoja primontuotini pagalbiniai prietaisai (įranga), Nm;
 M
 r,i
 sukimo momentas, kurį suvartoja išmontuotini pagalbiniai prietaisai (įranga), Nm.
 Jei pagalbiniai prietaisai (įranga) primontuojami pagal šio priedo 6.3.1 punktą ir 6 priedėlį, M
 f ir M
 r turi būti lygios nuliui.
 Kad būtų galima sukurti pamatinių verčių ciklą, neigiamoms sukamo variklio taškų (šio priedo 1 priedėlyje pažymėtų „m“) sukimo momento vertėms suteikiamos pakeistos vertės, nustatytos vienu iš šių būdų:
 a)
 neigiama vertė suteikiama 40 proc. teigiamo sukimo momento, atitinkančio tą patį sūkių dažnio tašką, vertei;
 b)
 sudaromi neigiamo sukimo momento, kuris reikalingas varikliui įsibėgėti nuo mažiausiojo iki didžiausiojo charakteristikų grafikų sudarymo sūkių dažnio, charakteristikų grafikai;
 c)
 nustatomas neigiamas sukimo momentas, kurio reikia, kad variklį būtų galima sukti tuščiosios eigos ir nhi sūkių dažniu, ir tiesiškai interpoliuojama tarp šių dviejų taškų.
 7.4.8. Etaloninio ciklo darbo skaičiavimas
 Etaloninio ciklo darbas nustatomas ciklo metu sinchroniškai skaičiuojant akimirkines variklio galios vertes pagal etaloninį sūkių dažnį ir sukimo momentą, nustatytus pagal 7.4.6 ir 7.4.7 punktus. Akimirkinės variklio galios vertės integruojamos per bandymo ciklą ir apskaičiuojamas etaloninio ciklo darbas Wref (kWh). Jei pagalbiniai prietaisai (įranga) neprimontuoti pagal 6.3.1 punktą, akimirkinės galios vertės perskaičiuojamos pagal 6.3.5 punkto 4 lygtį.
 Tas pat metodas taikomas integruojant etaloninę ir tikrąją variklio galias. Jei reikia nustatyti vertes tarp gretimų pamatinių ar gretimų išmatuotų verčių, taikoma tiesinė interpoliacija. Integruojant tikrąjį ciklo darbą, visos neigiamos sukimo momento vertės turi būti prilygintos nuliui ir įtrauktos. Jei integruojama, kai dažnis yra mažesnis kaip 5 Hz, ir jei per nustatytą laiko atkarpą sukimo momento vertė pasikeičia iš teigiamos į neigiamą arba iš neigiamos į teigiamą, neigiamoji dalis turi būti apskaičiuota ir prilyginta nuliui. Teigiamoji dalis įtraukiama į integruotą vertę.
 7.5. Parengiamosios procedūros
 7.5.1. Matavimo įrangos įrengimas
 Bandymų įranga ir mėginių zondai turi būti įrengti pagal reikalavimus. Išmetimo vamzdis prijungiamas prie viso srauto skiedimo sistemos, jeigu ji naudojama.
 7.5.2. Matavimo įrangos parengimas mėginiams imti
 Prieš pradedant imti išmetamų teršalų mėginius atliekami šie veiksmai:
 a)
 ne anksčiau kaip prieš 8 valandas iki mėginių ėmimo pagal 9.3.4 punktą atliekami nuotėkio patikrinimai;
 b)
 jei mėginiai imami periodiniu būdu, prijungiamos švarios kaupimo priemonės, pvz., ištuštinti maišai;
 c)
 visi matavimo prietaisai įjungiami pagal gamintojų instrukcijas ir gerąją inžinerinę praktiką;
 d)
 įjungiamos skiedimo sistemos, mėginių siurbliai, aušinimo ventiliatoriai ir duomenų rinkimo sistema;
 e)
 nustatomi norimo lygio mėginių srautai, prireikus panaudojamas apylankinis srautas;
 f)
 mėginių ėmimo sistemos šilumokaičiai pašildomi arba atvėsinami neviršijant bandymui nustatyto darbinės temperatūros intervalo;
 g)
 leidžiama nustatyti stabilią šildomų arba šaldomų įtaisų, pvz., mėginio linijų, filtrų, aušintuvų ir siurblių, darbinę temperatūrą;
 h)
 išmetamųjų dujų skiedimo sistemos srautas įjungiamas ne vėliau kaip 10 min. iki bandymo sekos;
 i)
 prieš pradedant bet kurį bandymo intervalą, visų elektroninių integravimo prietaisų rodmenys nunulinami arba pakartotinai nunulinami.
 7.5.3. Dujų analizatorių patikra
 Pasirenkami dujų analizatoriaus intervalai. Leidžiama naudoti automatinio arba rankinio intervalo keitimo išmetamųjų dujų analizatorius. Bandymo ciklo metu išmetamųjų dujų analizatoriaus intervalas neturi būti keičiamas. Tuo metu taip pat neturi būti keičiamas analizatoriaus analoginio veikimo stiprintuvo (-ų) stiprinimo koeficientas.
 Naudojant 9.3.3 punkto specifikacijas atitinkančias tarptautiniu mastu atsekamas dujas turi būti nustatytas visų analizatorių nulinis ir matavimo intervalo atsakas. FID analizatorių matavimo intervalas turi būti nustatytas vieną anglies atomą turinčios medžiagos pagrindu (C1).
 7.5.4. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo filtro paruošimas
 Likus bent valandai iki bandymo pradžios, filtras įdedamas į nuo dulkių apsaugotą Petrio lėkštelę, kurioje leidžiama cirkuliuoti orui, o lėkštelė įdedama į svėrimo kamerą, kad stabilizuotųsi. Pasibaigus stabilizavimosi laikui, kiekvienas filtras sveriamas ir užregistruojama tuščio filtro masė. Tada filtras laikomas uždarytoje Petrio lėkštelėje ar užsandarintame filtro laikiklyje, kol bus panaudotas atliekant bandymą. Filtras turi būti panaudotas per aštuonias valandas nuo jo išėmimo iš svėrimo kameros.
 7.5.5. Skiedimo sistemos nustatymas
 Nustatomas viso srauto skiedimo sistemos praskiestų išmetamųjų dujų srautas arba srauto dalies skiedimo sistemos praskiestų išmetamųjų dujų srautas, kad iš sistemos būtų pašalintas vandens kondensatas, o filtro paviršiaus temperatūra būtų nuo 315 K (42 °C) iki 325 K (52 °C).
 7.5.6. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos įjungimas
 Paleidžiama kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistema ir jai leidžiama veikti taikant apylankinį srautą. Kietųjų dalelių fono lygį skiediklyje galima nustatyti paimant skiediklio mėginį prieš išmetamosioms dujoms patenkant į skiedimo tunelį. Matuoti galima prieš bandymą arba po jo. Jeigu matuojama ciklo pradžioje ir pabaigoje, gali būti apskaičiuotas verčių vidurkis. Jei matuojant fono koncentraciją naudojamos skirtingos mėginių ėmimo sistemos, matavimas atliekamas bandymo metu.
 7.6. WHTC ciklo eiga
 7.6.1. Variklio atvėsinimas
 Gali būti taikomas natūralus arba priverstinis atvėsinimas. Kai naudojamas priverstinis atvėsinimas, taikant gerąją inžinerinę praktiką sukonfigūruojamos sistemos, kad būtų tiekiamas oras varikliui aušinti, o aušinimo alyva – variklio tepimo sistemai aušinti, ir kad būtų pašalintas karštis iš variklio aušinimo sistemos ir papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos. Taikant priverstinį papildomo apdorojimo sistemos aušinimą, aušinimo oras netiekiamas tol, kol papildomo apdorojimo sistema neatvės iki žemesnės nei katalizinio suaktyvinimo temperatūra. Neleidžiama taikyti jokios aušinimo procedūros, dėl kurios būtų išmestas nebūdingas teršalų kiekis.
 7.6.2. Šalto variklio paleidimo bandymas
 Šalto variklio paleidimo bandymas pradedamas, kai variklio tepalo, aušinimo skysčio ir papildomo apdorojimo sistemų temperatūra yra nuo 293 K iki 303 K (20–30 °C). Variklis paleidžiamas vienu iš šių būdų:
 a)
 variklis paleidžiamas pagal naudotojo instrukcijas, naudojant starterį ir tinkamai įkrautą akumuliatorių arba tinkamą maitinimo šaltinį, arba
 b)
 Variklis paleidžiamas naudojant dinamometrą. Variklio sūkių dažnis turi atitikti jam būdingą dažnį, neviršijantį ± 25 proc. Sukimas sustabdomas per 1 s nuo variklio paleidimo. Jei variklis neužsiveda per 15 sukimo sekundžių, sukimas nutraukiamas ir nustatoma paleidimo sutrikimo priežastis; to nepaisoma, jei naudotojo instrukcijoje arba techninės priežiūros ir remonto instrukcijoje nurodyta ilgesnė nei įprasta sukimo trukmė.
 7.6.3. Sušildymo laikotarpis
 Iš karto po šalto variklio paleidimo bandymo varikliui taikomas 10 ± 1 minutės trukmės sušildymas ir jis kondicionuojamas, kad būtų galima atlikti įšilusio variklio paleidimo bandymą.
 7.6.4. Įšilusio variklio paleidimo bandymas
 Variklis paleidžiamas pasibaigus 7.6.3 punkte apibrėžtam sušildymo laikotarpiui, taikant vieną iš 7.6.2 punkte nustatytų būdų.
 7.6.5. Bandymo seka
 Tiek šalto, tiek įšilusio variklio paleidimo bandymo seka prasideda paleidus variklį. Varikliui veikiant įjungiamas ciklo valdymas, kad variklio veikimas atitiktų pirmąjį ciklo nustatytąjį tašką.
 WHTC atliekamas taikant 7.4 punkte aprašytą etaloninį ciklą. Variklio sūkių dažnio ir sukimo momento reguliavimo komandos duodamos ne mažesniu kaip 5 Hz dažniu (rekomenduojama 10 Hz). Nustatytieji taškai apskaičiuojami taikant tiesinį interpoliavimą tarp 1 Hz dažniu nustatytų etaloninio ciklo taškų. Tikrosios variklio sūkių dažnio ir sukimo momento vertės visą bandymo ciklą registruojamos bent kartą per sekundę (1 Hz), o signalai gali būti filtruojami elektroniniu būdu.
 7.6.6. Su teršalų išmetimu susijusių duomenų rinkimas
 Bandymo sekos pradžioje vienu metu, kai paleidžiama matavimo įranga:
 a)
 pradedamas rinkti arba analizuojamas skiediklis, jei naudojama viso srauto skiedimo sistema;
 b)
 pradedamos rinkti arba analizuojamos nepraskiestos arba praskiestos išmetamosios dujos – tai priklauso nuo taikomo būdo;
 c)
 pradedamas matuoti praskiestų išmetamųjų dujų kiekis ir reikiama temperatūra bei slėgis;
 d)
 pradedamas registruoti išmetamųjų dujų srautas, jei taikoma nepraskiestų išmetamųjų dujų analizė;
 e)
 pradedami registruoti gauti dinamometro sūkių skaičiaus ir sukimo momento duomenys.
 Jei matuojamos nepraskiestos išmetamosios dujos, išmetamųjų teršalų ((NM)HC, CO ir NOx) koncentracijos bei išmetamųjų dujų masės srautas matuojami nenutrūkstamai ir bent 2 Hz dažniu išsaugomi kompiuteryje. Visi kiti duomenys registruojami bent 1 Hz dažniu. Užrašomas analoginio tipo analizatorių atsakas, o kalibravimo duomenys gali būti naudojami tiesiogiai arba autonomiškai, atliekant duomenų vertinimą.
 Jei naudojama viso srauto skiedimo sistema, HC ir NOx kiekiai praskiedimo tunelyje matuojami nenutrūkstamai bent 2 Hz dažniu. Vidutinės koncentracijos nustatomos integruojant viso bandymo ciklo analizatoriaus signalus. Sistemos atsako trukmė turi būti ne didesnė kaip 20 s ir prireikus derinama su CVS srauto svyravimais bei mėginio ėmimo trukmės ir (arba) bandymo ciklo nukrypimais. CO, CO2 ir NMHC turi būti nustatyti integruojant nenutrūkstamo matavimo signalus arba analizuojant į mėginių ėmimo maišą per ciklą surinktų mėginių koncentracijos vertes. Skiediklyje esančių dujinių teršalų koncentracija nustatoma prieš tą vietą, kurioje išmetamosios dujos patenka į skiedimo tunelį; tai atliekama integruojant arba surenkant dujas į foninį maišą. Visi kiti matuotini parametrai registruojami bent vieno matavimo per sekundę dažniu (1 Hz).
 7.6.7. Kietųjų dalelių mėginių ėmimas
 Pradedant bandymo seką, kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistema perjungiama iš apylankinio srauto į kietųjų dalelių rinkimo srautą.
 Jei naudojama srauto dalies skiedimo sistema, mėginių siurblys (-iai) valdomas (-i) taip, kad per kietųjų dalelių mėginių ėmimo zondą ar per tiekimo vamzdį tekantis srautas būtų proporcingas išmetamųjų dujų masės srautui, kaip nustatyta 9.4.6.1 punkte.
 Jei naudojama viso srauto skiedimo sistema, mėginių siurblys (-iai) sureguliuojamas (-i) taip, kad per kietųjų dalelių mėginių ėmimo zondą ar per tiekimo vamzdį bėgančio srauto vertė nuo nustatytosios srauto vertės skirtųsi ne daugiau kaip ± 2,5 proc. Jei taikomas srauto kompensavimas (t. y. mėginių srauto proporcingas reguliavimas), turi būti įrodyta, kad pagrindinio tunelio srauto ir kietųjų dalelių mėginių srauto santykis nuo nustatytosios vertės nesikeičia daugiau kaip ± 2,5 proc. (išskyrus pirmąsias 10 mėginių ėmimo sekundžių). Užregistruojama vidutinė temperatūra ir slėgis dujų matuoklio (-ių) ar srauto matavimo prietaisų įleidžiamosiose angose. Jei ± 2,5 proc. tikslumu nustatyto dydžio srauto dėl didelio kietųjų dalelių kiekio ant filtro neįmanoma išlaikyti visą ciklo laiką, bandymo rezultatai anuliuojami. Bandymas pakartojamas taikant mažesnį mėginių srautą.
 7.6.8. Variklio gesimas ir įrangos triktis
 Jei bet kuriuo šalto variklio paleidimo bandymo metu variklis užgęsta, bandymo rezultatai anuliuojami. Variklis kondicionuojamas ir vėl paleidžiamas taip, kaip nurodyta 7.6.2 punkte, o bandymas pakartojamas.
 Jei bet kuriuo įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymo metu variklis užgęsta, bandymo rezultatai anuliuojami. Variklis sušildomas, kaip nurodyta 7.6.3 punkte, ir pakartojamas įšilusio variklio paleidimo bandymas. Šiuo atveju šalto variklio paleidimo bandymo nereikia kartoti.
 Jei per bandymo ciklą sugenda kuris nors reikalingas bandymo prietaisas, bandymo rezultatai anuliuojami, o bandymas pakartojamas pagal pirmiau išdėstytas sąlygas.
 7.7. WHSC ciklo eiga
 7.7.1. Skiedimo sistemos ir variklio kondicionavimas prieš bandymą
 Skiedimo sistema ir variklis paleidžiami ir įšildomi pagal 7.4.1 punktą. Po įšildymo variklis ir mėginių ėmimo sistema kondicionuojami varikliui veikiant 9 režimu (žr. 7.2.2 punktą, 1 lentelę) ne trumpiau kaip 10 minučių, kartu naudojant skiedimo sistemą. Galima paimti fiktyvių kietųjų dalelių teršalų mėginius. Tie mėginių filtrai neturi būti stabilizuojami arba sveriami, juos galima išmesti. Nustatomi bandymui pasirinkti apytikriai srauto greičiai. Po kondicionavimo variklis išjungiamas.
 7.7.2. Variklio paleidimas
 5 ± Praėjus 1 minutei po kondicionavimo 9 režimu, kaip aprašyta 7.7.1 punkte, variklis paleidžiamas taikant gamintojo rekomenduojamą naudotojo instrukcijoje aprašytą paleidimo procedūrą, naudojant arba starterį, arba dinamometrą, kaip nurodyta 7.6.2 punkte.
 7.7.3. Bandymo seka
 Bandymo seka turi prasidėti varikliui veikiant, tačiau ne vėliau kaip per minutę nuo tos akimirkos, kai variklio veikimas tampa kontroliuojamas, kad atitiktų pirmąjį ciklo režimą (tuščiosios eigos).
 WHSC atliekamas eilės tvarka taikant 7.2.2 punkto 1 lentelėje išvardytus bandymo režimus.
 7.7.4. Su teršalų išmetimu susijusių duomenų rinkimas
 Bandymo sekos pradžioje vienu metu, kai paleidžiama matavimo įranga:
 a)
 pradedamas rinkti arba analizuojamas skiediklis, jei naudojama viso srauto skiedimo sistema;
 b)
 pradedamos rinkti arba analizuojamos nepraskiestos arba praskiestos išmetamosios dujos – tai priklauso nuo taikomo būdo;
 c)
 pradedamas matuoti praskiestų išmetamųjų dujų kiekis ir reikiama temperatūra bei slėgis;
 d)
 pradedamas registruoti išmetamųjų dujų srautas, jei taikoma nepraskiestų išmetamųjų dujų analizė;
 e)
 pradedami registruoti gauti dinamometro sūkių skaičiaus ir sukimo momento duomenys.
 Jei matuojamos nepraskiestos išmetamosios dujos, išmetamųjų teršalų ((NM)HC, CO ir NOx) koncentracijos bei išmetamųjų dujų masės srautas matuojami nenutrūkstamai ir bent 2 Hz dažniu išsaugomi kompiuteryje. Visi kiti duomenys registruojami bent 1 Hz dažniu. Užrašomas analoginio tipo analizatorių atsakas, o kalibravimo duomenys gali būti naudojami tiesiogiai arba autonomiškai, atliekant duomenų vertinimą.
 Jei naudojama viso srauto skiedimo sistema, HC ir NOx kiekiai praskiedimo tunelyje matuojami nenutrūkstamai bent 2 Hz dažniu. Vidutinės koncentracijos nustatomos integruojant viso bandymo ciklo analizatoriaus signalus. Sistemos atsako trukmė turi būti ne didesnė kaip 20 s ir prireikus derinama su CVS srauto svyravimais bei mėginio ėmimo trukmės ir (arba) bandymo ciklo nukrypimais. CO, CO2 ir NMHC turi būti nustatyti integruojant nenutrūkstamo matavimo signalus arba analizuojant į mėginių ėmimo maišą per ciklą surinktų mėginių koncentracijos vertes. Skiediklyje esančių dujinių teršalų koncentracija nustatoma prieš tą vietą, kurioje išmetamosios dujos patenka į skiedimo tunelį; tai atliekama integruojant arba surenkant dujas į foninį maišą. Visi kiti matuotini parametrai registruojami bent vieno matavimo per sekundę dažniu (1 Hz).
 7.7.5. Kietųjų dalelių mėginių ėmimas
 Pradedant bandymo seką, kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistema perjungiama iš apylankinio srauto į kietųjų dalelių rinkimo srautą. Jei naudojama srauto dalies skiedimo sistema, mėginių siurblys (-iai) valdomas (-i) taip, kad per kietųjų dalelių mėginių ėmimo zondą ar per tiekimo vamzdį tekantis srautas būtų proporcingas išmetamųjų dujų masės srautui, kaip nustatyta 9.4.6.1 punkte.
 Jei naudojama viso srauto skiedimo sistema, mėginių siurblys (-iai) sureguliuojamas (-i) taip, kad per kietųjų dalelių mėginių ėmimo zondą ar per tiekimo vamzdį bėgančio srauto vertė nuo nustatytosios srauto vertės skirtųsi ne daugiau kaip ± 2,5 proc. Jei taikomas srauto kompensavimas (t. y. mėginių srauto proporcingas reguliavimas), turi būti įrodyta, kad pagrindinio tunelio srauto ir kietųjų dalelių mėginių srauto santykis nuo nustatytosios vertės nesikeičia daugiau kaip ± 2,5 proc. (išskyrus pirmąsias 10 mėginių ėmimo sekundžių). Užregistruojama vidutinė temperatūra ir slėgis dujų matuoklio (-ių) ar srauto matavimo prietaisų įleidžiamosiose angose. Jei ± 2,5 proc. tikslumu nustatyto dydžio srauto dėl didelio kietųjų dalelių kiekio ant filtro neįmanoma išlaikyti visą ciklo laiką, bandymo rezultatai anuliuojami. Bandymas pakartojamas taikant mažesnį mėginių srautą.
 7.7.6. Variklio gesimas ir įrangos triktis
 Jei bet kuriuo ciklo metu variklis užgęsta, bandymo rezultatai anuliuojami. Variklis kondicionuojamas pagal 7.7.1 punktą, vėl paleidžiamas, kaip nurodyta 7.7.2 punkte, o bandymas pakartojamas.
 Jei per bandymo ciklą sugenda kuris nors reikalingas bandymo prietaisas, bandymo rezultatai anuliuojami, o bandymas pakartojamas pagal pirmiau išdėstytas sąlygas.
 7.8. Po bandymo atliekamos procedūros
 7.8.1. Veiksmai po bandymo
 Atlikus bandymą sustabdomas išmetamųjų dujų masės srauto, praskiestų išmetamųjų dujų tūrio matavimas, dujų srauto rinkimas į mėginių ėmimo maišus ir išjungiamas kietųjų dalelių mėginių ėmimo siurblys. Integruojančiojo analizatoriaus sistemoje mėginio ėmimas turi tęstis, kol baigiasi sistemos atsako laikas.
 7.8.2. Proporcinio mėginių ėmimo patikra
 Patikrinama, ar kiekvienas proporcinis periodinis mėginys, pvz., maiše surinktas arba KD mėginys, buvo paimtas laikantis 7.6.7 ir 7.7.5 punktų. Visi reikalavimų neatitinkantys mėginiai turi būti anuliuojami.
 7.8.3. KD kondicionavimas ir svėrimas
 Dalelių filtrai sudedami į uždengtas ar sandarias talpyklas arba uždaromi filtrų laikikliai, kad mėginių filtrai būtų apsaugoti nuo aplinkos teršalų. Taip apsaugoti filtrai grąžinami į svėrimo kamerą. Jie kondicionuojami bent vieną valandą, po to pasveriami pagal 9.4.5 punktą. Užregistruojamas bendrasis filtro svoris.
 7.8.4. Rodmenų slinkio patikra
 Kai tik įmanoma, bet ne vėliau kaip 30 minučių po bandymo ciklo pabaigos arba sušildymo laikotarpio nustatomi taikomų dujų analizatorių intervalų nulinis ir matavimo intervalo atsakai. Šiame punkte bandymo ciklas apibrėžiamas taip:
 a)
 WHTC atveju: visa seka – šalto variklio paleidimas, įšilusio variklio laikymas ir įšilusio variklio paleidimas;
 b)
 įšilusio variklio WHTC bandymo atveju (6.6 punktas): seka – įšildyto variklio laikymas ir įšildyto variklio paleidimas;
 c)
 įšilusio variklio daugybinės regeneracijos WHTC bandymo atveju (6.6 punktas): visi įšilusio variklio paleidimo bandymai;
 d)
 WHSC atveju: bandymų ciklas.
 Analizatoriaus rodmenų slinkiui taikomos šios nuostatos:
 a)
 prieš bandymą ir po jo nustatyti nulinis ir matavimo intervalo atsakai gali būti tiesiogiai įterpti į 8.6.1 punkto 66 lygtį, nenustatinėjant rodmenų slinkio;
 b)
 jei rodmenų slinkio skirtumas tarp prieš bandymą ir po jo gautų rezultatų yra mažesnis kaip 1 proc. visos skalės, išmatuotos koncentracijos vertės gali būti taikomos neperskaičiuotos arba su rodmenų slinkio pataisa, kaip nurodyta 8.6.1 punkte;
 c)
 jei rodmenų slinkio skirtumas tarp prieš bandymą ir po jo gautų rezultatų yra ne mažesnis kaip 1 proc. visos skalės vertės, bandymo rezultatai anuliuojami arba išmatuotoms koncentracijos vertėms taikoma rodmenų slinkio pataisa, kaip nurodyta 8.6.1 punkte.
 7.8.5. Dujų maišuose surinktų mėginių analizė
 Kai tik įmanoma, atliekami šie veiksmai:
 a)
 dujų maišuose surinkti mėginiai išanalizuojami ne vėliau kaip praėjus 30 minučių po įšilusio variklio paleidimo bandymo pabaigos arba tada, kai variklis laikomas įšildytas atliekant šalto variklio paleidimo bandymą;
 b)
 foniniai mėginiai išanalizuojami ne vėliau kaip praėjus 60 minučių po įšilusio variklio paleidimo bandymo pabaigos.
 7.8.6. Ciklo darbo patvirtinimas
 Prieš skaičiuojant ciklo darbo vertę, praleidžiami visi taškai, užregistruoti paleidžiant variklį. Tikrasis ciklo darbas per bandymo ciklą nustatomas sinchroniškai taikant tikrąsias sūkių dažnio ir sukimo momento vertes akimirkinėms variklio galios vertėms nustatyti. Akimirkinės variklio galios vertės integruojamos per visą bandymo ciklą ir apskaičiuojamas tikrasis ciklo darbas Wact (kWh). Jei pagalbiniai prietaisai (įranga) neprimontuoti pagal 6.3.1 punktą, akimirkinės galios vertės perskaičiuojamos pagal 6.3.5 punkto 4 lygtį.
 Tikrajai variklio galiai integruoti taikoma 7.4.8 punkte aprašyta ta pati metodika.
 Tikroji ciklo darbo vertė Wact naudojama tada, kai norima ją palyginti su etaloninio ciklo darbo verte Wref ir apskaičiuoti su stabdymu susijusį išmetamųjų teršalų kiekį (žr. 8.6.3 punktą).
 Wact vertė turi būti nuo 85 proc. iki 105 proc. Wref vertės.
 7.8.7. Bandymo ciklo tinkamumo patvirtinimo statistika
 Turi būti gautos tiek WHTC, tiek WHSC tikrųjų verčių (n
 act, M
 act, P
 act) bei jų pamatinių verčių (n
 ref, M
 ref, P
 ref) tiesinės regresijos lygtys.
 Norint sumažinti paklaidą dėl ciklo matavimo ir pamatinių verčių signalų tarpusavio delsos, visa variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento išmatuotų signalų seka gali būti paskubinta ar uždelsta etaloninių sūkių skaičiaus ir sukimo momento sekos atžvilgiu. Jei įvyksta tikrųjų signalų poslinkis, sūkių dažnio ir sukimo momento vertės turi pasislinkti tiek pat ta pačia kryptimi.
 Taikant mažiausių kvadratų metodą gaunama tokia geriausios sutapties lygtis:
 (11)
 Čia:
 y
 tikroji sūkių dažnio (min–1), sukimo momento (Nm) arba galios (kW) vertė;
 a
 1
 tiesinės regresijos kreivės koeficientas;
 x
 sūkių dažnio (min–1), sukimo momento (Nm) ar galios (kW) pamatinė vertė;
 a
 0
 taškas y ašyje, kurį kerta regresijos tiesė.
 Apskaičiuojama kiekvienos regresijos kreivės standartinė įverčio y pagal x paklaida (SEE) ir mišriosios koreliacijos koeficientas (r2).
 Rekomenduojama šią analizę daryti 1 Hz dažniu. Kad bandymo rezultatai galiotų, turi būti laikomasi 2 lentelės (WHTC) arba 3 lentelės (WHSC) kriterijų.
 2 lentelė
 WHTC regresijos kreivės leidžiamosios nuokrypos
 Sūkių dažnis
 Sukimo momentas
 Galia
 y pagal x įverčio standartinė paklaida (SEE)
 ≤ 5 % didžiausiojo bandymo sūkių dažnio
 ≤ 10 % variklio didžiausiojo sukimo momento
 ≤ 10 % variklio didžiausiosios galios
 Tiesinės regresijos kreivės koeficientas, a
 1
 0,95–1,03
 0,83–1,03
 0,89–1,03
 Mišriosios koreliacijos koeficientas, r
 2
 mažiausiai 0,970
 mažiausiai 0,850
 mažiausiai 0,910
 Regresijos kreivės atkarpa y ašyje, a
 0
 ≤ 10 % sūkių dažnio tuščiąja eiga
 ± 20 Nm arba ± 2 % didžiausiojo sukimo momento (taikoma didesnė vertė)
 ± 4 kW arba ± 2 % didžiausiosios galios (taikoma didesnė vertė)
 3 lentelė
 WHSC regresijos kreivės leidžiamosios nuokrypos
 Sūkių dažnis
 Sukimo momentas
 Galia
 y pagal x įverčio standartinė paklaida (SEE)
 ≤ 1 % tuščiosios eigos sūkių dažnio
 ≤ 2 % variklio didžiausiojo sukimo momento
 ≤ 2 % variklio didžiausiosios galios
 Tiesinės regresijos kreivės koeficientas, a
 1
 0,99–1,01
 0,98–1,02
 0,98–1,02
 Mišriosios koreliacijos koeficientas, r
 2
 mažiausiai 0,990
 mažiausiai 0,950
 mažiausiai 0,950
 Regresijos kreivės atkarpa y ašyje, a
 0
 ≤ 1 % tuščiosios eigos sūkių dažnio
 ± 20 Nm arba ± 2 % didžiausiojo sukimo momento (taikoma didesnė vertė)
 ± 4 kW arba ± 2 % didžiausiosios galios (taikoma didesnė vertė)
 Tik regresijos tikslais prieš apskaičiuojant regresiją leidžiama praleisti taškus, jeigu jie pažymėti 4 lentelėje. Tačiau šie taškai neturi būti praleisti apskaičiuojant ciklo darbą ir teršalų išmetimą. Taškų praleidimas gali būti taikomas visam ciklui arba bet kuriai jo daliai.
 4 lentelė
 Taškai, kuriuos leidžiama praleisti atliekant regresijos analizę
 Įvykis
 Sąlygos
 Leidžiama praleisti šiuos taškus
 Mažiausia valdymo galia (tuščiosios eigos taškas)
 n
 ref = 0 proc.
 ir
 M
 ref = 0 proc.
 ir
 ir
 sūkių dažnis ir galia
 Mažiausioji valdymo galia (važiavimo taškas)
 M
 ref = 0 proc.
 galia ir sukimo momentas
 Mažiausioji valdymo galia
 n
 act ≤ 1,02 n
 ref ir M
 act > M
 ref
 arba
 n
 act > n
 ref ir M
 act ≤ M
 ref'
 arba
 n
 act > 1,02 n
 ref ir
 galios ir sukimo momento arba sūkių dažnio
 Didžiausioji valdymo galia
 n
 act < n
 ref ir M
 act ≥ M
 ref
 arba
 n
 act ≥ 0,98 n
 ref ir M
 act < M
 ref
 arba
 n
 act < 0,98 n
 ref ir
 galios ir sukimo momento arba sūkių dažnio
 8. IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ APSKAIČIAVIMAS
 Galutinis rezultatas suapvalinamas iki taikomame išmetamųjų teršalų standarte nurodyto į dešinę nuo dešimtainio skaičiaus kablelio esančių skaitmenų skaičiaus ir vieno papildomo reikšminio skaičiaus pagal ASTM E 29-06B. Neleidžiama apvalinti tarpinių verčių, pagal kurias bus gautas galutinis su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų rezultatas.
 Angliavandenilių ir (arba) angliavandenilių be metano apskaičiavimas grindžiamas šiais moliniais anglies dioksido / angliavandenilių / deguonies (C/H/O) degaluose santykiais:
 dyzelino atveju (B7) CH1,86O0,006,
 etanolio, skirto specialiems slėginio uždegimo varikliams, atveju (ED95) CH2,92O0,46,
 benzino atveju (E10) CH1,93O0,032,
 etanolio atveju (E85) CH2,74O0,385,
 SND atveju CH2,525,
 gamtinių dujų ir biometano atveju CH4.
 Skaičiavimo būdų pavyzdys pateiktas šio priedo 5 priedėlyje.
 Skaičiuoti išmetamuosius teršalus moliniu pagrindu pagal BTR Nr. 11 dėl ne keliams skirtų mobiliųjų mašinų išmetamųjų teršalų bandymo protokolo 7 priedą leidžiama prieš tai pritarus tipo patvirtinimo institucijai.
 8.1. Drėgnio pataisa
 Jeigu teršalų išmetimas išmatuotas pagal sausas dujas, išmatuotos sausų dujų koncentracijos vertės perskaičiuojamos pagal šią lygtį:
 (12)
 Čia:
 c
 d
 sausų dujų koncentracija, išreikšta milijoninėmis dalimis (pmm) arba tūrio procentais;
 kw
 drėgnio pataisos koeficientas (k
 w,a, k
 w,e arba k
 w,d, atsižvelgiant į atitinkamą taikomą lygtį).
 8.1.1. Nepraskiestos išmetamosios dujos
 (13)
 arba
 (14)
 arba
 (15)
 su
 (16)
 ir
 (17)
 Čia:
 H
 a
 įsiurbiamo oro drėgnis, vandens kiekis (g) kilograme sauso oro;
 w
 ALF
 vandenilio kiekis degaluose, masės %;
 q
 mf,i
 akimirkinis degalų masės srautas, kg/s;
 q
 mad,I
 akimirkinis sauso įsiurbiamo oro masės srautas, kg/s;
 p
 r
 vandens garų slėgis po aušinimo vonios, kPa;
 p
 b
 bendras atmosferinis slėgis, kPa;
 w
 DEL
 azoto kiekis degaluose, masės %;
 w
 EPS
 deguonies kiekis degaluose, masės %;
 α
 degalų molinis vandenilio santykis;
 c
 CO2
 sauso CO2 koncentracija, proc.;
 c
 CO
 sauso CO koncentracija, %.
 13 ir 14 lygtys yra iš esmės vienodos, tik 13 ir 15 lygtyse taikomas koeficientas 1,008 yra apytikrė tikslesnio 14 lygties vardiklio reikšmė.
 8.1.2. Praskiestos išmetamosios dujos
 (18)
 arba
 (19)
 su
 (20)
 Čia:
 α
 degalų molinis vandenilio santykis;
 c
 CO2w
 drėgno CO2 koncentracija, %;
 c
 CO2d
 sauso CO2 koncentracija, proc.;
 H
 d
 skiediklio drėgnis, vandens kiekis (g) kilograme sauso oro;
 H
 a
 įsiurbiamo oro drėgnis, vandens kiekis (g) kilograme sauso oro;
 D
 skiedimo koeficientas (žr. 8.5.2.3.2 punktą).
 8.1.3. Skiediklis
 (21)
 su
 (22)
 Čia:
 H
 d
 skiediklio drėgnis, vandens kiekis (g) kilograme sauso oro.
 8.2. NOx drėgnio pataisa
 Kadangi NOx išmetimas priklauso nuo aplinkos oro sąlygų, NOx koncentracija pataisoma atsižvelgiant į drėgnį, taikant 8.2.1 arba 8.2.2 punkte pateiktus koeficientus. Įsiurbiamo oro drėgnį Ha galima išvesti iš santykinio drėgnio, rasos taško, garų slėgio arba sausojo (drėgnojo) termometro rodmenų, taikant visuotinai pripažintas lygtis.
 8.2.1. Slėginio uždegimo varikliai
 (23)
 Čia:
 H
 a
 įsiurbiamo oro drėgnis, vandens kiekis (g) kilograme sauso oro;
 8.2.2. Priverstinio uždegimo varikliai
 (24)
 Čia:
 H
 a
 įsiurbiamo oro drėgnis, vandens kiekis (g) kilograme sauso oro;
 8.3. Dalelių filtro plūdrumo pataisa
 Mėginių ėmimo filtro masė perskaičiuojama atsižvelgiant į jo plūdrumą ore. Plūdrumo pataisa priklauso nuo mėginių ėmimo filtro tankio, oro tankio ir svarstyklių kalibravimo svorio tankio, bet neatsižvelgiama į pačių KD plūdrumą. Plūdrumo pataisa taikoma tiek tuščio filtro, tiek filtro su dalelėmis masei.
 Jei filtro medžiagos tankis nežinomas, taikomi tokie tankiai:
 a)
 teflonu padengtas stiklo pluošto filtro atveju 2 300 kg/m3;
 b)
 teflono membranos filtro atveju 2 144 kg/m3;
 c)
 teflono membranos filtro su atraminiu polimetilpenteno žiedu atveju 920 kg/m3.
 Nerūdijančiojo plieno kalibravimo svarmenų atveju taikomas 8 000 kg/m3 tankis. Jei kalibravimo svarmens medžiaga kita, reikia žinoti jos tankį.
 Apskaičiuojama taikant šią formulę:
 (25)
 su
 (26)
 Čia:
 m
 uncor
 neperskaičiuota kietųjų dalelių mėginio masė, mg;
 ρ
 a
 oro tankis, kg/m3;
 ρ
 w
 svarstyklių kalibravimo svarmens tankis, kg/m3;
 ρ
 f
 kietųjų dalelių mėginių ėmimo filtro tankis, kg/m3;
 p
 b
 bendras atmosferinis slėgis, kPa;
 T
 a
 oro temperatūra svarstyklių aplinkoje, K;
 28,836
 molinė oro masė esant etaloniniam drėgniui (282,5 K), g/mol;
 8,3144
 molinė dujų konstanta.
 Dalelių mėginio masė m
 p, nurodyta 8.4.3 ir 8.5.3 punktuose, apskaičiuojama taip:
 (27)
 Čia:
 m
 f,G
 pagal plūdrumą perskaičiuota bendra filtro su dalelėmis masė, mg;
 m
 f,T
 pagal plūdrumą perskaičiuota tuščio filtro masė, mg.
 8.4. Dalies srauto skiedimo sistema (PFS) ir nepraskiestų dujų matavimas
 Dujinių sudedamųjų dalių akimirkinės koncentracijos signalai naudojami išmetamųjų teršalų masei apskaičiuoti dauginant iš akimirkinės išmetamųjų teršalų masės srauto. Išmetamųjų dujų masės srautas matuojamas tiesiogiai arba apskaičiuojamas taikant įsiurbiamo oro ir degalų srauto rodmenis, pėdsakinių dujų naudojimo būdą arba įsiurbiamo oro ir oro bei degalų santykio matavimą. Ypatingas dėmesys atkreipiamas į įvairių prietaisų atsako trukmę. Į šiuos skirtumus turi būti atsižvelgiama lyginant signalus. Kietųjų dalelių atveju išmetamųjų dujų masės srauto signalai naudojami, kai reikia valdyti dalies srauto skiedimo sistemą, kad būtų galima paimti išmetamųjų dujų masės srautui proporcingą mėginį. Proporcingumo kokybė patikrinama taikant mėginio ir išmetamųjų dujų srauto regresijos analizę pagal 9.4.6.1 punktą. Visa bandymo schema parodyta 6 paveiksle.
 6 pav.
 Nepraskiesto srauto / dalies srauto matavimo sistema
 8.4.1. Išmetamųjų dujų srauto masės nustatymas
 8.4.1.1. Įžanga
 Apskaičiuojant teršalų kiekį nepraskiestose išmetamosiose dujose ir valdant dalies srauto skiedimo sistemą, būtina žinoti išmetamųjų dujų masės srautą. Išmetamųjų dujų masės srautą galima nustatyti vienu iš 8.4.1.3–8.4.1.7 punktuose aprašytų būdų.
 8.4.1.2. Atsako trukmė
 Apskaičiuojant išmetamųjų teršalų kiekį bet kurio iš 8.4.1.3–8.4.1.7 punktuose aprašytų būdų, atsako trukmė turi būti ne ilgesnė kaip analizatoriaus atsako trukmė (≤ 10 s), kaip nustatyta 9.3.5 punkte.
 Norint valdyti dalies srauto skiedimo sistemą, atsakas turi būti greitas. Tinkle valdomų dalies srauto skiedimo sistemų atsako trukmė turi būti ≤ 0,3 s. Dalies srauto skiedimo sistemų atveju, kai taikoma išankstinė kontrolė, pagrįsta etaloninio bandymo duomenimis, išmetamųjų dujų srauto matavimo sistemos atsako trukmė turi būti ≤ 5 s, o kilimo trukmė – ≤ 1 s. Sistemos atsako trukmę nustato prietaiso gamintojas. Išmetamųjų dujų srautui ir dalies srauto skiedimo sistemai taikomi bendros atsako trukmės reikalavimai yra nurodyti 9.4.6.1 punkte.
 8.4.1.3. Tiesioginio matavimo metodas
 Akimirkinį išmetamųjų dujų srautą galima tiesiogiai matuoti šiomis sistemomis:
 a)
 prietaisais, kuriais matuojamas slėgio skirtumas, pvz., srauto matavimo tūta (žr. ISO 5167);
 b)
 ultragarsiniu debitmačiu;
 c)
 sūkuriniu debitmačiu.
 Privaloma imtis atsargumo priemonių, kad būtų išvengta matavimo paklaidų, galinčių turėti poveikio išmatuotos išmetamųjų teršalų vertės paklaidoms. Minėtos priemonės – kruopštus įtaiso įmontavimas variklio išmetamųjų dujų sistemoje pagal prietaiso gamintojo rekomendacijas ir atsižvelgiant į gerąją inžinerinę praktiką. Turi būti atkreipiamas ypatingas dėmesys į tai, kad įmontavus įtaisą nebūtų daroma poveikio variklio darbui ir išmetamųjų teršalų kiekiui.
 Debitmačiai turi atitikti 9.2 punkto tiesiškumo reikalavimus.
 8.4.1.4. Oro ir degalų matavimo metodas
 Tinkamais debitmačiais matuojamas oro ir degalų srautas. Akimirkinis išmetamųjų dujų srautas apskaičiuojamas taip:
 (28)
 Čia:
 q
 mew,i
 akimirkinis išmetamųjų dujų masės srautas, kg/s;
 q
 maw,i
 akimirkinis įsiurbiamo oro masės srautas, kg/s;
 q
 mf,i
 akimirkinis degalų masės srautas, kg/s;
 Debitmačiai turi atitikti 9.2 punkto tiesiškumo reikalavimus, bet turi būti pakankamai tikslūs, kad taip pat atitiktų ir išmetamųjų dujų srauto tiesiškumo reikalavimus.
 8.4.1.5. Pėdsakinių dujų matavimo metodas
 Pagal šį metodą išmetamosiose dujose matuojama pėdsakinių dujų koncentracija.
 Žinomas kiekis inertinių dujų (pvz., gryno helio) įpurškiamas į išmetamąsias dujas kaip pėdsakinės dujos. Dujos sumaišomos ir praskiedžiamos išmetamosiomis dujomis, tačiau išmetimo vamzdyje neturi reaguoti. Po to išmetamųjų dujų mėginyje matuojama dujų koncentracija.
 Siekiant visiškai sumaišyti pėdsakines dujas, išmetamųjų dujų ėmimo zondas turi būti įrengtas bent 1 m arba 30 išmetimo vamzdžio skersmenų atstumu (taikoma didesnė vertė) pasroviui nuo bandomųjų dujų įpurškimo vietos. Mėginių ėmimo zondas gali būti įrengtas arčiau įpurškimo vietos, jei visiškas sumaišymas tikrinamas lyginant pėdsakinių dujų koncentraciją ir etaloninę koncentraciją, kai bandomosios dujos įpurškiamos prieš variklį.
 Turi būti nustatytas toks pėdsakinių dujų srautas, kad po sumaišymo bandomųjų dujų koncentracija varikliui veikiant tuščiąja eiga būtų mažesnė nei bandomųjų dujų analizatoriaus skalės didžiausia vertė.
 Išmetamųjų dujų srautas apskaičiuojamas taip:
 (29)
 Čia:
 q
 mew,i
 akimirkinis išmetamųjų dujų masės srautas, kg/s;
 q
 vt
 pėdsakinių dujų srautas, cm3/min;
 c
 mix,i
 akimirkinė pėdsakinių dujų koncentracija po sumaišymo, ppm;
 ρ
 e
 išmetamųjų dujų tankis, kg/m3 (žr. 5 lentelę);
 c
 b
 pėdsakinių dujų foninė koncentracija įleidžiamame ore, ppm.
 Pėdsakinių dujų foninė koncentracija (c
 b) gali būti nustatyta apskaičiuojant fono koncentraciją, išmatuotą iš karto prieš bandymą ir po jo.
 Kai foninė koncentracija sudaro mažiau kaip 1 proc. pėdsakinių dujų po sumaišymo koncentracijos (c
 mix.i) esant didžiausiam išmetamųjų dujų srautui, į foninę koncentraciją galima neatsižvelgt.
 Visa sistema turi atitikti 9.2 punkte nustatytus išmetamųjų dujų srauto tiesiškumo reikalavimus.
 8.4.1.6. Oro srauto ir oro bei degalų santykio matavimo metodas
 Pagal šį metodą išmetamųjų dujų masės srautas apskaičiuojamas pagal oro srautą ir oro bei degalų santykį. Akimirkinis išmetamųjų dujų srautas apskaičiuojamas taip:
 (30)
 su
 (31)
 (32)
 Čia:
 q
 maw,i
 akimirkinis įsiurbiamo oro masės srautas, kg/s;
 stechiometrinis oro ir degalų santykis, kg/kg;
 λ
 i
 akimirkinio perteklinio oro koeficientas;
 c
 CO2d
 sauso CO2 koncentracija, proc.;
 c
 COd
 sauso CO koncentracija, ppm;
 c
 HCw
 drėgnų HC koncentracija, ppm.
 Oro debitmačiai ir analizatoriai turi atitikti 9.2 punkte nustatytus tiesiškumo reikalavimus, o visa sistema turi atitikti 9.2 punkte nustatytus išmetamųjų dujų srauto tiesiškumo reikalavimus.
 Jeigu perteklinio oro koeficientui matuoti naudojama oro ir degalų santykio matavimo įranga, pvz., cirkonio tipo jutiklis, ji turi atitikti 9.3.2.7 punkto reikalavimus.
 8.4.1.7. Anglies balanso metodas
 Šiuo metodu išmetamųjų dujų masė apskaičiuojama pagal degalų srauto ir dujinių išmetamųjų teršalų sudedamąsias dalis, kuriose yra anglies. Akimirkinis išmetamųjų dujų srautas apskaičiuojamas taip:
 (33)
 su
 (34)
 ir
 (35)
 Čia:
 q
 mf,i
 akimirkinis degalų masės srautas, kg/s;
 H
 a
 įsiurbiamo oro drėgnis, vandens kiekis (g) kilograme sauso oro;
 w
 BET
 deguonies kiekis degaluose, masės %;
 w
 ALF
 vandenilio kiekis degaluose, masės %;
 w
 DEL
 azoto kiekis degaluose, masės %;
 w
 EPS
 deguonies kiekis degaluose, masės %;
 c
 CO2d
 sauso CO2 koncentracija, proc.;
 c
 CO2d,a
 sauso CO2 koncentracija įsiurbiame ore, proc.;
 c
 CO
 sauso CO koncentracija, ppm;
 c
 HCw
 drėgnų HC koncentracija, ppm.
 8.4.2. Dujinių sudedamųjų dalių nustatymas
 8.4.2.1. Įžanga
 Bandyti pateikto variklio išmetamose nepraskiestose dujose esančios dujinės sudedamosios dalys matuojamos šio priedo 9.3 punkte ir 2 priedėlyje aprašytomis matavimo ir mėginių ėmimo sistemomis. Duomenų vertinimas aprašytas 8.4.2.2 punkte.
 8.4.2.3 ir 8.4.2.4 punktuose aprašytos dvi skaičiavimo metodikos, kurios yra lygiavertės 5 priede nurodytiems etaloniniams degalams. 8.4.2.3 punkte aprašyta metodika yra paprastesnė, nes sudedamosios dalies ir išmetamųjų dujų tankio santykiui naudojamos lentelių u vertės. 8.4.2.4 punkto metodika leidžia tiksliau nustatyti degalų ypatybes, kurios skiriasi nuo 5 priedo specifikacijų, tačiau tada reikalinga pirminė degalų sudėties analizė.
 8.4.2.2. Duomenų vertinimas
 Išmetamųjų teršalų duomenys užregistruojami ir saugomi pagal 7.6.6 punktą.
 Dujinių sudedamųjų dalių masės srautui apskaičiuoti užregistruotų koncentracijos verčių kreivės ir išmetamųjų dujų masės srauto kreivė reguliuojama laiko atžvilgiu pagal transformacijos trukmę kaip apibrėžta 3.1 punkte. Dėl to kiekvieno išmetamųjų dujų kiekį nustatančio analizatoriaus ir išmetamųjų dujų masės srauto sistemos atsako trukmė nustatoma atitinkamai pagal 8.4.1.2 ir 9.3.5 punktų nuostatas bei užregistruojama.
 8.4.2.3. Išmetamųjų teršalų masės apskaičiavimas remiantis lentelėse pateikiamomis vertėmis
 Teršalų masė (g per bandymą) nustatoma akimirkinę išmetamųjų teršalų masę apskaičiuojant pagal teršalų ir išmetamųjų dujų masės srauto nepraskiestos koncentracijos vertes, patikslintas pagal transformacijos trukmę, kaip nustatyta remiantis 8.4.2.2 punktu, integruojant akimirkines ciklo vertes, o integruotas vertes padauginant iš 5 lentelėje pateiktų u verčių. Jei matuojamos sausos dujos, prieš tolesnius skaičiavimus akimirkinėms koncentracijos vertėms pagal 8.1 punktą taikomas drėgnio pataisos koeficientas.
 Apskaičiuojant NOx, išmetamųjų teršalų masė padauginama iš drėgnio pataisos koeficiento k
 h,D arba k
 h,G, kaip nustatyta 8.2 punkte.
 Taikoma ši lygtis:
 (g per bandymą)
 (36)
 Čia:
 u
 gas
 atitinkama išmetamųjų dujų sudedamosios dalies vertė iš 5 lentelės;
 c
 gas,i
 išmetamųjų dujų sudedamosios dalies akimirkinė koncentracija, ppm;
 q
 mew,i
 akimirkinis išmetamųjų teršalų masės srautas, kg/s;
 f
 duomenų rinkimo sparta, Hz;
 n
 matavimų skaičius.
 5 lentelė
 Nepraskiestų išmetamųjų dujų u vertės ir komponentų tankiai
 Degalai
 ρe
 Dujos
 NOx
 CO
 HC
 CO2
 O2
 CH4
 ρgas [kg/m3]
 2,053
 1,250
 (2)
 1,9636
 1,4277
 0,716
 ugas
 (3)
 Dyzelinas (B7)
 1,2943
 0,001586
 0,000966
 0,000482
 0,001517
 0,001103
 0,000553
 Etanolis (ED95)
 1,2768
 0,001609
 0,000980
 0,000780
 0,001539
 0,001119
 0,000561
 SGD (4)
 1,2661
 0,001621
 0,000987
 0,000528 (5)
 0,001551
 0,001128
 0,000565
 Propanas
 1,2805
 0,001603
 0,000976
 0,000512
 0,001533
 0,001115
 0,000559
 Butanas
 1,2832
 0,001600
 0,000974
 0,000505
 0,001530
 0,001113
 0,000558
 SND (6)
 1,2811
 0,001602
 0,000976
 0,000510
 0,001533
 0,001115
 0,000559
 Benzinas (E10)
 1,2931
 0,001587
 0,000966
 0,000499
 0,001518
 0,001104
 0,000553
 Etanolis (E85)
 1,2797
 0,001604
 0,000977
 0,000730
 0,001534
 0,001116
 0,000559
 8.4.2.4. Išmetamųjų teršalų masės skaičiavimas remiantis tiksliomis lygtimis
 Teršalų masė (g per bandymą) nustatoma akimirkinę išmetamųjų teršalų masę apskaičiuojant pagal teršalų nepraskiestos koncentracijos vertes, u vertes ir išmetamųjų dujų masės srautą, atsižvelgiant į transformacijos trukmę, kaip nustatyta pagal 8.4.2.2 punktą, integruojant akimirkines ciklo vertes. Jei matuojamos sausos dujos, prieš tolesnius skaičiavimus akimirkinėms koncentracijos vertėms pagal 8.1 punktą taikomas drėgnio pataisos koeficientas.
 Apskaičiuojant NOx, išmetamųjų teršalų masė padauginama iš drėgnio pataisos koeficiento k
 h,D arba k
 h,G, kaip nustatyta 8.2 punkte.
 Taikoma ši lygtis:
 (g per bandymą)
 (37)
 Čia:
 u
 gas
 apskaičiuojamas pagal 38 ir 39 lygtis;
 c
 gas,i
 išmetamųjų dujų sudedamosios dalies akimirkinė koncentracija, ppm;
 q
 mew,i
 akimirkinis išmetamųjų teršalų masės srautas, kg/s;
 f
 duomenų rinkimo sparta, Hz;
 n
 matavimų skaičius.
 Akimirkinės u vertės apskaičiuojamos taip:
 (38)
 arba
 (39)
 su
 (40)
 Čia:
 M
 gas
 dujų sudedamosios dalies molinė masė (žr. šio priedo 5 priedėlį);
 Me,i
 išmetamųjų dujų akimirkinė molinė masė, g/mol;
 ρ
 gas
 dujų sudedamosios dalies tankis, kg/m3;
 ρ
 e,i
 išmetamųjų dujų akimirkinis tankis, kg/m3.
 Išmetamųjų dujų molinė masė M
 e gaunama bendrajai degalų sudėčiai CHαO
 ε
 N
 δ
 S
 γ
 taikant prielaidą, kad sudega viskas:
 (41)
 Čia:
 q
 maw,i
 akimirkinis įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam orui, kg/s;
 q
 mf,i
 akimirkinis degalų masės srautas, kg/s;
 H
 a
 įsiurbiamo oro drėgnis, vandens kiekis (g) kilograme sauso oro;
 M
 a
 molinė sauso įsiurbiamo oro masė = 28.965 g/mol.
 Išmetamųjų dujų tankis ρ
 e gaunamas taip:
 (42)
 Čia:
 q
 mad,i
 akimirkinis įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas sausam orui, kg/s;
 q
 mf,i
 akimirkinis degalų masės srautas, kg/s;
 H
 a
 įsiurbiamo oro drėgnis, vandens kiekis (g) kilograme sauso oro;
 k
 fw
 specialus degalų koeficientas pagal 8.1.1 punkte nustatytą 16 lygtį.
 8.4.3. Kietųjų dalelių kiekio nustatymas
 8.4.3.1. Duomenų vertinimas
 Kietųjų dalelių masė skaičiuojama pagal 8.3 punkte nustatytą 27 lygtį. Siekiant nustatyti kietųjų dalelių koncentraciją, užregistruojama bendra filtro mėginio masė m
 sep per bandymo ciklą.
 Turint ankstesnį tipo patvirtinimo institucijos patvirtinimą, kietųjų dalelių masė gali būti perskaičiuota atsižvelgiant į skiediklio kietųjų dalelių lygį, kaip nustatyta 7.5.6 punkte, atsižvelgiant į gerąją inžinerinę praktiką ir specialias naudojamos kietųjų dalelių matavimo sistemos konstrukcijos ypatybes.
 8.4.3.2. Išmetamųjų teršalų masės apskaičiavimas
 Atsižvelgiant į sistemos konstrukciją, kietųjų dalelių masė (g per bandymą) apskaičiuojama taikant 8.4.3.2.1 arba 8.4.3.2.2 punkto metodus po kietųjų dalelių mėginio masės plūdrumo pataisos pagal 8.3 punktą.
 8.4.3.2.1. Skaičiavimas, pagrįstas mėginio santykiu
 (43)
 Čia:
 m
 p
 ciklo kietųjų dalelių mėginio masė, mg;
 r
 s
 vidutinis mėginio santykis per bandymo ciklą;
 su
 (44)
 Čia:
 m
 se
 mėginio masė per ciklą, kg;
 m
 ew
 visas išmetamųjų teršalų masės srautas per ciklą, kg;
 m
 sep
 per kietųjų dalelių surinkimo filtrus tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė, kg;
 m
 sed
 skiedimo tuneliu tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė, kg.
 Jei tai visiško mėginio ėmimo tipo sistema, m
 sep ir m
 sed yra vienodi.
 8.4.3.2.2. Skaičiavimas, pagrįstas skiedimo santykiu
 (45)
 Čia:
 m
 p
 ciklo kietųjų dalelių mėginio masė, mg;
 m
 sep
 per kietųjų dalelių surinkimo filtrus tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė, kg;
 m
 edf
 lygiaverčių praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą, kg.
 Bendra lygiaverčių praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą apskaičiuojama taip:
 (46)
 (47)
 (48)
 Čia:
 q
 medf,i
 akimirkinis lygiavertis išmetamųjų dujų masės srautas, kg/s;
 q
 mew,i
 akimirkinis išmetamųjų dujų masės srautas, kg/s;
 r
 d,i
 akimirkinio praskiedimo santykis;
 q
 mdew,i
 akimirkinis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, kg/s;
 q
 mdw,i
 akimirkinis skiediklio masės srautas, kg/s;
 f
 duomenų rinkimo sparta, Hz;
 n
 matavimų skaičius.
 8.5. Viso srauto skiedimo matavimas (CVS)
 Pagal dujinių sudedamųjų dalių koncentracijos signalus, integruojant juos per ciklą arba kaupiant mėginį maiše, apskaičiuojama išmetamųjų teršalų masė dauginant iš praskiesto išmetamųjų teršalų masės srauto. Išmetamųjų dujų masės srautas matuojamas pastovaus tūrio mėginio ėmimo (CVS) sistema, kuri gali naudoti tūrinį siurblį (PDP), kritinio srauto difuzorių (CFV) arba ikigarsinį difuzorių (SSV) su srauto kompensavimu arba be kompensavimo.
 Imant mėginius į maišą ir imant kietųjų dalelių mėginius, proporcingas mėginys paimamas iš CVS sistemos praskiestų išmetamųjų dujų. Sistemoje be srauto kompensavimo mėginio srauto ir CVS srauto santykis nuo nustatytojo bandymo taško turi skirtis ne daugiau kaip ± 2,5 proc. Sistemoje su srauto kompensavimu kiekvienas atskiras srautas gali skirtis nuo savo atitinkamo tikslinio srauto ne daugiau kaip ± 2,5 proc.
 Visa bandymo schema parodyta 7 paveiksle.
 7 pav.
 Viso srauto matavimo sistemos schema
 8.5.1. Praskiestų išmetamųjų dujų srauto nustatymas
 8.5.1.1. Įžanga
 Apskaičiuojant išmetamųjų teršalų kiekį praskiestose išmetamosiose dujose, būtina žinoti praskiestų išmetamųjų dujų masės srautą. Visas ciklo praskiestų išmetamųjų dujų srautas (kg per bandymą) apskaičiuojamas remiantis per ciklą atliktais matavimais ir atitinkamais srauto matavimo įtaiso kalibravimo duomenimis (V
 0, jei tai PDP, K
 V, jei tai CFV, C
 d, jei tai SSV), bet kuriuo 8.5.1.2–8.5.1.4 punktuose apibrėžtu metodu. Jei bendras kietųjų dalelių mėginio srautas (m
 sep) didesnis kaip 0,5 proc. viso CVS srauto (m
 ed), CVS srautui padaroma pataisa dėl m
 sep arba kietųjų dalelių mėginio srautas sugrąžinamas į CVS prieš srauto matavimo įtaisą.
 8.5.1.2. PDP-CVS sistema
 Jei praskiestų išmetamųjų teršalų temperatūra per ciklą naudojant šilumokaitį svyruoja ne daugiau kaip ± 6 K, ciklo masės srautas apskaičiuojamas taip:
 (49)
 Čia:
 V
 0
 dujų, bandymo sąlygomis perpumpuojamų per vieną apsisukimą, tūris, m3 per apsuką;
 n
 P
 bendras siurblio apsukų skaičius per bandymą;
 p
 p
 absoliutusis slėgis siurblio įtekėjimo angoje, kPa;
 T
 vidutinė praskiestų išmetamųjų dujų temperatūra siurblio įtekėjimo angoje, K.
 Jei naudojama sistema su srauto kompensavimu (t. y. be šilumokaičio), apskaičiuojama akimirkinė išmetamųjų teršalų masė ir ji integruojama per ciklą. Šiuo atveju akimirkinė praskiestų išmetamųjų dujų masė apskaičiuojama taip:
 (50)
 Čia:
 n
 P,i
 bendras siurblio apsukų skaičius per laiko atkarpą.
 8.5.1.3. CFV-CVS sistema
 Jei praskiestų išmetamųjų teršalų temperatūra per ciklą naudojant šilumokaitį svyruoja ne daugiau kaip ± 11 K, ciklo masės srautas apskaičiuojamas taip:
 (51)
 Čia:
 t
 ciklo trukmė, s;
 K
 V
 ribinio srauto difuzoriaus kalibravimo koeficientas standartinėmis sąlygomis;
 p
 p
 absoliutusis slėgis difuzoriaus įtekėjimo angoje, kPa.
 T
 absoliučioji temperatūra difuzoriaus įtekėjimo angoje, K.
 Jei naudojama sistema su srauto kompensavimu (t. y. be šilumokaičio), apskaičiuojama akimirkinė išmetamųjų teršalų masė ir ji integruojama per ciklą. Šiuo atveju akimirkinė praskiestų išmetamųjų dujų masė apskaičiuojama taip:
 (52)
 Čia:
 Δti
 laiko atkarpa, s.
 8.5.1.4. SSV-CVS sistema
 Jei praskiestų išmetamųjų teršalų temperatūra per ciklą naudojant šilumokaitį svyruoja ne daugiau kaip ± 11 K, ciklo masės srautas apskaičiuojamas taip:
 (53)
 su
 (54)
 Čia:
 A
 0
 yra 0,006111 SI vienetais
 d
 V
 SSV tūtos skersmuo, m;
 C
 d
 SSV ištekėjimo koeficientas;
 p
 p
 absoliutusis slėgis difuzoriaus įtekėjimo angoje, kPa.
 T
 temperatūra difuzoriaus įtekėjimo angoje, K;
 r
 p
 SSV tūtos ir įtekėjimo angos absoliučiojo statinio slėgio santykis
 r
 D
 SSV tūtos skersmens d ir įleidžiamojo vamzdžio vidinio skersmens D santykis.
 Jei naudojama sistema su srauto kompensavimu (t. y. be šilumokaičio), apskaičiuojama akimirkinė išmetamųjų teršalų masė ir ji integruojama per ciklą. Šiuo atveju akimirkinė praskiestų išmetamųjų dujų masė apskaičiuojama taip:
 (55)
 Čia:
 Δt
 i
 laiko atkarpa, s.
 Skaičiavimas realiuoju laiku pradedamas taikant pagrįstą C
 d vertę, pvz., 0,98, arba pagrįstą Q
 ssv vertę. Jei skaičiavimas pradedamas taikant Q
 ssv, pradinė Q
 ssv vertė naudojama Reinoldso skaičiui įvertinti.
 Atliekant visus išmetamų teršalų kiekio nustatymo bandymus, srauto prie SSV tūtos Reinoldso skaičius turi atitikti Reinoldso skaičių intervalą, naudojamą kalibravimo kreivei pagal 9.5.4 punktą gauti.
 8.5.2. Dujinių sudedamųjų dalių nustatymas
 8.5.2.1. Įžanga
 Bandyti pateikto variklio išmetamose praskiestose dujose esančios dujinės sudedamosios dalys matuojamos šio priedo 2 priedėlyje aprašytais būdais. Išmetamosios dujos skiedžiamos filtruotu aplinkos oru, sintetiniu oru arba azotu. Visos srauto sistemos pralaidumas turi būti pakankamai didelis, kad skiedimo ir mėginių ėmimo sistemose visiškai nebūtų vandens kondensato. Duomenų vertinimo ir apskaičiavimo procedūros aprašytos 8.5.2.2 ir 8.5.2.3 punktuose.
 8.5.2.2. Duomenų vertinimas
 Išmetamųjų teršalų duomenys užregistruojami ir saugomi pagal 7.6.6 punktą.
 8.5.2.3. Išmetamųjų teršalų masės apskaičiavimas
 8.5.2.3.1. Pastovaus masės srauto sistemos
 Sistemoms su šilumokaičiu teršalų masė nustatoma pagal šią lygtį:
 (g per bandymą)
 (56)
 Čia:
 u
 gas
 atitinkama išmetamųjų dujų sudedamosios dalies vertė iš 6 lentelės;
 c
 gas
 vidutinė išmetamųjų dujų sudedamųjų dalių koncentracija su fono pataisa, ppm;
 m
 ed
 bendra vieno ciklo praskiestų išmetamųjų teršalų masė, kg.
 Jei matuojamos sausos dujos, pagal 8.1 punktą taikomas drėgnio pataisos koeficientas.
 Apskaičiuojant NOx išmetamųjų teršalų masė dauginama iš drėgnio pataisos koeficiento k
 h,D arba k
 h,G, kaip nustatyta 8.2 punkte.
 u vertės pateiktos 6 lentelėje. Skaičiuojant u
 gas vertes laikoma, kad praskiestų išmetamųjų dujų tankis lygus oro tankiui. Todėl u
 gas vertės yra vienodos atskirų dujų komponentams, bet skiriasi HC.
 6 lentelė
 Praskiestų išmetamųjų dujų u vertės ir sudedamųjų dalių tankis
 Degalai
 ρde
 Dujos
 NOx
 CO
 HC
 CO2
 O2
 CH4
 ρ
 gas
 [kg/m3]
 2,053
 1,250
 (7)
 1,9636
 1,4277
 0,716
 ugas
 (8)
 Dyzelinas (B7)
 1,293
 0,001588
 0,000967
 0,000483
 0,001519
 0,001104
 0,000553
 Etanolis (ED95)
 1,293
 0,001588
 0,000967
 0,000770
 0,001519
 0,001104
 0,000553
 SGD (9)
 1,293
 0,001588
 0,000967
 0,000517 (10)
 0,001519
 0,001104
 0,000553
 Propanas
 1,293
 0,001588
 0,000967
 0,000507
 0,001519
 0,001104
 0,000553
 Butanas
 1,293
 0,001588
 0,000967
 0,000501
 0,001519
 0,001104
 0,000553
 SND (11)
 1,293
 0,001588
 0,000967
 0,000505
 0,001519
 0,001104
 0,000553
 Benzinas (E10)
 1,293
 0,001588
 0,000967
 0,000499
 0,001519
 0,001104
 0,000554
 Etanolis (E85)
 1,293
 0,001588
 0,000967
 0,000722
 0,001519
 0,001104
 0,000554
 Kitaip u vertės gali būti apskaičiuojamos taikant tikslaus skaičiavimo metodą, bendrai aprašytą 8.4.2.4 punkte:
 (57)
 Čia:
 M
 gas
 dujų sudedamosios dalies molinė masė (žr. šio priedo 5 priedėlį);
 M
 e
 išmetamųjų dujų molinė masė, g/mol;
 M
 d
 skiediklio molinė masė = 28,965 g/mol;
 D
 skiedimo koeficientas (žr. 8.5.2.3.2 punktą).
 8.5.2.3.2. Koncentracijų su foninės koncentracijos pataisa nustatymas
 Norint gauti grynąsias teršalų koncentracijas, iš išmatuotos koncentracijos atimama vidutinė dujinių teršalų foninė koncentracija skiediklyje. Vidutinės foninių koncentracijų vertės gali būti nustatytos taikant mėginio rinkimo maiše metodą ar nenutrūkstamu matavimu ir integravimu. Apskaičiuojama taikant šią formulę:
 (58)
 Čia:
 c
 gas,e
 išmetamųjų dujų sudedamosios dalies koncentracija, išmatuota praskiestose išmetamosiose dujose, ppm;
 c
 d
 išmetamųjų dujų sudedamosios dalies koncentracija, išmatuota skiediklyje, ppm;
 D
 skiedimo koeficientas.
 Skiedimo koeficientas apskaičiuojamas pagal šias lygtis:
 a)
 Jei varikliai varomi dyzelinu ir SND:
 (59)
 b)
 Jei varikliai varomi gamtinėmis dujomis:
 (60)
 Čia:
 c
 CO2,e
 drėgno CO2 koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, tūrio %;
 c
 HC,e
 drėgnų HC koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, ppm C1;
 c
 NMHC,e
 drėgnų NMHC koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, ppm C1;
 c
 CO,e
 drėgno CO koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, ppm;
 F
 S
 stechiometrinis koeficientas.
 Stechiometrinis koeficientas apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
 (61)
 Čia:
 α
 degalų molinis vandenilio santykis (H/C).
 Antraip, jei sudėtis yra nežinoma, galima taikyti šiuos stechiometrinius koeficientus:
 F
 S (dyzelinas)
 =
 13,4
 F
 S (SND)
 =
 11,6
 F
 S (GD)
 =
 9,5
 F
 S (E10)
 =
 13,3
 F
 S (E85)
 =
 11,5
 8.5.2.3.3. Sistemos su srauto kompensavimu
 Sistemoms be šilumokaičio teršalų masė (g per bandymą) nustatoma apskaičiuojant akimirkines išmetamųjų teršalų mases ir akimirkines vertes integruojant visam ciklui. Be to, akimirkinei koncentracijos vertei taikoma foninės koncentracijos pataisa. Taikoma ši lygtis:
 (62)
 Čia:
 c
 gas,e
 išmetamųjų dujų sudedamosios dalies koncentracija, išmatuota praskiestose išmetamosiose dujose, ppm;
 c
 d
 išmetamųjų dujų sudedamosios dalies koncentracija, išmatuota skiediklyje, ppm;
 m
 ed,i
 akimirkinė praskiestų išmetamųjų dujų koncentracija, kg;
 m
 ed
 bendra vieno ciklo praskiestų išmetamųjų dujų masė, kg;
 u
 gas
 vertė iš 6 lentelės;
 D
 skiedimo koeficientas.
 8.5.3. Kietųjų dalelių kiekio nustatymas
 8.5.3.1. Išmetamųjų teršalų masės apskaičiavimas
 Kietųjų dalelių masė (g per bandymą) po kietųjų dalelių mėginio masės plūdrumo pataisos apskaičiuojama pagal 8.3 punktą:
 (63)
 Čia:
 m
 p
 ciklo kietųjų dalelių mėginio masė, mg;
 m
 sep
 per kietųjų dalelių surinkimo filtrus tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė, kg;
 m
 ed
 praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą, kg;
 su
 (64)
 Čia:
 m
 set
 kietųjų dalelių filtrą perėjusių dvigubai praskiestų išmetamųjų dujų masė, kg;
 m
 ssd
 antrinio skiediklio masė, kg.
 Jei kietųjų dalelių kiekis skiediklyje nustatomas pagal 7.5.6 punktą, kietųjų dalelių masei gali būti taikoma foninės koncentracijos pataisa. Šiuo atveju kietųjų dalelių masė (g per bandymą) apskaičiuojama pagal šią lygtį:
 (65)
 Čia:
 m
 sep
 per kietųjų dalelių surinkimo filtrus tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė, kg;
 m
 ed
 praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą, kg;
 m
 sd
 skiediklio, mėginių ėmikliu paimto kietųjų dalelių kiekiui nustatyti, masė, kg;
 m
 b
 skiediklio surinktų kietųjų dalelių masė, mg;
 D
 skiedimo koeficientas, nustatytas 8.5.2.3.2 punkte.
 8.6. Bendro pobūdžio skaičiavimai
 8.6.1. Rodmenų slinkio pataisa
 Atliekant rodmenų slinkio patikrą pagal 7.8.4 punktą, perskaičiuotoji koncentracijos vertė apskaičiuojama taip:
 (66)
 Čia:
 c
 ref,z
 nulinės vertės nustatymo dujų etaloninė koncentracija (paprastai lygi nuliui), ppm;
 c
 ref,s
 patikros dujų etaloninė koncentracija, ppm;
 c
 pre,z
 prieš bandymą analizatoriumi nustatyta nulinės vertės nustatymo dujų koncentracija, ppm;
 c
 pre,s
 prieš bandymą analizatoriumi nustatyta patikros dujų koncentracija, ppm;
 c
 post,z
 po bandymo analizatoriumi nustatyta nulinės vertės nustatymo dujų koncentracija, ppm;
 c
 post,s
 po bandymo analizatoriumi nustatyta patikros dujų koncentracija, ppm;
 cgas
 mėginio dujų koncentracija, ppm.
 Apskaičiuojama po du kiekvienos išmetamųjų teršalų sudedamosios dalies savitosios masės rezultatų rinkinius pagal 8.6.3 punktą po to, kai buvo taikyta bet kokia kita pataisa. Vienas rinkinys apskaičiuojamas taikant neperskaičiuotą koncentraciją, o kitas – koncentraciją, perskaičiuotą taikant rodmenų slinkio pataisą pagal 66 lygtį.
 Atsižvelgiant į naudojamą matavimo sistemą ir taikomą skaičiavimo metodą, neperskaičiuotieji išmetamųjų teršalų rezultatai apskaičiuojami atitinkamai pagal 36, 37, 56, 57 arba 62 lygtį. Perskaičiuotosioms vertėms nustatyti c
 gas 36, 37, 56, 57 arba 62 lygtyje atitinkamai pakeičiamas į c
 cor iš 66 lygties. Jei atitinkamoje lygtyje taikomos akimirkinės koncentracijos vertės c
 gas,i, perskaičiuotoji vertė taikoma taip pat kaip akimirkinė – c
 cor,i. Pataisa 57 lygtyje taikoma tiek išmatuotajai, tiek foninei koncentracijai
 Palyginimo rezultatas apskaičiuojamas kaip neperskaičiuotųjų rezultatų procentinė vertė. Skirtumas tarp neperskaičiuotosios ir perskaičiuotosios su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų verčių neturi skirtis daugiau kaip ± 4 proc. nuo neperskaičiuotosios su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų vertės arba atitinkamos ribinės vertės; taikoma didesnė vertė. Jeigu rodmenų slinkis didesnis kaip 4 proc., bandymo rezultatai laikomi negaliojančiais.
 Jeigu atliekama rodmenų slinkio pataisa, teikiant ataskaitą apie išmetamųjų teršalų kiekį naudojami tik patikslinus rodmenų slinkį gauti išmetamųjų teršalų kiekiai.
 8.6.2. NMHC ir CH4 skaičiavimas
 NMHC ir CH4 skaičiavimas priklauso nuo taikyto kalibravimo metodo. FID, skirtas matuoti be NMC (šio priedo 2 priedėlio 11 paveikslo apatinė trajektorija), kalibruojamas naudojant propaną. Kai FID jungiamas nuosekliai su NMC (šio priedo 2 priedėlio 11 paveikslo viršutinė trajektorija), leidžiami šie metodai:
 a)
 kalibravimo dujos – propanas; propanas apeina NMC;
 b)
 kalibravimo dujos – metanas; metanas teka pro NMC.
 Pagal a punktą NMHC ir CH4 koncentracija apskaičiuojama taip:
 (67)
 (68)
 NMHC ir CH4 koncentracija pagal b punktą apskaičiuojama taip:
 (67a)
 (68a)
 Čia:
 c
 HC(w/NMC)
 HC koncentracija, kai dujų mėginio srautas teka per NMC, ppm;
 c
 HC(w/oNMC)
 HC koncentracija, kai dujų mėginio srautas apeina NMC, ppm;
 r
 h
 metano atsako koeficientas, nustatytas pagal 9.3.7.2 punktą;
 E
 M
 metano veiksmingumas, nustatytas pagal 9.3.8.1 punktą;
 E
 E
 etano veiksmingumas, nustatytas pagal 9.3.8.2 punktą.
 Jei r
 h < 1,05, 67, 67a ir 68a lygtyse jį galima praleisti.
 8.6.3. Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas
 Savitoji išmetamųjų teršalų masė e
 gas arba e
 PM (g / kWh) kiekvienai atskirai sudedamajai daliai apskaičiuojama nurodytais būdais, atsižvelgiant į bandymo ciklo tipą.
 WHSC, įšilusio variklio WHTC arba šalto variklio WHTC bandymams taikoma tokia lygtis:
 (69)
 (70)
 Čia:
 m
 išmetamųjų teršalų sudedamosios dalies masė, g per bandymą;
 W
 act
 tikrasis ciklo darbas, nustatytas pagal 7.8.6 punktą, kWh.
 WHTC atveju galutinis bandymo rezultatas yra šalto variklio paleidimo bandymo ir įšilusio variklio paleidimo bandymo svertinis vidurkis pagal šią lygtį:
 Čia:
 m
 cold
 išmetamųjų teršalų sudedamosios dalies masė per šalto variklio paleidimo bandymą, g per bandymą;
 m
 hot
 išmetamųjų teršalų sudedamosios dalies masė per įšilusio variklio paleidimo bandymą, g per bandymą;
 W
 act,cold
 šalto variklio paleidimo bandymo tikrojo ciklo darbas, kWh;
 W
 act,hot
 įšilusio variklio paleidimo bandymo tikrojo ciklo darbas, kWh.
 Jeigu taikomas periodinis regeneravimas pagal 6.6.2 punktą, regeneracijos perskaičiavimo koeficientai k
 r,u arba k
 r,d atitinkamai padauginami iš išmetamųjų teršalų savitosios masės rezultato e, nustatyto 69 ir 70 lygtyse, arba prie jo pridedami.
 9. ĮRANGOS SPECIFIKACIJA IR PATIKRA
 Šiame priede nėra informacijos apie srauto, slėgio ir temperatūros matavimo įrangą arba sistemas. 9.2 punkte yra pateikti tik tokiai įrangai arba sistemoms taikomi tiesiškumo reikalavimai, būtini atliekant išmetamųjų teršalų bandymus.
 9.1. Dinamometro specifikacija
 Turi būti naudojamas variklio dinamometras, kurio charakteristikos tinka 7.2.1 ir 7.2.2 punktuose aprašytam bandymų ciklui atlikti.
 Sukimo momento ir sūkių dažnio matavimo įranga turi užtikrinti veleno galios matavimo tikslumą, būtiną norint įvykdyti ciklo pripažinimo tinkamu kriterijus. Gali būti reikalingi papildomi apskaičiavimai. Matavimo įrangos tikslumas turi būti toks, kad nebūtų pažeisti 9.2 punkto 7 lentelėje pateikti tiesiškumo reikalavimai.
 9.2. Tiesiškumo reikalavimai
 Visos matavimo įrangos ir sistemų kalibravimas patikrinamas pagal nacionalinius (tarptautinius) standartus. Matavimo įranga ir sistemos turi atitikti 7 lentelėje pateiktus tiesiškumo reikalavimus. Tiesiškumo patikra pagal 9.2.1 punktą dujų analizatoriams atliekama bent kas 3 mėnesius arba atlikus sistemos remontą ar pakeitimą, kuris gali turėti įtakos kalibravimui. Kitiems prietaisams ir sistemoms tiesiškumo patikrą prietaiso gamintojas atlieka pagal vidaus audito tvarką arba pagal ISO 9000 reikalavimus.
 7 lentelė
 Prietaisams ir matavimo sistemoms taikomi tiesiškumo reikalavimai
 Matavimo sistema
 Nuolydis
 a1
 Standartinė paklaida
 SEE
 Nustatymo koeficientas
 r2
 Variklio sūkių dažnis
 ≤ 0,05 % maks.
 0,98–1,02
 ≤ 2 % maks.
 ≥ 0,990
 Variklio sukimo momentas
 ≤ 1 % maks.
 0,98–1,02
 ≤ 2 % maks.
 ≥ 0,990
 Degalų srautas
 ≤ 1 % maks.
 0,98–1,02
 ≤ 2 % maks.
 ≥ 0,990
 Oro srautas
 ≤ 1 % maks.
 0,98–1,02
 ≤ 2 % maks.
 ≥ 0,990
 Išmetamųjų dujų srautas
 ≤ 1 % maks
 0,98–1,02
 ≤ 2 % maks.
 ≥ 0,990
 Skiediklio srautas
 ≤ 1 % maks.
 0,98–1,02
 ≤ 2 % maks.
 ≥ 0,990
 Praskiestų išmetamųjų dujų srautas
 ≤ 1 % maks.
 0,98–1,02
 ≤ 2 % maks.
 ≥ 0,990
 Mėginio srautas
 ≤ 1 % maks.
 0,98–1,02
 ≤ 2 % maks.
 ≥ 0,990
 Dujų analizatoriai
 ≤ 0,5 % maks.
 0,99–1,01
 ≤ 1 % maks.
 ≥ 0,998
 Dujų dozatoriai
 ≤ 0,5 % maks.
 0,98–1,02
 ≤ 2 % maks.
 ≥ 0,990
 Temperatūra
 ≤ 1 % maks.
 0,99–1,01
 ≤ 1 % maks.
 ≥ 0,998
 Aplinkos apkrova
 ≤ 1 % maks.
 0,99–1,01
 ≤ 1 % maks.
 ≥ 0,998
 KD likutis
 ≤ 1 % maks.
 0,99–1,01
 ≤ 1 % maks.
 ≥ 0,998
 9.2.1. Tiesiškumo patikra
 9.2.1.1. Įžanga
 Tiesiškumo patikra atliekama kiekvienai 7 lentelėje nurodytai matavimo sistemai. Į matavimo sistemą įtraukiama bent 10 arba kitoks nustatytas skaičius pamatinių verčių, o išmatuotos vertės palyginamos su etaloninėmis vertėmis taikant mažiausių kvadratų tiesinę regresiją pagal 7.8.7 punkte pateiktą 11 lygtį. Didžiausios 7 lentelėje nurodytos ribos rodo didžiausias vertes, kurių tikimasi per bandymą.
 9.2.1.2. Bendrieji reikalavimai
 Matavimo sistemos įšildomos pagal prietaiso gamintojo rekomendacijas. Matavimo sistemos naudojamos taikant jų nustatytąją temperatūrą, slėgį ir srautą.
 9.2.1.3. Procedūra
 Tiesiškumo patikra atliekama kiekvienam įprastai naudojamam veikimo intervalui šiais etapais:
 a)
 siunčiant nulio signalą nustatoma nulinė prietaiso vertė. Į dujų analizatoriaus prievadą tiesiogiai tiekiamas išgrynintas sintetinis oras (arba azotas);
 b)
 siunčiant matavimo intervalo signalą nustatomas prietaiso matavimo intervalas. Į dujų analizatoriaus prievadą tiesiogiai tiekiamos patikros dujos;
 c)
 pakartojama a punkte nurodyta nulinės vertės nustatymo procedūra;
 d)
 patikra atliekama įtraukiant bent 10 pamatinių verčių (įskaitant nulį) nuo nulio iki didžiausios vertės, kurios tikimasi per išmetamųjų dujų bandymą. Į dujų analizatoriaus prievadą tiesiogiai tiekiamos žinomos koncentracijos dujos, kaip nurodyta 9.3.3.2 punkte;
 e)
 pamatinės vertės matuojamos ir registruojamos 30 s, taikant bent 1 Hz dažnį;
 f)
 mažiausių kvadratų tiesinės regresijos parametrams apskaičiuoti pagal 7.8.7 punkto 11 lygtį naudojamos 30 s laikotarpio aritmetinės vidutinės vertės;
 g)
 tiesinės regresijos parametrai turi atitikti 9.2 punkto 7 lentelės reikalavimus;
 h)
 pakartotinai patikrinamas nulio nustatymas ir, jei būtina, pakartota patikros procedūra.
 9.3. Išmetamųjų dujų kiekio nustatymo ir mėginių ėmimo sistema
 9.3.1. Analizatoriaus specifikacijos
 9.3.1.1. Bendrosios nuostatos
 Analizatorių matavimo intervalas ir atsako trukmė turi būti tam tikro tikslumo, kuris reikalingas matuojant išmetamųjų dujų sudedamųjų dalių koncentracijas pereinamosios ir nusistovėjusios būklės sąlygomis.
 Įrangos elektromagnetinis suderinamumas turi būti tokio lygio, kad būtų kiek įmanoma sumažintos papildomos paklaidos.
 9.3.1.2. Tikslumas
 Tikslumas, apibrėžiamas kaip analizatoriaus rodmens nuokrypis nuo pamatinės vertės, neturi viršyti ± 2 proc. rodmens arba ± 0,3 proc. didžiausiosios skalės vertės; taikoma didesnė vertė.
 9.3.1.3. Glaudumas
 Rezultatų glaudumas, apibrėžiamas kaip 2,5 karto standartinis nuokrypis, gautas 10 pakartotinių atsako į naudojamas kalibravimo ar patikros dujas matavimų, neturi būti didesnis nei ± 1 proc. didžiausiosios skalės vertės kiekviename naudojamame didesnės nei 155 ppm (ar ppm C) koncentracijos intervale arba ± 2 proc. didžiausiosios skalės vertės kiekviename naudojamame mažesnės nei 155 ppm (ar ppm C) koncentracijos intervale.
 9.3.1.4. Triukšmas
 Visuose taikomuose intervaluose analizatoriaus dvigubos amplitudės atsakas į nulio nustatymo ir kalibravimo ar patikros dujų koncentraciją per bet kurį 10 s laikotarpį turi būti ne didesnis kaip 2 proc. visos skalės vertės.
 9.3.1.5. Nulinio atsako slinkis
 Nulinio atsako slinkį nustato prietaiso gamintojas.
 9.3.1.6. Matavimo intervalo slinkis
 Matavimo intervalo atsako slinkį nustato prietaiso gamintojas.
 9.3.1.7. Signalo kilimo trukmė
 Matavimo sistemoje įrengto analizatoriaus signalo kilimo trukmė neturi būti ilgesnė nei 2,5 sekundės.
 9.3.1.8. Dujų džiovinimas
 Gali būti matuojamos drėgnos arba sausos išmetamosios dujos. Jei naudojamas koks nors dujų džiovinimo įtaisas, jis turi kuo mažiau veikti matuojamų dujų sudėtį. Cheminės džiovinimo priemonės nėra priimtinas metodas vandeniui iš mėginio šalinti.
 9.3.2. Dujų analizatoriai
 9.3.2.1. Įžanga
 9.3.2.2–9.2.3.7 punktuose yra aprašyti taikomi matavimo principai. Išsamus matavimo sistemų aprašas pateiktas šio priedo 2 priedėlyje. Matuojamos dujos tiriamos toliau nurodytais prietaisais. Netiesinio atsako analizatoriams leidžiama taikyti tiesinimo grandines.
 9.3.2.2. Anglies monoksido (CO) analizė
 Anglies monoksido analizatorius turi būti nedispersinis infraraudonosios spinduliuotės (NDIR) sugerties tipo.
 9.3.2.3. Anglies dioksido (CO2) analizė
 Anglies dioksido analizatorius turi būti nedispersinis infraraudonosios spinduliuotės (NDIR) sugerties tipo.
 9.3.2.4. Angliavandenilių (HC) analizė
 Angliavandenilių analizatorius turi būti šildomo liepsnos jonizacinio detektoriaus (HFID) tipo su detektoriumi, sklendėmis, vamzdynu ir pan., šildomas tiek, kad dujų temperatūra būtų 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C). Gamtinėmis dujomis varomiems varikliams ir PI varikliams naudojamas angliavandenilių analizatorius dar gali būti nešildomo liepsnos jonizacinio detektoriaus (FID) tipo, atsižvelgiant į taikomą metodą (žr. šio priedo 2 priedėlio A.2.1.3 punktą).
 9.3.2.5. Metano (CH4) ir angliavandenilių be metano (NMHC) analizė
 Metano ir angliavandenilių be metano frakcija nustatoma naudojant šildomą metano atskyriklį (NMC) ir du FID, kaip nurodyta šio priedo 2 priedėlyje, A.2.1.4 ir A.2.1.5 punktuose. Sudedamųjų dalių koncentracija nustatoma pagal 8.6.2 punktą.
 9.3.2.6. Azoto oksidų (NOx) analizė
 NOx matuoti skirti du prietaisai, iš kurių gali būti naudojamas bet kuris, jei atitinka atitinkamai 9.3.2.6.1 arba 9.3.2.6.2 punkto reikalavimus. Alternatyvios matavimo procedūros sistemos lygiavertiškumui nustatyti pagal 5.1.1 punktą leidžiama naudoti tik chemiliuminescencinį detektorių.
 9.3.2.6.1. Chemiliuminescencinis detektorius (CLD)
 Jei matuojamos sausos dujos, azoto oksidų analizatorius turi būti chemiliuminescencinio detektoriaus (CLD) arba šildomo chemiliuminescencinio detektoriaus (HCLD) tipo su NO2/NO keitikliu. Jei matuojamos drėgnos dujos, HCLD naudojamas su keitikliu, kurio temperatūra yra aukštesnė kaip 328 K (55 °C), jei laikomasi gesinimo vandeniu tikrinimo reikalavimų (žr. 9.3.9.2.2 punktą). Jei matuojamos sausos dujos ir naudojami CLD ir HCLD, mėginių ėmimo trajektorija iki pat keitiklio turi būti sienelių temperatūros, t. y. 328 K–473 K (55 °C–200 °C), o jei matuojamos drėgnos dujos, tokia ji turi būti iki pat analizatoriaus.
 9.3.2.6.2. Nedispersinis ultravioletinių spindulių aptiktuvas (NDUV)
 Nedispersinis ultravioletinių spindulių (NDUV) analizatorius naudojamas NOx koncentracijai matuoti. Jei NDUV analizatorius matuoja tik NO, už NDUV analizatoriaus turi būti įrengtas NO2/NO keitiklis. NDUV temperatūra turi būti palaikoma, kad nesusidarytų vandens kondensatas, nebent už NO2/NO keitiklio, jei jis naudojamas, arba už analizatoriaus įrengiamas mėginio džiovintuvas.
 9.3.2.7. Oro ir degalų santykio matavimas
 Oro ir degalų santykio matavimo įranga, naudojama išmetamųjų dujų srautui nustatyti kaip nurodyta 8.4.1.6 punkte, turi būti plataus diapazono oro ir degalų santykio matavimo jutiklis arba cirkonio tipo lambda jutiklis. Jutiklis pritvirtinamas tiesiogiai prie tos išmetimo vamzdžio vietos, kurioje išmetamųjų dujų temperatūra yra pakankamai aukšta, kad būtų neleidžiama atsirasti vandens kondensatui.
 Jutiklio su įmontuotais elektroniniais įtaisais tikslumas turi būti:
 ± 3 proc. rodmens, kai λ < 2
 ± 5 proc. rodmens, kai 2 ≤ λ < 5
 ± 10 proc. rodmens, kai 5 ≤ λ
 Siekiant laikytis pirmiau nurodytų tikslumo reikalavimų, jutiklis kalibruojamas pagal gamintojo nurodymus.
 9.3.3. Dujos
 Būtina atsižvelgti į kalibravimo dujų tinkamumo naudoti trukmę.
 9.3.3.1. Dujų grynumas
 Reikiamą dujų grynumą apibrėžia toliau pateiktos priemaišų kiekio ribinės vertės. Darbui reikia turėti šias dujas:
 a)
 nepraskiestoms išmetamosioms dujoms:
 išgrynintas azotas
 (tarša ≤ 1 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO)
 išgrynintas deguonis
 (grynumas > 99,5 tūrio proc. O2)
 vandenilio ir helio mišinys (FID degiklio kuras)
 (40 ± 1 proc. vandenilio, visa kita – helis)
 (tarša ≤ 1 ppm C1, ≤ 400 ppm CO2)
 išgrynintas sintetinis oras
 (tarša ≤ 1 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO)
 (deguonies kiekis – 18–21 tūrio proc.)
 b)
 praskiestoms išmetamosioms dujoms (pasirinktinai – ir nepraskiestoms išmetamosioms dujoms)
 išgrynintas azotas
 (tarša ≤ 0,05 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 10 ppm CO2, ≤ 0,02 ppm NO)
 išgrynintas deguonis
 (grynumas > 99,5 tūrio proc. O2)
 vandenilio ir helio mišinys (FID degiklio kuras)
 (40 ± 1 proc. vandenilio, visa kita – helis)
 (tarša ≤ 0,05 ppm C1, ≤ 10 ppm CO2)
 išgrynintas sintetinis oras
 (tarša ≤ 0,05 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 10 ppm CO2, ≤ 0,02 ppm NO)
 (deguonies kiekis –20,5–21,5 tūrio proc.).
 Jei dujų butelių neturima, gali būti naudojamas dujų valytuvas, jei galima įrodyti užterštumo lygį.
 9.3.3.2. Kalibravimo ir patikros dujos
 Reikia turėti toliau nurodytos cheminės sudėties dujų mišinius. Leidžiama naudoti kitus dujų mišinius, jei dujos tarpusavyje nereaguoja. Užregistruojama gamintojo nurodyta kalibravimo dujų tinkamumo laikotarpio pabaigos data.
 C3H8 ir išgrynintas sintetinis oras (žr. 9.3.3.1 punktą);
 CO ir išgrynintas azotas;
 NO ir išgrynintas azotas;
 NO2 ir išgrynintas sintetinis oras;
 CO2 ir išgrynintas azotas;
 CH4 ir išgrynintas sintetinis oras;
 C2H6 ir išgrynintas sintetinis oras.
 Tikroji kalibravimo ir patikros dujų koncentracija nuo vardinės vertės turi skirtis ne daugiau kaip ± 1 proc. ir turi būti susieta su nacionaliniais ir tarptautiniais standartais. Visos kalibravimo dujų koncentracijos pateiktos nurodant jų tūrinę dalį (tūrio procentai arba tūrio ppm).
 9.3.3.3. Dujų dozatoriai
 Be to, kalibravimui ir patikrai naudojamos dujos gali būti gautos dujų dozatoriais (tikslaus maišymo įtaisais), skiedžiant jas išgrynintu N2 arba išgrynintu sintetiniu oru. Dujų dozatoriaus tikslumas turi būti toks, kad praskiestų kalibravimo dujų koncentraciją galima būtų nustatyti ± 2 proc. tikslumu. Toks tikslumas reiškia, kad maišymui naudojamų pradinių dujų tūris turi būti žinomas bent 1 proc. tikslumu, susietu su nacionaliniais arba tarptautiniais dujų etalonais. Kiekvienas kalibravimas, kuriam naudojamas dujų dozatorius, tikrinamas nuo 15 proc. iki 50 proc. didžiausiosios skalės vertės. Jeigu pirmoji patikra nesėkminga, gali būti atliekama papildoma patikra naudojant kitas kalibravimo dujas.
 Pasirinktinai maišymo įtaisas gali būti tikrinamas iš esmės tiesiniu prietaisu, pvz., CLD naudojant NO dujas. Prietaiso intervalas reguliuojamas patikros dujomis, tiesiogiai tekančiomis iki prietaiso. Dujų dozatorius tikrinamas esant naudojamiems nustatymams, o vardinė vertė turi būti lyginama su prietaisu išmatuota koncentracija. Šis skirtumas kiekviename taške turi būti ne didesnis kaip ± 1 proc. vardinės vertės.
 Norint atlikti tiesiškumo patikrą pagal 9.2.1 punktą, dujų dozatorius turi veikti ± 1 proc. tikslumu.
 9.3.3.4. Deguonies kiekio poveikio tikrinimo dujos
 Deguonies kiekio poveikio tikrinimo dujos yra propano, deguonies ir azoto mišinys. Jame turi būti propano su 350 ppm C ± 75 ppm C angliavandenilio. Koncentracijos vertė taikant kalibravimo dujų leidžiamąsias nuokrypas nustatoma darant bendro angliavandenilių kiekio ir priemaišų chromatografinę analizę arba dinaminį maišymą. Priverstinio ir slėginio uždegimo varikliams bandyti reikalingos deguonies koncentracijos pateiktos 8 lentelėje, kita dalis yra išgrynintas azotas.
 8 lentelė
 Deguonies kiekio poveikio tikrinimo dujos
 Variklio tipas
 O2 koncentracija (%)
 Slėginio uždegimo
 21 (nuo 20 iki 22)
 Slėginio ir priverstinio uždegimo
 10 (nuo 9 iki 11)
 Slėginio ir priverstinio uždegimo
 5 (nuo 4 iki 6)
 Priverstinio uždegimo
 0 (nuo 0 iki 1)
 9.3.4. Nuotėkio tikrinimas
 Turi būti atliktas sistemos nuotėkio patikrinimas. Zondas atjungiamas nuo išmetimo sistemos ir jo galas užkemšamas. Jei nėra nuotėkio, po pradinio stabilizavimo laikotarpio visi debitmačiai rodo maždaug nulį. Jei taip nėra, tikrinamos mėginio ėmimo linijos ir šalinamas defektas.
 Didžiausioji leistina nuotėkio norma vakuumo pusėje turi būti 0,5 proc. srauto, naudojamo toje tikrinamos sistemos dalyje. Naudojamiems srautams įvertinti galima taikyti srautus per analizatorių ir per aplenkiamuosius kanalus.
 Kitaip sistema gali būti vakuumuojama pasiekiant bent 20 kPa vakuumą (80 kPa absoliučiojo slėgio). Po pradinio stabilizavimo tarpsnio slėgio padidėjimas Δp (kPa/min.) sistemoje neturi viršyti:
 (71)
 Čia:
 V
 s
 sistemos tūris, l;
 q
 vs
 sistemos srautas, l/min.
 Kitas metodas yra pakopinis koncentracijos keitimas mėginio ėmimo linijos pradžioje, perjungiant nuo nulinės vertės nustatymo dujų į patikros dujas. Jei tinkamai sukalibruotas analizatorius po tam tikro laikotarpio rodo ≤ 99 proc., palyginti su įleistų dujų koncentracija, vadinasi yra protėkio problema, kurią reikia išspręsti.
 9.3.5. Analizės sistemos atsako laiko patikra
 Nustatomieji parametrai atsako trukmei įvertinti turi būti tokie patys kaip naudoti atliekant matavimus per bandymą (t. y. slėgis, srautai, nustatomieji analizatoriaus filtro parametrai ir visi kiti atsako trukmei galintys turėti įtakos parametrai). Atsako trukmė nustatoma dujoms pasikeičiant tiesiog mėginių ėmimo zondo įleidimo angoje. Dujos turi pasikeisti greičiau nei per 0,1 sekundės dalį. Bandymui naudojamos dujos koncentracijos vertę turi pakeisti bent 60 proc. visos skalės vertės.
 Nubraižomos visų dujinių sudedamųjų dalių koncentracijos kreivės. Atsako trukmė – tai laiko atkarpa nuo dujų pasikeitimo iki atitinkamo užregistruotos koncentracijos pokyčio. Sistemos atsako trukmė (t
 90) susideda iš matavimo detektoriaus delsos trukmės ir detektoriaus signalo kilimo laiko. Delsos trukmė – laiko skirtumas nuo pokyčio (t
 0) pradžios ir kol atsakas sudaro 10 proc. galutinio rodmens (t
 10). Kilimo trukmė – laikas, kol išmatuota vertė pasiekia nuo 10 proc. iki 90 proc. galutinio rodmens vertės (t
 90 – t
 10).
 Reguliuojant analizatoriaus ir išmetamųjų dujų srauto signalus, transformacijos trukmė apibrėžiama kaip laikas nuo pokyčio (t
 0), kol atsakas ima sudaryti 50 proc. galutinio rodmens vertės (t
 50).
 Sistemos atsako trukmė turi būti ≤ 10 s, jeigu visų apribotų komponentų (CO, NOx, HC arba NMHC) ir visų naudojamų diapazonų signalo kilimo trukmė pagal 9.3.1.7 punktą yra ≤ 2,5 sekundės. Kai NMHC matuoti naudojama NMC, sistemos atsako trukmė gali būti didesnė kaip 10 sekundžių.
 9.3.6. NOx keitiklio veiksmingumo bandymas
 Keitiklio, naudojamo NO2 paversti į NO, veiksmingumas tikrinamas taip, kaip nurodyta 9.3.6.1–9.3.6.8 punktuose (žr. 8 pav.).
 8 pav.
 NO2 keitiklio veiksmingumo matavimo įtaiso schema
 9.3.6.1. Bandymo sąranka
 Keitiklio veiksmingumas patikrinamas ozonatoriumi, taikant 8 paveiksle pateiktą bandymo sąrankos schemą ir toliau aprašytą metodiką.
 9.3.6.2. Kalibravimas
 CLD ir HCLD kalibruojami pagal gamintojo specifikacijas dažniausiai taikomame darbo intervale, naudojant nulio nustatymo ir patikros dujas (kur NO kiekis atitinka apie 80 proc. darbo intervalo, o NO2 koncentracija dujų mišinyje yra mažiau kaip 5 proc. NO koncentracijos). NOx analizatorius nustatomas matuoti NO režimu, kad patikros dujos neitų pro keitiklį. Nustatyta koncentracija turi būti užregistruojama.
 9.3.6.3. Apskaičiavimas
 Keitiklio veiksmingumas procentais apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
 (72)
 Čia:
 a
 NOx koncentracija pagal 9.3.6.6 punktą;
 b
 NOx koncentracija pagal 9.3.6.7 punktą;
 c
 NO koncentracija pagal 9.3.6.4 punktą;
 d
 NO koncentracija pagal 9.3.6.5 punktą.
 9.3.6.4. Deguonies tiekimas
 Per trišakę jungtį į kalibravimo dujų srautą nuolat leidžiamas deguonis arba nulio patikros oras, kol rodoma koncentracija tampa maždaug 20 proc. mažesnė už pirmiau 9.3.6.2 punkte nurodytą kalibravimo koncentraciją (analizatorius nustatytas matuoti NO režimu).
 Registruojama rodoma koncentracija (c). Ozonatorius šio proceso metu neveikia.
 9.3.6.5. Ozonatoriaus įjungimas
 Įjungiamas ozonatorius, kad sukurtų pakankamai ozono NO koncentracijai sumažinti iki 20 proc. (mažiausiai – iki 10 proc.) 9.3.6.2 punkte nurodytos kalibravimo koncentracijos. Užrašoma rodoma koncentracija (d) (analizatorius nustatytas matuoti NO režimu).
 9.3.6.6. NOx režimas
 NO analizatorius įjungiamas matuoti NOx režimu, taigi dujų mišinys (sudarytas iš NO, NO2, O2 ir N2) dabar teka per keitiklį. Užrašoma rodoma koncentracija (a) (analizatorius nustatytas matuoti NOx režimu).
 9.3.6.7. Ozonatoriaus išjungimas
 Ozonatorius išjungiamas. 9.3.6.6 punkte aprašytas dujų mišinys per keitiklį leidžiamas į detektorių. Užrašoma rodoma koncentracija (b) (analizatorius nustatytas matuoti NOx režimu).
 9.3.6.8. NO režimas
 Įjungiamas NO režimas esant išjungtam ozonatoriui, deguonies arba sintetinio oro srautas taip pat išjungiamas. Analizatoriaus NOx rodmuo nuo gauto pagal 3.6.2 punktą rodmens turi nesiskirti daugiau kaip ± 5 proc. (analizatorius nustatytas matuoti NO režimu).
 9.3.6.9. Tikrinimo dažnis
 Keitiklio veiksmingumas tikrinamas bent kartą per mėnesį.
 9.3.6.10. Veiksmingumo reikalavimas
 Keitiklio našumas E
 NOx turi būti ne mažesnis kaip 95 proc.
 Jei ozonatorius pagal 9.3.6.5 punktą negali užtikrinti koncentracijos sumažėjimo nuo 80 proc. iki 20 proc., kai analizatorius yra nustatytas dažniausiai taikomam intervalui, tada taikomas didžiausias intervalas, kuriam esant būtų užtikrinamas minėtas sumažėjimas.
 9.3.7. FID reguliavimas
 9.3.7.1. Detektoriaus atsako trukmės optimizavimas
 FID sureguliuojamas pagal prietaiso gamintojo nurodymus. Siekiant optimizuoti atsaką dažniausiai taikomame intervale, kaip patikros dujas reikėtų naudoti propaną.
 Degalų ir oro srautus nustačius pagal gamintojo rekomendaciją, į analizatorių tiekiamos patikros dujos, turinčios 350 ppm ± 75 ppm C. Atsakas esant šiam degalų srautui nustatomas iš skirtumo tarp atsako į patikros dujas ir atsako į nulinės vertės nustatymo dujas. Degalų srautas po palaipsniui didinamas ir mažinamas lyginant su gamintojo specifikacija. Registruojamas patikros ir nulinės vertės nustatymo dujų atsakas esant šiems degalų srautams. Nubraižomas skirtumo tarp atsako į patikros ir nulinės vertės nustatymo dujas grafikas, o degalų srautas nustatomas pagal kreivės tašką su didesniu degalų srautu. Tai yra pradinis degalų srauto nustatymas, kurį gali tekti toliau optimizuoti, atsižvelgiant į angliavandenilių atsako koeficiento ir deguonies kiekio įtakos patikros pagal 9.3.7.2 ir 9.3.7.3 punktus rezultatus. Jei deguonies kiekio įtakos patikra arba angliavandenilių atsako koeficientai neatitinka toliau pateiktų specifikacijų, oro srautas palaipsniui didinamas ir mažinamas palyginti su gamintojo specifikacijomis, ir kiekvienam srautui turėtų būti kartojami 9.3.7.2 ir 9.3.7.3 punktų veiksmai.
 Galima papildomai optimizuoti taikant SAE dokumente Nr. 770141 nurodytas procedūras.
 9.3.7.2. Angliavandenilių atsako koeficientai
 Analizatoriaus tiesiškumo patikra atliekama naudojant propaną su oru ir išgrynintą sintetinį orą pagal 9.2.1.3 punktą.
 Atsako koeficientai nustatomi pradedant analizatorių naudoti ir po ilgesnių laiko tarpų. Atsako koeficientas (r
 h) konkrečiam angliavandeniliui yra FID C1 rodmens santykis su dujų koncentracija balione, išreikšta C1, ppm.
 Bandymo dujų koncentracija turi būti tokio lygio, kad atsakas sudarytų maždaug 80 proc. didžiausiosios skalės vertės. Koncentracija turi būti žinoma ± 2 proc. tikslumu pagal gravimetrinį etaloną, išreikštą tūrio vienetais. Be to, dujų balionas prieš tai 24 valandas kondicionuojamas esant 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C) temperatūrai.
 Naudotinų bandymo dujų ir santykinių atsako koeficientų intervalai:
 a)
 metanas ir išgrynintas sintetinis oras: 1.00 ≤ r
 h ≤ 1,15;
 b)
 propenas ir išgrynintas sintetinis oras: 0.90 ≤ r
 h ≤ 1,1;
 c)
 toluenas ir išgrynintas sintetinis oras: 0.90 ≤ r
 h ≤ 1,1;
 Šie dydžiai rodo santykį su propano ir išgryninto sintetinio oro atsako koeficientu r
 h = 1.
 9.3.7.3. Deguonies kiekio poveikio tikrinimas
 Nepraskiestų išmetamųjų dujų analizatorių atveju deguonies kiekio įtaka nustatoma pradedant analizatorių naudoti ir po ilgesnių naudojimo tarpsnių.
 Pasirenkamas matavimo intervalas, kuriame deguonies kiekio poveikiui tikrinti pasirinktų dujų koncentracija patenka į viršutinę 50 proc. dalį. Bandymas daromas esant reikiamai krosnies temperatūrai. Deguonies kiekio poveikio patikrinimo dujų specifikacijos pateiktos 9.3.3.4 punkte.
 a)
 nustatoma analizatoriaus nulinė vertė;
 b)
 priverstinio uždegimo variklių atveju analizatorius kalibruojamas su 0 proc. deguonies mišiniu. Slėginio uždegimo variklių prietaisai kalibruojami su 21 proc. deguonies mišiniu;
 c)
 nulis tikrinamas dar kartą. Jei jis pasikeitė daugiau kaip 0,5 proc. didžiausiosios skalės vertės, pakartojami šio punkto a ir b etapų veiksmai;
 d)
 įleidžiamos deguonies kiekio įtakos patikros dujos, turinčios 5 proc. ir 10 proc. deguonies;
 e)
 nulis tikrinamas dar kartą. Jei jis pasikeitė daugiau kaip ± 1 proc. didžiausiosios skalės vertės, bandymas kartojamas;
 f)
 kiekvieno d punkto mišinio analizinis deguonies trukdis E
 O2 apskaičiuojamas taip:
 (73)
 kai analizatoriaus rodmenys:
 (74)
 Čia:
 c
 ref,b
 etaloninė HC koncentracija b etapu, ppm C;
 c
 ref,d
 etaloninė HC koncentracija d etapu, ppm C;
 c
 FS,b
 didžiausiosios skalės vertės HC koncentracija b etapu, ppm C;
 c
 FS,d
 didžiausiosios skalės vertės HC koncentracija d etapu, ppm C;
 c
 m,b
 b etapu išmatuota HC koncentracija, ppm C;
 c
 m,d
 d etapu išmatuota HC koncentracija, ppm C;
 (g)
 prieš bandymą analizinis deguonies trukdis E
 O2 visoms reikalingoms analizinių deguonies kiekio trukdžių patikros dujoms turi būti mažesnis kaip ± 1,5 proc.;
 h)
 jei analizinis deguonies trukdis E
 O2 yra didesnis kaip ± 1,5 proc., reikalingas patikslinimas, laipsniškai gamintojo specifikacijų atžvilgiu didinant ir mažinant oro srautą, degalų srautą ir mėginio srautą;
 i)
 analizinio deguonies trukdžio patikra kartojama visų naujų nustatymų atveju.
 9.3.8. Metano atskyriklio (NMC) veiksmingumas
 NMC naudojamas mėginio angliavandeniliams atskirti nuo metano, oksiduojant juos visus, išskyrus metaną. Geriausia būtų, kad metano virsmas būtų lygus 0 proc., o visų kitų angliavandenilių, kuriems atstovauja etanas, virsmas būtų 100 proc. Norint tiksliai išmatuoti NMHC, nustatomos dvi veiksmingumo vertes, kurios būtų taikomos skaičiuojant NMHC teršalų masės srautą (žr. 8.6.2 punktą).
 9.3.8.1. Efektyvumas pagal metaną
 Kalibravimo dujos metanas leidžiamos per FID aplenkiant NMC ir jo neaplenkiant ir registruojamos dvi koncentracijos vertės. Veiksmingumas nustatomas pagal šią lygtį:
 (75)
 Čia:
 c
 HC(w/NMC)
 HC koncentracija, kai CH4 leidžiamas per NMC;
 c
 HC(w/o NMC)
 HC koncentracija, kai CH4 aplenkia NMC, ppm C.
 9.3.8.2. Efektyvumas pagal etaną
 Kalibravimo dujos etanas leidžiamos per FID aplenkiant NMC ir jo neaplenkiant ir registruojamos dvi koncentracijos vertės. Veiksmingumas nustatomas pagal šią lygtį:
 (76)
 Čia:
 c
 HC(w/NMC)
 HC koncentracija, kai C2H6 leidžiamas per NMC, ppm C;
 c
 HC(w/o NMC)
 HC koncentracija, kai C2H6 aplenkia NMC, ppm C.
 9.3.9. Trukdžių poveikis
 Išmetamosiose dujose esančios kitos, ne analizuojamosios, dujos prietaiso rodmenis gali veikti keliais būdais. NDIR prietaisai rodo daugiau kaip yra iš tikrųjų, jei į trukdančias dujas prietaisas reaguoja kaip ir į nustatomas dujas, tik mažesniu laipsniu. Mažesni rodmenys gaunami, kai naudojant NDIR prietaisus trukdančios dujos platina nustatomų dujų absorbcijos juostą, o naudojant CLD prietaisus trukdančios dujos gesina reakciją. Trukdžių tikrinimo bandymai, aprašyti 9.3.9.1 ir 9.3.9.3 punktuose, atliekami prieš pradedant naudoti analizatorių ir po ilgiau trunkančių jo naudojimo tarpsnių.
 9.3.9.1. CO analizatoriaus trukdžių tikrinimas
 Vandens garai ir CO2 gali trukdyti CO analizatoriui veikti. Todėl CO2 patikros dujos, kurių koncentracija yra nuo 80 iki 100 proc. visos bandymo metu naudojamos didžiausios darbinės koncentracijos skalės, barbotuojamos pro vandenį kambario temperatūroje ir registruojamas analizatoriaus atsakas. Analizatoriaus atsakas turi būti ne didesnis kaip 2 proc. vidutinės CO koncentracijos, numatomos atliekant bandymą.
 CO2 ir H2O trukdžių procedūros gali būti atliekamos ir atskirai. Jei naudojamų CO2 ir H2O lygiai aukštesni nei didžiausieji lygiai, numatomi per bandymą, kiekviena gauta trukdžių vertė turi būti proporcingai sumažinta padauginant ją iš numatomos didžiausiosios koncentracijos vertės ir tikrosios per šią procedūrą taikomos vertės santykio. Gali būti atliekamos atskiros trukdžių procedūros, taikant mažesnę H2O koncentraciją nei didžiausiasis per bandymą numatomas lygis, bet gauta H2O trukdžių vertė turi būti proporcingai padidinta padauginant ją iš numatomos didžiausiosios H2O koncentracijos vertės ir tikrosios per šią procedūrą taikomos vertės santykio. Abiejų perskaičiuotų trukdžių verčių suma turi atitikti šiame punkte nustatytą leidžiamąją nuokrypą.
 9.3.9.2. CLD analizatoriaus NOx gesinimo patikrinimai
 Dvejos dujos, turinčios įtakos CLD (ir HCLD) analizatoriams, yra CO2 ir vandens garai. Atsakas į šiomis dujomis sukeliamą gesinimą yra proporcingas jų koncentracijai, todėl reikalingi bandymo metodai, kurie leistų nustatyti gesinimą esant didžiausioms numatomoms koncentracijos vertėms, kurios gali būti bandymų metu. Jei CLD analizatoriuje taikomi gesinimo kompensavimo algoritmai, kuriems reikalingi H2O ir (arba) CO2 matavimo prietaisai, gesinimas turi būti įvertinamas šiems prietaisams veikiant ir taikant kompensavimo algoritmus.
 9.3.9.2.1. CO2 keliamo gesinimo tikrinimas
 CO2 patikros dujos, kurių koncentracija yra nuo 80 iki 100 proc. visos didžiausio darbinio intervalo skalės, leidžiamos per NDIR analizatorių, ir CO2 koncentracijos vertė užrašoma kaip A. Paskui jos maždaug 50 proc. skiedžiamos NO patikros dujomis, leidžiamos per NDIR bei CLD, ir CO2 bei NO koncentracijų vertės užrašomos atitinkamai kaip B ir C. Tuomet CO2 tiekimas nutraukiamas, per (H)CLD leidžiamos tik NO patikros dujos ir NO vertė užrašoma kaip D.
 Procentinis gesinimas apskaičiuojamas taip:
 (77)
 Čia:
 A
 neskiesto CO2 koncentracija, išmatuota NDIR, proc.;
 B
 praskiesto CO2 koncentracija, išmatuota NDIR, proc.;
 C
 praskiesto NO koncentracija, išmatuota (H)CLD, ppm;
 D
 neskiesto NO koncentracija, išmatuota (H)CLD, ppm.
 Tipo patvirtinimo institucijai patvirtinus, galima taikyti alternatyvius CO2 ir NO patikros dujų skiedimo ir verčių skaičiavimo metodus, pvz., dinaminio maišymo ar mišinių darymo metodus.
 9.3.9.2.2. Gesinimo vandeniu tikrinimas
 Šis tikrinimas taikomas matuojant tik drėgnų dujų koncentraciją. Apskaičiuojant gesinimą vandeniu, atsižvelgiama į NO patikros dujų skiedimą vandens garais ir į vandens garų koncentracijos mišinyje perskaičiavimą pagal bandymo metu numatomą koncentraciją.
 NO matuojamas dujų mišinys, kurio koncentracija sudaro 80–100 proc. visos skalės normaliam darbiniam intervalui, leidžiamas per (H)CLD, o NO vertė užrašoma kaip D. NO kalibravimo dujos barbotuojamos pro vandenį kambario temperatūroje ir leidžiamos per (H)CLD, o NO vertė užrašoma kaip C. Nustatoma vandens temperatūra ir užrašoma kaip F. Nustatomas mišinio sočiųjų garų slėgis, kuris turi atitikti barbutatoriaus vandens temperatūrą (F), ir užrašomas kaip G.
 Vandens garų koncentracija mišinyje (proc.) apskaičiuojama pagal šią lygtį:
 (78)
 ir užrašoma kaip H. Numatyta praskiestų NO matuojamųjų dujų mišinio (vandens garuose) koncentracija apskaičiuojama taip:
 (79)
 ir užrašoma kaip D
 e. Didžiausia atliekant bandymą numatoma išmetamų vandens garų koncentracija (proc.) įvertinama pagal didžiausią CO2 koncentraciją išmetamosiose dujose A:
 (80)
 ir užrašoma kaip H
 m.
 Procentinis gesinimas vandeniu apskaičiuojamas taip:
 (81)
 Čia:
 D
 e
 išmatuota praskiesto NO koncentracija, ppm;
 C
 išmatuota praskiesto NO koncentracija, ppm;
 H
 m
 didžiausia vandens garų koncentracija, proc.;
 H
 tikroji vandens garų koncentracija, proc.
 9.3.9.2.3. Didžiausiasis leidžiamas gesinimas
 Suminis gesinimas CO2 ir vandeniu neturi viršyti 2 proc. didžiausiosios skalės vertės.
 9.3.9.3. NDUV analizatoriaus NOx gesinimo tikrinimas
 Angliavandeniliai ir H2O gali sukelti teigiamuosius NDUV analizatoriaus trukdžius ir sukelti atsaką, panašų į NOx. Jei NDUV analizatoriuje taikomi kompensavimo algoritmai, kuriems daromi kitų dujų matavimai tų trukdžių patikrai atlikti, tokie matavimai turi būti daromi tuo pačiu metu, siekiant patikrinti algoritmus analizatoriui atliekant trukdžių patikrą.
 9.3.9.3.1. Procedūra
 NDUV analizatorius įjungiamas ir naudojamas, o nulinė ir viso intervalo vertės nustatomos pagal prietaiso gamintojo instrukcijas. Prieš atliekant šią patikrą, rekomenduojama ištraukti išmetamąsias dujas iš variklio. CLD naudojamas NOx kiekiui išmetamosiose dujose nustatyti. CLD atsakas naudojamas kaip pamatinė vertė. FID analizatoriumi išmatuojamas HC kiekis išmetamosiose dujose. FID atsakas taikomas kaip pamatinė angliavandenilių vertė.
 Prieš bet kurį mėginio džiovintuvą, jei jis naudojamas bandymo metu, variklio išmetamosios dujos nukreipiamos į NDUV analizatorių. Turi būti suteikta laiko analizatoriaus atsakui stabilizuotis. Į stabilizavimo laiką gali būti įtrauktas perdavimo linijos ištuštinimo laikas ir sureagavimo į analizatoriaus atsaką laikas. Kai visi analizatoriai matuoja mėginio koncentraciją, turi būti užregistruojami 30 s trukmės mėginio duomenys ir apskaičiuojami trijų analizatorių aritmetiniai vidurkiai.
 CLD vidutinė vertė atimama iš NDUV vidutinės vertės. Šis skirtumas padauginamas iš numatomos vidutinės HC koncentracijos ir patikros metu išmatuotos HC koncentracijos santykio:
 (82)
 Čia:
 c
 NOx,CLD
 CLD išmatuota NOx koncentracija, ppm;
 c
 NOx,NDUV
 NDUV išmatuota NOx koncentracija, ppm;
 c
 HC,e
 numatoma didžiausioji HC koncentracija, ppm;
 c
 HC,m
 išmatuota HC koncentracija, ppm.
 9.3.9.3.2. Didžiausiasis leidžiamas gesinimas
 Suminis gesinimas HC ir vandeniu neturi viršyti 2 proc. numatytos NOx koncentracijos bandymo metu.
 9.3.9.4. Mėginio džiovintuvas
 Mėginio džiovintuvas pašalina vandenį, kuris gali trukdyti matuoti NOx.
 9.3.9.4.1. Mėginio džiovintuvo veiksmingumas
 Naudojant sausų CLD analizatorius turi būti įrodoma, kad didžiausiai numatomai vandens garų koncentracijai H
 m (žr. 9.3.9.2.2 punktą) skirta vandens pašalinimo metodika išlaiko CLD drėgnį ≤ 5 g vandens 1 kg sauso oro (arba apie 0,008 proc. H2O), kuris yra 100 proc. santykinis drėgnis esant 3,9 °C temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui. Drėgnio specifikacija taip pat yra lygiavertė apie 25 proc. santykinio drėgnio esant 25 °C temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui. Tai galima pademonstruoti matuojant temperatūrą šiluminio džiovintuvo išleidimo angoje arba matuojant drėgnį prieš CLD. CLD išleidimo srauto drėgnis taip pat gali būti matuojamas tol, kol į CLD eis tik srautas iš džiovintuvo.
 9.3.9.4.2. NO2 pratekėjimas pro mėginio džiovintuvą
 Netinkamai suprojektuotame mėginio džiovintuve likęs skystas vanduo gali iš mėginio pašalinti NO2. Jei mėginio džiovintuvas naudojamas su NDUV analizatoriumi, už kurio nėra NO2/NO keitiklio, vanduo gali pašalinti NO2 iš mėginio prieš atliekant NOx matavimą.
 Mėginio džiovintuvas turi užtikrinti ne mažiau kaip 95 proc. viso NO2 kiekio išmatavimą esant didžiausiajai numatomai NO2 koncentracijai.
 9.3.10. Neatskiestų išmetamųjų dujinių teršalų mėginių ėmimas, jei taikoma
 Išmetamųjų dujinių teršalų mėginių ėmimo zondai įrengiami bent 0,5 m arba 3 kartus didesniu nei išmetimo vamzdžio skersmuo atstumu (atsižvelgiant į tai, kuris atstumas didesnis) iki išmetamųjų dujų išmetimo sistemos išleidžiamosios angos ir pakankamai arti variklio, kad zonde būtų užtikrinta bent 343 K (70 °C) išmetamųjų dujų temperatūra.
 Jei varikliai turi daug cilindrų ir šakotą išmetimo kolektorių, mėginio ėmimo vieta turi būti pakankamai toli pasroviui, kad paimtas mėginys atitiktų vidutinį visų cilindrų išmetamų teršalų kiekį. Jei tai daug cilindrų ir skirtingas kolektorių grupes turintys varikliai, pvz., „Vee“ formos varikliai, kolektorius rekomenduojama grupuoti prieš mėginių ėmimo zondą. Jei to reikalavimo neįmanoma laikytis, leidžiama paimti mėginį iš tos grupės, kurioje išmetamas didžiausias CO2 kiekis. Išmetamųjų teršalų kiekiui apskaičiuoti naudojamas visas išmetamųjų teršalų masės srautas.
 Jei variklis yra su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, išmetamųjų teršalų mėginys imamas už papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos.
 9.3.11. Atskiestų išmetamųjų dujinių teršalų mėginių ėmimas, jei taikoma
 Išmetimo vamzdis nuo variklio iki viso srauto skiedimo sistemos turi atitikti šio priedo 2 priedėlio reikalavimus. Dujinių teršalų mėginių ėmimo zondas (-ai) įrengiamas (-i) skiedimo tunelio vietoje, kurioje skiediklis ir išmetamosios dujos gerai sumaišomi, ir visai arti kietųjų dalelių mėginio ėmimo zondo.
 Mėginius paprastai galima imti šiais dviem būdais:
 a)
 ciklo metu išmetamųjų teršalų mėginiai renkami į mėginių maišą ir išmatuojami atlikus bandymą; HC atveju mėginių ėmimo maišas įkaitinamas iki 464 ± 11 K (191 ± 11 °C), NOx atveju mėginių ėmimo maišo temperatūra turi viršyti rasos taško temperatūrą;
 b)
 išmetamieji teršalai imami nenutrūkstamai ir jų kiekis integruojamas per visą ciklą.
 Foninės koncentracijos vertės nustatomos skiedimo tunelį pagal a ir b papunkčius ir atimamos iš išmetamųjų teršalų koncentracijos vertės pagal 8.5.2.3.2 punktą.
 9.4. Kietųjų dalelių matavimo ir mėginių ėmimo sistema
 9.4.1. Bendrieji reikalavimai
 Kietųjų dalelių masei nustatyti reikia turėti kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemą, kietųjų dalelių mėginių ėmimo filtrą, mikrogramines svarstykles ir valdomos temperatūros bei drėgnio svėrimo kamerą. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistema turi būti sukurta taip, kad būtų užtikrinamas išmetamųjų teršalų srautui proporcingas reprezentatyvus kietųjų dalelių mėginys.
 9.4.2. Skiedimo sistemos bendrieji reikalavimai
 Norint nustatyti kietųjų dalelių kiekį, reikia praskiesti mėginį filtruotu aplinkos oru, sintetiniu oru arba azotu (skiedikliu). Skiedimo sistema turi būti parengta taip:
 a)
 iš skiedimo ir mėginių ėmimo sistemų pašalinamas visas vandens kondensatas;
 b)
 20 cm atstumu prieš filtro (-ų) laikiklį (-ius) arba už jo (jų) atskiestų išmetamųjų dujų temperatūra palaikoma nuo 315 K (42 °C) iki 325 K (52 °C);
 c)
 prie pat skiedimo tunelio įleidimo angos skiediklio temperatūra turi būti nuo 293 K iki 315 K (nuo 20 °C iki 42 °C);
 d)
 mažiausiasis skiedimo santykis turi būti nuo 5:1 iki 7:1, o pradiniu skiedimo etapu – ne mažesnis kaip 2:1, atsižvelgiant į didžiausiąjį variklio išmetamųjų dujų srautą;
 e)
 dalies srauto skiedimo sistemoje buvimo joje laikas nuo praskiedimo skiedikliu vietos iki filtro (-ų) laikiklio (-ių) turi būti nuo 0,5 s iki 5 s;
 f)
 viso srauto skiedimo sistemoje bendras buvimo joje laikas nuo praskiedimo skiedikliu vietos iki filtro (-ų) laikiklio (-ių) turi būti nuo 1 s iki 5 s, o buvimo antrinio skiedimo sistemoje (jei naudojama) laikas nuo praskiedimo antriniu skiedikliu vietos iki filtro (-ų) laikiklio (-ių) turi būti ne trumpesnis kaip 0,5 s.
 Iš skiediklio leidžiama pašalinti drėgmę prieš jam patenkant į skiedimo sistemą, o tai ypač naudinga, kai oro drėgnis yra didelis.
 9.4.3. Kietųjų dalelių mėginių ėmimas
 9.4.3.1. Dalies srauto skiedimo sistema
 Kietųjų dalelių ėmimo zondas turi būti įmontuojamas arti išmetamųjų dujų mėginio ėmimo zondo, tačiau pakankamai toli, kad tie abu zondai neturėtų vienas kitam poveikio. Dėl to 9.3.10 punkte nurodytos montavimo nuostatos taip pat taikomos imant kietųjų dalelių mėginius. Mėginių ėmimo linija turi atitikti šio priedo 2 priedėlio reikalavimus.
 Jei varikliai turi daug cilindrų ir šakotą išmetimo kolektorių, mėginio ėmimo vieta turi būti pakankamai toli pasroviui, kad paimtas mėginys atitiktų vidutinį visų cilindrų išmetamų teršalų kiekį. Jei tai daug cilindrų ir skirtingas kolektorių grupes turintys varikliai, pvz., „Vee“ formos varikliai, kolektorius rekomenduojama grupuoti prieš mėginių ėmimo zondą. Jei šio reikalavimo neįmanoma laikytis, leidžiama paimti mėginį iš tos grupės, kurioje išmetamas didžiausias kietųjų dalelių kiekis. Išmetamųjų teršalų kiekiui apskaičiuoti naudojamas visas kolektoriaus išmetamųjų teršalų masės srautas.
 9.4.3.2. Viso srauto skiedimo sistema
 Kietųjų dalelių ėmimo zondas įmontuojamas gana arti išmetamųjų dujų mėginio ėmimo zondo, tačiau pakankamai toli, kad tie abu zondai neturėtų vienas kitam poveikio skiedimo tunelyje. Dėl to 9.3.11 punkte nurodytos montavimo nuostatos taip pat taikomos imant kietųjų dalelių mėginius. Mėginių ėmimo linija turi atitikti šio priedo 2 priedėlio reikalavimus.
 9.4.4. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo filtrai
 Praskiestų išmetamųjų dujų mėginiai per bandymo seką imami 9.4.4.1–9.4.4.3 punktų reikalavimus atitinkančiu filtru.
 9.4.4.1. Filtrų specifikacijos
 Visų tipų filtrų 0,3 μm DOP (dioktilftalato) arba PAO (poli-alfa-alkeno) sulaikymo veiksmingumas turi būti bent 99 proc. Siekiant įrodyti, kad šio reikalavimo yra laikomasi, galima remtis mėginių ėmimo filtrų gamintojo matavimais, nurodytais jų gaminamų produktų vertinime. Filtras turi būti iš:
 a)
 anglies fluoridu (PTFE) padengto stiklo pluošto arba
 b)
 anglies fluorido (PTFE) membranos.
 9.4.4.2. Filtrų dydis
 Filtras turi būti apskritas, 47 mm vardinio skersmens (leidžiamoji nuokrypa 46,50 mm ± 0,6 mm), o naudojamas skersmuo (filtro dėmės skersmuo) – ne mažesnis kaip 38 mm.
 9.4.4.3. Per filtrą tekančio srauto greitis
 Per filtrą tekančio srauto greitis turi būti nuo 0,90 m/s iki 1,00 m/s, o į šias ribas nepatenkančio srauto verčių turi būti ne daugiau kaip 5 proc. Jeigu bendra KD masė filtre viršija 400 μg, per filtrą tekančio srauto greitis gali būti sumažintas iki 0,50 m/s. Per filtrą tekančio srauto greitis skaičiuojamas kaip mėginio tūrinis srautas, esant slėgiui prieš filtrą ir temperatūrai filtro paviršiuje, padalytas iš naudojamo filtro paviršiaus.
 9.4.5. Svėrimo kameros ir analizinių svarstyklių specifikacijos
 Kameros (arba patalpos) aplinkoje neturi būti jokių aplinkos teršalų (pvz., dulkių, purškalų ar pusiau lakių medžiagų), kurie galėtų užteršti kietųjų dalelių filtrus. Svėrimo patalpa turi atitikti reikiamas specifikacijas likus bent 60 min iki filtrų svėrimo.
 9.4.5.1. Sąlygos svėrimo kameroje
 Kameroje (arba kambaryje), kurioje dalelių filtrai kondicionuojami ir sveriami, visą kondicionavimo ir svėrimo laiką turi būti užtikrinama 295 K ± 1 K (22 °C ± 1 °C) temperatūra. Drėgnis turi būti palaikomas rasos taško – 282,5 K ± 1 K (9,5 °C ± 1 °C).
 Jei stabilizavimo ir svėrimo aplinkos yra atskiros, stabilizavimo aplinkoje turi būti palaikoma 295 K ± 3 K (22 °C ± 3 °C) temperatūra, bet reikalaujama, kad rasos taškas liktų 282,5 K ± 1 K (9,5 °C ± 1 °C) temperatūros.
 Drėgnis ir aplinkos temperatūra turi būti registruojami.
 9.4.5.2. Etaloninio filtro svėrimas
 Bent du nenaudoti etaloniniai filtrai pasveriami per 12 valandų po mėginių filtrų svėrimo, bet geriau tai daryti vienu laiku. Jie turi būti iš tokios pačios medžiagos kaip mėginių filtrai. Svėrimo rezultatams taikoma plūdrumo pataisa.
 Jeigu, kol pasveriamas mėginių filtras, vidutinė etaloninių filtrų masė pasikeičia daugiau kaip 10 μg, visi mėginių ėmimo filtrai išmetami ir išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymas kartojamas.
 Etaloniniai filtrai reguliariai keičiami pagal gerąją inžinerinę praktiką arba ne rečiau kaip kartą per metus.
 9.4.5.3. Analizinės svarstyklės
 Analizinės svarstyklės, kuriomis nustatoma filtro masė, turi atitikti 9.2 punkto 7 lentelės tiesiškumo patikros kriterijų. Rezultatų glaudumas (standartinis nuokrypis) turi būti bent 2 μg, o skiriamoji geba – bent 1 μg (1 skaitmuo = 1 μg).
 Siekiant užtikrinti tikslų filtrų svėrimą, svarstykles rekomenduojama įrengti taip:
 a)
 padėti ant nuo virpesių apsaugotos platformos, kad jų neveiktų išorinis triukšmas ir virpesiai;
 b)
 apsaugoti konvekcinius oro srautus statiškai išsklaidančiu elektriškai įžemintu apsaugu.
 9.4.5.4. Statinio elektros krūvio poveikio panaikinimas
 Filtras neutralizuojamas prieš svėrimą, pvz., polonio neutralizatoriumi arba panašiai veikiančiu prietaisu. Jei naudojamas filtras su PTFE membrana, išmatuojamas statinis elektros krūvis turi neviršyti ± 2,0 V neutralaus krūvio.
 Svarstyklių aplinkoje statinis elektros krūvis kuo labiau sumažinamas. Galimi šie būdai:
 a)
 svarstyklės elektriškai įžeminamos;
 b)
 jei KD mėginiai tvarkomi rankiniu būdu, naudojamas nerūdijančiojo plieno pincetas;
 c)
 pincetas turi būti įžemintas įžeminimo juosta arba tokia juosta turi būti prijungta prie operatoriaus, kad juostos ir svarstyklių įžeminimas būtų bendras. Įžeminimo juostose turi būti tinkamas varžas, apsaugantis operatorius nuo atsitiktinio elektros smūgio.
 9.4.5.5. Papildomos specifikacijos
 Visų skiedimo sistemos ir mėginių ėmimo sistemos dalių nuo išmetimo vamzdžio iki filtro laikiklio, kurios liečiasi su nepraskiestomis ir praskiestomis išmetamosiomis dujomis, konstrukcija turi kuo labiau mažinti kietųjų dalelių nusėdimą ar pakitimą. Visos dalys turi būti pagamintos iš elektrai laidžių medžiagų, kurios nereaguotų su išmetamųjų dujų komponentais, ir būtų įžemintos, kad būtų išvengta elektrostatinių reiškinių.
 9.4.5.6. Srauto matavimo prietaisų kalibravimas
 Kiekvienam kietųjų dalelių mėginių ėmimo ir dalies srauto skiedimo sistemos debitmačiui atliekama 9.2.1 punkte aprašyta tiesiškumo patikra, kurios dažnumas turi priklausyti nuo šioje taisyklėje nustatytų tikslumo reikalavimų. Srauto pamatinių verčių atžvilgiu naudojamas tikslus debitmatis, atitinkantis tarptautinius ir (arba) nacionalinius standartus. Apie skirtuminio srauto matavimo kalibravimą žr. 9.4.6.2 punktą.
 9.4.6. Specialūs dalies srauto skiedimo sistemos reikalavimai
 Dalies srauto skiedimo sistema turi būti suprojektuota imti proporcingą neatskiestų išmetamųjų dujų mėginį iš variklio išmetamų dujų srauto, reaguojant į to srauto svyravimus. Dėl to svarbu, kad būtų nustatytas toks skiedimo santykis arba imties santykis r
 d arba r
 s, kad būtų laikomasi 9.4.6.2 punkte nustatytų tikslumo reikalavimų.
 9.4.6.1. Sistemos atsako laikas
 Siekiant valdyti dalies srauto skiedimo sistemą, būtina taikyti greito atsako sistemą. Sistemos transformacijos trukmė nustatoma 9.4.6.6 punkte nustatyta tvarka. Jeigu išmetamųjų teršalų srauto matavimo (žr. 8.4.1.2 punktą) ir dalies srauto skiedimo sistemos bendra transformacijos trukmė yra ≤ 0,3 s, galima taikyti tiesioginę kontrolę. Jeigu transformacijos trukmė ilgesnė nei 0,3 sekundės, remiantis etaloniniu bandymu taikoma išankstinė kontrolė. Šiuo atveju suminė didėjimo trukmė turi būti ≤ 1 s, o suminė delsos trukmė – ≤ 10 s.
 Nustatoma tokia visos sistemos atsako trukmė, kad būtų užtikrinamas išmetamųjų teršalų masei proporcingas reprezentatyvus kietųjų dalelių mėginys q
 mp,i. Nustatant proporcingumą, palyginamoji q
 mp,i ir q
 mew,i regresijos analizė atliekama ne mažesne nei 5 Hz duomenų rinkimo sparta ir yra laikomasi šių kriterijų:
 a)
 q
 mp,i ir q
 mew,i tiesinės regresijos mišriosios koreliacijos koeficientas r
 2 neturi būti mažesnis kaip 0,95;
 b)
 standartinė paklaida apskaičiuojant q
 mp,i, jeigu atsižvelgiama į q
 mew,i, neturi viršyti 5 proc. didžiausios q
 mp vertės;
 c)
 q
 mp vertė regresijos tiesėje neturi viršyti daugiau kaip ± 2 proc. didžiausiosios q
 mp.
 Išankstinis valdymas būtinas, jei kietųjų dalelių sistemos ir išmetamųjų dujų masės srauto signalo bendros transformacijos trukmės t
 50,P ir t
 50,F yra > 0,3 s. Turi būti daromas išankstinis bandymas ir išankstinio bandymo išmetamųjų dujų masės srauto signalas naudojamas į kietųjų dalelių sistemą tekančiam mėginio srautui kontroliuoti. Dalies srauto skiedimo sistema valdoma pagal nustatytus reikalavimus, jeigu per pradinį bandymą nustatytą q
 mew,pre trukmę, į kurią atsižvelgiant valdoma q
 mp, galima paslinkti t
 50,P + t
 50,Fverte.
 Nustatant koreliaciją tarp q
 mp,i ir q
 mew,i, naudojami atliekant tikrąjį bandymą užregistruoti duomenys, q
 mew,i trukmę, palyginti su q
 mp,i, reguliuojant t
 50,F (t
 50,P nenaudojama laikui reguliuoti). Vadinasi, laiko poslinkis tarp q
 mew ir q
 mp – tai jų transformacijos trukmės skirtumas, kuris buvo nustatytas pagal 9.4.6.6. punktą.
 9.4.6.2. Skirtuminio srauto matavimo specifikacijos
 Jei tai dalies srauto skiedimo sistemos, ypatingas dėmesys skiriamas mėginio srautui q
 mp, jeigu jis nustatomas matuojant slėgių skirtumą, o ne tiesiogiai:
 (83)
 Šiuo atveju didžiausia skirtumo paklaida turi būti tokia, kad q
 mp tikslumas būtų ne didesnis kaip ± 5 proc., kai skiedimo santykis yra mažesnis kaip 15. Jis gali būti apskaičiuojamas imant kiekvieno prietaiso vidutines kvadratines pataisas.
 Priimtiną q
 mp tikslumą galima užtikrinti vienu iš toliau nurodytų metodų:
 a)
 q
 mdew ir q
 mdw absoliutusis tikslumas yra ± 0,2 proc., o tai garantuoja, kad q
 mp tikslumas bus ≤ 5 proc., jeigu skiedimo santykis yra 15. Tačiau paklaida padidėtų, jeigu būtų taikomas didesnis skiedimo santykis;
 b)
 q
 mdw, atsižvelgiant į q
 mdew, kalibravimas atliekamas taip, kad būtų užtikrinamas toks pat q
 mp tikslumas kaip nurodyta a papunktyje. Išsami informacija 9.4.6.3 punkte;
 c)
 q
 mp tikslumas nustatomas netiesiogiai, atsižvelgiant į skiedimo santykio tikslumą, kuris nustatomas bandymo dujomis, pvz., CO2. Šiuo atveju q
 mp vėl privaloma taikyti lygiavertį tikslumą, kuris buvo taikytas a papunktyje nurodytam metodui;
 d)
 q
 mdew ir q
 mdw absoliutusis tikslumas yra ± 2 proc. didžiausiosios skalės vertės, didžiausioji q
 mdew ir q
 mdw skirtumo paklaida neviršija 0,2 proc., o tiesiškumo paklaida neviršija ± 0,2 proc. didžiausios per bandymą užregistruotos q
 mdew vertės.
 9.4.6.3. Skirtuminio srauto matavimo kalibravimas
 Debitmatis arba srauto matavimo prietaisai kalibruojami taikant vieną iš toliau nurodytų procedūrų taip, kad per zondą į tunelį tekantis q
 mp srautas atitiktų 9.4.6.2 punkte nustatytus tikslumo reikalavimus:
 a)
 q
 mdw skirtas debitmatis nuosekliai sujungiamas su q
 mdew skirtu debitmačiu, abiejų debitmačių skirtumas kalibruojamas bent penkiuose taškuose srauto vertes tolygiai paskirstant nuo mažiausios q
 mdw vertės, kuri buvo naudota per bandymą, ir per bandymą naudotos q
 mdew vertės. Skiedimo tunelį galima aplenkti;
 b)
 kalibruotas srauto įtaisas nuosekliai sujungiamas su q
 mdew debitmačiu ir tikrinamas bandyme naudojamos vertės tikslumas. Kalibruotas srauto įtaisas nuosekliai sujungiamas su q
 mdw debitmačiu ir tikrinamas tikslumas bent pagal penkis nustatymo taškus, atitinkančius skiedimo santykį nuo 3 iki 50, palyginti su bandymui naudojamu q
 mdew;
 c)
 tiekimo vamzdis TT atjungiamas nuo išmetimo vamzdžio, o prie tiekimo vamzdžio prijungiamas kalibruotas srauto matavimo įtaisas, kurio intervalas tinka matuoti q
 mp. Tuomet nustatoma bandymui naudojama q
 mdew vertė, ir paeiliui nustatomos bent penkios q
 mdw vertės, atitinkančios skiedimo santykį nuo 3 iki 50. Arba galima naudoti kalibruotą srauto kanalą ir apeiti tunelį, tačiau per atitinkamus matuoklius užtikrinamas visas srautas ir skiedimo oro srautas, kaip darant tikrąjį bandymą;
 d)
 pėdsakinės dujos tiekiamos į tiekimo vamzdį TT. Šios pėdsakinės dujos gali būti išmetamųjų dujų komponentas, pvz., CO2 arba NOx. Praskiedus tunelyje, matuojama pėdsakinių dujų sudedamoji dalis. Tai turi būti daroma penkiems praskiedimo santykiams nuo 3 iki 50. Mėginio srauto tikslumas nustatomas pagal skiedimo santykį r
 d:
 (84)
 Norint garantuoti q
 mp tikslumą, reikia atsižvelgti į dujų analizatorių tikslumą.
 9.4.6.4. Anglies srauto patikra
 Matavimo ir kontrolės nesklandumams nustatyti ir tinkamam dalies srauto skiedimo sistemos veikimui patikrinti labai rekomenduojama tikrinti anglies srautą naudojant tikrąsias išmetamąsias dujas. Anglies srauto patikrinimas turėtų būti atliekamas bent tada, kai įrengiamas naujas variklis arba padaromas koks nors reikšmingas bandymo sąrankos konfigūracijos pakeitimas.
 Variklis turi veikti esant apkrovai, atitinkančiai didžiausią sukimo momentą ir variklio sūkių skaičių, arba kokiu nors kitu pastoviu režimu, kuriuo dirbant išmetama 5 proc. arba daugiau CO2. Kai veikia dalies srauto skiedimo sistema, praskiedimo faktorius turi būti maždaug 15 su 1.
 Jeigu atliekama anglies srauto patikra, taikoma 4 priedėlyje nustatyta procedūra. Anglies srauto vertės apskaičiuojamos pagal šio priedo 4 priedėlio 112–114 lygtis. Visi anglies srautai vienas nuo kito neturėtų skirtis daugiau kaip 3 proc.
 9.4.6.5. Patikra prieš bandymą
 Ši patikra atliekama dvi valandos prieš bandymą.
 Kalibruojant (žr. 9.4.6.2 punktą) taikytu metodu tikrinamas debitmačių tikslumas bent dviejuose taškuose, įskaitant srauto q
 mdw vertes, kurios atitinka skiedimo santykį nuo 5 iki 15 bandyme naudotai q
 mdew vertei.
 Jei pagal 9.4.6.2 punkte nurodytos kalibravimo metodikos duomenis galima įrodyti, kad debitmačio kalibravimas yra pastovus ilgesnį laiką, patikros prieš bandymą galima nedaryti.
 9.4.6.6. Transformacijos trukmės nustatymas
 Sistemos nustatymai transformacijos trukmei įvertinti turi būti tokie patys, kaip matavimų darant bandymą nustatymai. Transformacijos trukmė nustatoma toliau aprašytu metodu.
 Atskiras etaloninis debitmatis, kurio matavimo intervalas atitinka pro zondą tekantį srautą, nuosekliai ir arti sujungiamas su zondu. Šio debitmačio transformacijos trukmė turi būti mažesnė nei 100 ms esant srauto pokyčio dydžiui, naudojamam atsako trukmei matuoti, o debitmatis turi pakankamai mažai riboti srautą, kad nebūtų jaučiamas poveikis dinaminėms dalies srauto skiedimo sistemos charakteristikoms, ir atitikti gerąją inžinerinę praktiką.
 Į dalies srauto skiedimo sistemą įleidžiamas išmetamųjų dujų srautas (arba oro srautas, jei skaičiuojamas išmetamųjų dujų srautas) pakopomis keičiamas nuo mažo srauto iki bent 90 proc. didžiausiosios skalės vertės. Pakopinio keitimo įjungimo įtaisas turėtų atitikti įtaisą, naudojamą išankstiniam reguliavimui pradėti darant tikrąjį bandymą. Išmetamųjų dujų srauto pakopinio keitimo impulsas ir debitmačio atsakas turi būti užrašomas ne mažesniu kaip 10 Hz dažniu.
 Pagal šiuos duomenis apskaičiuojama dalies srauto skiedimo sistemos transformacijos trukmė, kuri apibrėžiama kaip laikas nuo pakopinio keitimo impulso pradžios iki taško, atitinkančio 50 proc. debitmačio atsako. Panašiu būdu nustatoma dalies srauto skiedimo sistemos q
 mp signalo ir išmetamųjų dujų debitmačio q
 mew,i signalo transformacijos trukmė. Šie signalai yra naudojami regresijos analizei po kiekvieno bandymo (žr. 9.4.6.1 punktą).
 Skaičiavimas kartojamas bent penkiems didėjimo ir mažėjimo impulsams, o rezultatai suvidurkinami. Iš šios vertės atimama etaloninio debitmačio vidinės transformacijos trukmė (< 100 ms). Tai yra dalies srauto skiedimo sistemos „išankstinė“ vertė, kuri taikoma pagal 9.4.6.1 punktą.
 9.5. CVS sistemos kalibravimas
 9.5.1. Bendrosios nuostatos
 CVS sistema kalibruojama naudojant tikslų debitmatį ir ribojimo įtaisą. Srautas pro sistemą matuojamas esant skirtingiems srauto ribojimo nustatymams, o sistemos kontroliniai dydžiai išmatuojami ir susiejami su srautu.
 Galima naudoti įvairių tipų debitmačius, pvz., kalibruotą difuzorių, kalibruotą laminarinio srauto debitmatį ar kalibruotą turbininį matuoklį.
 9.5.2. Tūrinio siurblio (PDP) kalibravimas
 Visi su siurbliu susiję parametrai matuojami vienu metu su kalibravimo debitmačio, kuris su siurbliu sujungtas nuosekliai, parametrais. Braižoma apskaičiuoto srauto (m3/s siurblio įtekėjimo angoje absoliučiojo slėgio ir temperatūros sąlygomis) priklausomybė nuo koreliacinės funkcijos, kuri yra tam tikro siurblio parametrų derinio vertė. Sudaroma tiesinė lygtis, kuri susieja siurblio srautą ir koreliacinę funkciją. Jei siurblio pavaros sūkių dažnis gali būti skirtingas, ji kalibruojama kiekvienam naudojamam intervalui.
 Kalibruojant turi būti užtikrinta pastovi temperatūra.
 Protėkiai visose jungtyse ir vamzdžiuose tarp kalibravimo srauto matuoklio ir CVS siurblio turi būti mažesni kaip 0,3 proc. žemiausio srauto taško (didžiausias apribojimas ir mažiausias PDP greičio taškas).
 9.5.2.1. Duomenų analizė
 Taikant gamintojo nurodytą metodą, pagal debitmačio rodmenis kiekvienai srautą ribojančio įtaiso padėčiai (mažiausiai šešios padėtys) apskaičiuojamas oro srautas (q
 vCVS), išreikštas standartiniu m3/s vienetu. Oro srauto greitis toliau verčiamas siurblio srautu (V
 0), kuris apskaičiuojamas m3/sūkiui, esant absoliučiam slėgiui ir absoliučiai temperatūrai siurblio įsiurbimo angoje, pagal šią formulę:
 (85)
 Čia:
 q
 vCVS
 oro srautas standartinėmis sąlygomis (101,3 kPa, 273 K), m3/s;
 T
 temperatūra siurblio įtekėjimo angoje, K;
 p
 p
 absoliutusis slėgis siurblio įtekėjimo angoje, kPa;
 n
 siurblio sūkių dažnis, sūkiai per sekundę.
 Siekiant įvertinti slėgio kitimo siurblyje ir siurblio slydimo greičio įtaką, apskaičiuojama koreliacijos funkcija (X
 0), susiejanti siurblio sūkių skaičių, slėgių siurblio įėjimo ir išėjimo angose skirtumą ir absoliutų slėgį siurblio išėjimo angoje:
 (86)
 Čia:
 Δp
 p
 slėgio siurblio įtekėjimo ir išleidimo angose skirtumas, kPa;
 p
 p
 absoliutusis slėgis siurblio išleidimo angoje, kPa.
 Taikant mažiausių kvadratų metodą, gaunama ši kalibravimo lygtis:
 (87)
 D
 0 ir m
 yra atitinkamai atkarpa ordinačių ašyje ir krypties koeficientas, apibūdinantys regresijos tieses.
 Jei CVS sistemos siurblys gali veikti skirtingu sūkių dažniu, kalibravimo kreivės, gautos skirtingiems siurblio srautams, turi būti apytikriai lygiagrečios, o atkarpos koordinačių ašyje vertės (D
 0) mažėjant siurblio srautui turi didėti.
 Pagal lygtį apskaičiuotos vertės turi būti lygios išmatuotai V
 0 vertei ± 0,5 proc. Skirtingų siurblių m vertės skiriasi. Kietųjų dalelių srautas per tam tikrą laiką sumažina siurblio slystį, tai atspindi m vertės mažėjimas. Todėl siurblys kalibruojamas prieš pradedant jį naudoti, po didesnio taisymo ir tuomet, kai visos sistemos tikrinimas rodo, kad pakito slysties greitis.
 9.5.3. Kritinio srauto difuzoriaus (CFV) kalibravimas
 CFV kalibravimas grindžiamas kritinio srauto pro difuzorių lygtimi. Dujų srautas – tai difuzoriaus įtekėjimo angos slėgio ir temperatūros funkcija.
 Norint nustatyti kritinio srauto diapazoną, brėžiamas K
 v priklausomybės nuo slėgio difuzoriaus įtekėjimo angoje grafikas. Kritiniam (su uždaryta sklende) srautui K
 v vertė yra palyginti pastovi. Kai slėgis mažėja (vakuumas didėja), srautas pro difuzorių neribojamas, K
 v mažėja, ir tai rodo, kad CFV naudojamas už leistino intervalo ribų.
 9.5.3.1. Duomenų analizė
 Taikant gamintojo nurodytą metodą, pagal debitmačio rodmenis kiekvienai srautą ribojančio įtaiso padėčiai (mažiausiai 8 padėtys) apskaičiuojamas oro srautas (q
 vCVS), išreikštas standartiniu m3/s vienetu. Kalibravimo koeficientas kiekvienai srauto ribojimo padėčiai apskaičiuojamas kalibravimo duomenis taikant pagal šią lygtį:
 (88)
 Čia:
 q
 vCVS
 oro srautas standartinėmis sąlygomis (101,3 kPa, 273 K), m3/s;
 T
 temperatūra difuzoriaus įtekėjimo angoje, K;
 p
 p
 absoliutusis slėgis difuzoriaus įtekėjimo angoje, kPa.
 Apskaičiuojamas vidutinis K
 V ir standartinis nuokrypis. Standartinis nuokrypis turi būti ne didesnis kaip ± 0,3 proc. vidutinės K
 V vertės.
 9.5.4. Ikigarsinio difuzoriaus (SSV) kalibravimas
 SSV kalibravimas grindžiamas ribinio srauto pro ikigarsinį difuzorių lygtimi. Dujų srautas yra slėgio įleidžiamojoje angoje ir temperatūros, slėgio sumažėjimo tarp SSV įleidžiamosios angos ir tūtos funkcija, kaip parodyta 53 lygtyje (žr. 8.5.1.4 punktą).
 9.5.4.1. Duomenų analizė
 Taikant gamintojo nurodytą metodą, pagal debitmačio rodmenis kiekvienai srautą ribojančio įtaiso padėčiai (mažiausiai 16 padėčių) apskaičiuojamas oro srautas (Q
 SSV), išreikštas standartiniu m3/s vienetu. Ištekėjimo koeficientas kiekvienai srauto ribojimo padėčiai apskaičiuojamas kalibravimo duomenis naudojant pagal šią lygtį:
 (89)
 Čia:
 Q
 SSV
 oro srautas standartinėmis sąlygomis (101,3 kPa, 273 K), m3/s;
 T
 temperatūra difuzoriaus įtekėjimo angoje, K;
 d
 V
 SSV tūtos skersmuo, m;
 r
 p
 SSV tūtos ir įtekėjimo angos absoliučiojo statinio slėgio santykis
 r
 D
 SSV tūtos skersmens d
 V ir įtekėjimo vamzdžio vidinio skersmens D santykis.
 Siekiant nustatyti ikigarsinio srauto intervalą braižomas C
 d priklausomybės nuo Reinoldso skaičiaus Re SSV tūtoje grafikas. Re SSV tūtoje apskaičiuojamas pagal šią formulę:
 (90)
 su
 (91)
 Čia:
 A1
 yra 25,55152 SI vienetais
 Q
 SSV
 oro srautas standartinėmis sąlygomis (101,3 kPa, 273 K), m3/s;
 d
 V
 SSV tūtos skersmuo, m;
 μ
 absoliučioji arba dinaminė dujų klampa, kg/ms;
 b
 yra 1,458 × 106 (empirinė konstanta), kg/ms K0,5;
 S
 yra 110,4 (empirinė konstanta), K.
 Kadangi Q
 SSV – Re lygties įvestis, skaičiavimas turi būti pradėtas nustatant pirmines spėjamąsias Q
 SSV arba C
 d vertes kalibravimo difuzoriuje ir kartojamas, kol Q
 SSV vertės sutaps. Konvergavimo metodas turi būti toks, kad kiekvienoje matavimo vietoje būtų užtikrinamas ne mažesnis nei 0,1 proc. arba dar didesnis matavimo vertės tikslumas.
 Ne mažiau kaip 16 ikigarsinio srauto intervalo taškų pagal kalibravimo kreivių sutapties lygtį apskaičiuotos C
 d vertės turi būti ± 0,5 proc. kiekviename taške išmatuotos C
 d vertės.
 9.5.5. Bendroji sistemos patikra
 Bendras CVS mėginio ėmimo ir analizės sistemos tikslumas nustatomas į įprastu režimu veikiančią sistemą įleidžiant tam tikrą išmetamųjų dujų kiekį. Teršalas yra analizuojamas ir masė apskaičiuojama pagal 8.5.2.3 punktą, išskyrus propaną, kuriam vietoj HC atveju taikomo koeficiento 0,000480 taikomas u koeficientas 0,000472. Taikomas vienas iš toliau aprašytų metodų.
 9.5.5.1. Matavimas su ribinio srauto tūta
 Žinomas grynųjų dujų (anglies monoksido arba propano) kiekis per kalibruotą kritinio srauto tūtą įleidžiamas į CVS sistemą. Jei įtekėjimo angoje slėgis pakankamai didelis, srautas, reguliuojamas kritinio srauto tūta, nepriklauso nuo slėgio tūtos išleidimo angoje (kritinis srautas). CVS sistema naudojama maždaug 5–10 min., t. y. taip, kaip ir atliekant įprastą išmetamųjų dujų bandymą. Dujų mėginys analizuojamas įprasta įranga (mėginio ėmimo maiše arba taikant integravimo metodą) ir apskaičiuojama dujų masė.
 Tokiu būdu nustatyta masė turi atitikti žinomą įleistų dujų masę ± 3 proc.
 9.5.5.2. Matavimas taikant gravimetrinį metodą
 ± 0,01 g tikslumu nustatoma nedidelio cilindro, pripildyto anglies viendeginio arba propano, masė. CVS sistema naudojama taip pat, kaip ir per įprastą išmetamųjų dujų kiekio bandymą, maždaug 5–10 minučių į sistemą leidžiant anglies monoksidą arba propaną. Išleistų grynųjų dujų kiekis nustatomas pagal masių skirtumą. Dujų mėginys analizuojamas įprasta įranga (mėginio ėmimo maiše arba taikant integravimo metodą) ir apskaičiuojama dujų masė.
 Tokiu būdu nustatyta masė turi atitikti žinomą įleistų dujų masę ± 3 proc.
 10. KIETŲJŲ DALELIŲ KIEKIO MATAVIMO BANDYMŲ PROCEDŪRA
 10.1. Mėginių ėmimas
 Išmetamųjų kietųjų dalelių kiekis matuojamas nuolat imant mėginius iš dalies srauto skiedimo sistemos, apibrėžtos šio priedo 2 priedėlio A.2.2.1 ir A.2.2.2 punktuose, arba iš viso srauto skiedimo sistemos, apibrėžtos šio priedo 2 priedėlio A.2.2.3 ir A.2.2.4 punktuose.
 10.1.1. Skiediklio filtravimas
 Skiediklis, naudojamas pirminiam ir, kai taikytina, antriniam išmetamųjų teršalų skiedimui skiedimo sistemoje, perleidžiamas pro filtrus, atitinkančius didelio našumo kietųjų dalelių oro (HEPA) filtrų reikalavimus, nustatytus šio priedo 2 priedėlio A.2.2.2 arba A.2.2.4 punktuose. Prieš perleidžiant skiediklį pro HEPA filtrą, jis gali būti praleidžiamas pro medžio anglies skruberį, kad būtų sumažinta ir stabilizuota angliavandenilių koncentracija skiediklyje. Prieš HEPA filtrą ir už medžio anglies skruberio, jeigu jis naudojamas, rekomenduojama įrengti papildomą stambių kietųjų dalelių filtrą.
 10.2. Kietųjų dalelių kiekio mėginio srauto kompensavimas, viso srauto skiedimo sistemos
 Siekiant kompensuoti iš skiedimo sistemos išskirtą masės srautą, naudojamą imant kietųjų dalelių mėginius išskirtas masės srautas (filtruotas) sugrąžinamas į skiedimo sistemą. Kitaip bendros masės srautas skiedimo sistemoje gali būti matematiškai patikslintas pagal išskirtą kietųjų dalelių mėginio srautą. Kai iš skiedimo sistemos išskirtas bendros masės srautas, naudojamas imant kietųjų dalelių mėginius, yra mažesnis nei 0,5 proc. bendro praskiestų išmetamųjų dujų srauto skiedimo tunelyje (med), į šį patikslinimą arba srauto grįžtį galima nekreipti dėmesio.
 10.3. Kietųjų dalelių mėginio srauto kompensavimas, dalies srauto skiedimo sistemos
 10.3.1. Jeigu tai yra dalies srauto skiedimo sistemos, iš skiedimo sistemos išskirtas masės srautas, naudojamas imant kietųjų dalelių mėginius, apskaitomas reguliuojant mėginių proporcingumą. Tai užtikrinama grąžinant kietųjų dalelių mėginio srautą į skiedimo sistemą prieš srauto matavimo įtaisą arba atliekant matematinį patikslinimą, kaip nurodyta 10.3.2 punkte. Jeigu tai yra dalies srauto skiedimo sistemos (viso mėginio ėmimo tipo), masės srautas, išskirtas imant kietųjų dalelių mėginį, irgi patikslinamas apskaičiuojant masę, kaip nurodyta 10.3.3 punkte.
 10.3.2. Akimirkinis į skiedimo sistemą išmetamų dujų srautas (qmp
 ), naudojamas mėginių proporcingumui kontroliuoti, patikslinamas pagal vieną iš šių metodų:
 a)
 jeigu išskirtas kietųjų dalelių mėginio srautas atmetamas, 9.4.6.2 punkte nustatyta 83 lygtis pakeičiama šia lygtimi:
 (92)
 Čia:
 qmp
 =
 išmetamųjų dujų mėginio srautas į dalies srauto skiedimo sistemą, kg/s;
 qmdew
 =
 praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, kg/s;
 qmdw
 =
 skiedimo oro masės srautas, kg/s;
 qex
 =
 kietųjų dalelių mėginio masės srautas, kg/s.
 Dalies srauto sistemos valdikliui pranešamos qex
 vertės tikslumo ribos visais atvejais turi neviršyti 0,1 proc. qmdew
 ir šios vertės signalas turėtų būti siunčiamas ne mažesniu kaip 1 Hz dažniu;
 b)
 jeigu išskirtas kietųjų dalelių mėginio srautas visiškai arba iš dalies atmetamas, bet lygiavertis srautas grąžinamas į skiedimo sistemą prieš srauto matavimo įtaisą, 9.4.6.2 punkto 83 lygtis pakeičiama šia lygtimi:
 (93)
 Čia:
 qmp
 =
 išmetamųjų dujų mėginio srautas į dalies srauto skiedimo sistemą, kg/s;
 qmdew
 =
 praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, kg/s;
 qmdw
 =
 skiedimo oro masės srautas, kg/s;
 qex
 =
 kietųjų dalelių mėginio masės srautas, kg/s;
 qsw
 =
 masės srautas, grąžintas į skiedimo tunelį, siekiant kompensuoti išskirtą kietųjų dalelių mėginį, kg/s.
 Dalies srauto sistemos valdikliui pateikiamų qex
 ir qsw
 verčių skirtumas turi visais atvejais atitikti qmdew
 0,1 proc. tikslumu. Signalas (arba signalai) turėtų būti siunčiami ne mažesniu kaip 1 Hz dažniu.
 10.3.3. Išmatuoto kietųjų dalelių kiekio patikslinimas
 Kai kietųjų dalelių mėginio srautas išgaunamas imant visą mėginį iš dalies srauto skiedimo sistemos, kietųjų dalelių masė (mPM
 ), apskaičiuota pagal 8.4.3.2.1 arba 8.4.3.2.2 punktą, patikslinama, kaip nurodyta toliau, siekiant atsižvelgti į išskirtą srautą. Šis patikslinimas būtinas net ir tuo atveju, kai išskirtas filtruotas srautas grąžinamas į dalies srauto skiedimo sistemas.
 (94)
 Čia:
 mPM,corr
 =
 kietųjų dalelių masė, pakoreguota pagal išskirtą kietųjų dalelių mėginio srautą, g per bandymą;
 mPM
 =
 kietųjų dalelių masė, nustatyta pagal 8.4.3.2.1 arba 8.4.3.2.2 punktą, g per bandymą;
 msed
 =
 bendra praskiedimo tuneliu tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė, kg;
 mex
 =
 bendra praskiestų išmetamųjų dujų, išskirtų iš skiedimo tunelio, kai imamas kietųjų dalelių mėginys, masė, kg.
 10.3.4. Dalies srauto skiedimo mėginių proporcingumas
 Siekiant išmatuoti kietųjų dalelių kiekį, išmetamųjų dujų masės srautas, nustatytas pagal bet kurį iš 8.4.1.3–8.4.1.7 punktuose aprašytų metodų, naudojamas dalies srauto skiedimo sistemai kontroliuoti, siekiant paimti mėginį, proporcingą išmetamųjų dujų masės srautui. Proporcingumo kokybė patikrinama taikant mėginio ir išmetamųjų dujų srauto regresijos analizę pagal 9.4.6.1 punktą.
 10.4. Kietųjų dalelių kiekio nustatymas
 10.4.1. Laiko reguliavimas
 Jeigu tai yra dalies srauto skiedimo sistemos, į buvimo laiką kietųjų dalelių ėmimo ir matavimo sistemoje atsižvelgiama reguliuojant kietųjų dalelių signalo, bandymų ciklo ir išmetamųjų dujų masės srauto laiką 8.4.2.2 punkte nustatyta tvarka. Kietųjų dalelių kiekio ėmimo ir matavimo sistemos transformacijos trukmė nustatoma pagal šio priedo 8 priedėlio A.8.1.3.7 punktą.
 10.4.2. Kietųjų dalelių kiekio nustatymas naudojant dalies srauto skiedimo sistemą
 Kai kietųjų dalelių mėginiai imami naudojant dalies srauto skiedimo sistemą 8.4 punkte nustatyta tvarka, per bandymo ciklą išmestų kietųjų dalelių kiekis apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
 (95)
 Čia:
 N
 =
 per bandymo ciklą išmestų kietųjų dalelių kiekis;
 medf
 =
 per ciklą išmestų lygiaverčių praskiestų dujų masė, nustatyta pagal 8.4.3.2.2 punktą, kg per bandymą;
 k
 =
 kalibravimo koeficientas, skirtas patikslinti kietųjų dalelių kiekio atvirkštinius matavimus pagal etaloninio matavimo prietaiso lygį, kai tokia procedūra netaikoma kietųjų dalelių kiekio matuoklyje; kai kalibravimo koeficientas taikomas kietųjų dalelių kiekio matuoklio viduje, toliau pateiktoje lygtyje dydis k turi būti lygus 1;
 =
 vidutinė praskiestų išmetamųjų dujų kietųjų dalelių koncentracija, patikslinta pagal standartines sąlygas (273,2 K ir 101,33 kPa), kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre;
 =
 lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso vidutinės kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas, susijęs su per bandymą nustatomais skiedimo parametrais.
 =
 apskaičiuojama pagal šią lygtį:
 (96)
 Čia:
 cs,i
 =
 atskirai išmatuota kietųjų dalelių koncentracija kietųjų dalelių matuoklio išmestose praskiestose dujose, patikslinta atsižvelgiant į atsitiktinumo veiksnį ir standartines sąlygas (273,2 K ir 101,33 kPa), kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre;
 n
 =
 bandymo metu atliktų kietųjų dalelių koncentracijos matavimų skaičius.
 10.4.3. Kietųjų dalelių kiekio nustatymas naudojant viso srauto skiedimo sistemą
 Kai kietųjų dalelių mėginiai imami naudojant viso srauto skiedimo sistemą 8.5 punkte nustatyta tvarka, per bandymo ciklą išmestų kietųjų dalelių kiekis apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
 (97)
 Čia:
 N
 =
 per bandymo ciklą išmestų kietųjų dalelių kiekis;
 med
 =
 visas praskiestų išmetamųjų dujų srautas ciklo metu, apskaičiuotas pagal bet kurį iš 8.5.1.2–8.5.1.4 punktuose aprašytų metodų, kg per bandymą;
 k
 =
 kalibravimo koeficientas, skirtas patikslinti kietųjų dalelių kiekio atvirkštinius matavimus pagal etaloninio matavimo prietaiso lygį, kai tokia procedūra netaikoma kietųjų dalelių kiekio matuoklyje; kai kalibravimo koeficientas taikomas kietųjų dalelių kiekio matuoklio viduje, toliau pateiktoje lygtyje dydis k turi būti lygus 1;
 =
 vidutinė pakoreguota praskiestų išmetamųjų dujų kietųjų dalelių koncentracija, pakoreguota pagal standartines sąlygas (273,2 K ir 101,33 kPa), kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre;
 =
 lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso vidutinės kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas, susijęs su per bandymą nustatomais skiedimo parametrais.
 =
 apskaičiuojama pagal šią lygtį:
 (98)
 Čia:
 cs,i
 =
 atskirai išmatuota kietųjų dalelių koncentracija kietųjų dalelių matuoklio išmestose praskiestose dujose, patikslinta atsižvelgiant į atsitiktinumo veiksnį ir standartines sąlygas (273,2 K ir 101,33 kPa), kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre;
 n
 =
 bandymo metu atliktų kietųjų dalelių koncentracijos matavimų skaičius.
 10.4.4. Bandymo rezultatas
 10.4.4.1. Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas
 Kiekvienu atskiru WHSC, įšilusio variklio WHTC arba šalto variklio WHTC atveju, savitasis išmetamųjų kietųjų dalelių kiekis per kWh apskaičiuojamas taip:
 (99)
 Čia:
 e
 =
 kietųjų dalelių kiekis, išmestas per kWh;
 Wact
 =
 faktinis darbas ciklo metu pagal 7.8.6 punktą, kWh.
 10.4.4.2. Papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo, taikant periodinį regeneravimą, sistemos
 Jei tai varikliai su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo, taikant periodinį regeneravimą, sistemomis, taikomos 6.6.2 punkto bendrosios nuostatos. Per WHTC ciklą įšilusio variklio išmetamų teršalų kiekis apskaičiuojamas taikant svertinius koeficientus pagal 5 lygtį, pagal kurią yra vidutinis kietųjų dalelių kiekis per kWh be regeneravimo, o yra vidutinis kietųjų dalelių kiekis per kWh su regeneravimu. Regeneracijos perskaičiavimo koeficientai apskaičiuojami atitinkamai pagal 6, 6a, 7 arba 8 lygtį.
 10.4.4.3. Vidutiniai svertiniai WHTC bandymo rezultatai
 WHTC atveju galutinis bandymų rezultatas – vidutiniai svertiniai šalto variklio paleidimo ir įšilusio variklio paleidimo (įskaitant periodinį regeneravimą, jeigu taikoma) bandymų rezultatai, apskaičiuoti pagal vieną iš šių lygčių:
 a)
 daugiklinių regeneravimo perskaičiavimo koeficientų atveju arba jeigu varikliai yra be papildomo apdorojimo sistemos, netaikančios periodinio regeneravimo:
 (100)
 (b)
 adityviųjų regeneravimo perskaičiavimo koeficientų atveju:
 (101)
 Čia:
 Ncold
 =
 bendras kietųjų dalelių kiekis, išmestas per šalto variklio paleidimo WHTC bandymo ciklą;
 Nhot
 =
 bendras kietųjų dalelių kiekis, išmestas per įšilusio variklio paleidimo WHTC bandymo ciklą;
 Wact,cold
 =
 faktinis darbas ciklo metu per šalto variklio paleidimo WHTC bandymo ciklą pagal 7.8.6 punktą, kWh;
 Wact, hot
 =
 faktinis darbas ciklo metu per šalto variklio paleidimo WHTC bandymo ciklą pagal 7.8.6 punktą, kWh;
 kr
 =
 regeneravimo perskaičiavimo koeficientas pagal 6.6.2 punktą, arba variklių be papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo, taikant periodinį regeneravimą, sistemos, atveju – kr
 = 1
 10.4.4.4. Galutinių rezultatų suapvalinimas
 Galutiniai WHSC ir vidutiniai svertiniai WHTC bandymo rezultatai suapvalinami vienu kartu iki trijų reikšminių skaičių pagal ASTM E 29–06B. Neleidžiama apvalinti tarpinių verčių, nes bus gautas netikslus galutinis su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų rezultatas.
 10.5. Foninio kietųjų dalelių kiekio nustatymas
 10.5.1.
 Variklio gamintojo prašymu prieš bandymą arba po jo gali būti paimtas kietųjų dalelių mėginys skiedimo tunelyje už kietųjų dalelių ir angliavandenilių filtrų kietųjų dalelių kiekio matavimo sistemos kryptimi, kad būtų nustatyta foninė kietųjų dalelių koncentracija skiedimo tunelyje.
 10.5.2.
 Suteikiant tipo patvirtinimą neleidžiama atimti foninės kietųjų dalelių koncentracijos skiedimo tunelyje, bet leidžiama ją atimti tuo atveju, kai, prašant gamintojui, siekiama užtikrinti gaminių bandymų atitiktį, o tipo patvirtinimo institucija tą iš anksto leidžia, ir jei galima įrodyti, kad tunelio foninės koncentracijos poveikis yra didelis – tuomet šios koncentracijos vertes galima atimti iš nustatytų praskiestų išmetamųjų dujų verčių.
 (1) Šio priedo numeracija atitinka BTR Nr. 4 dėl WHDC numeraciją. Tačiau kai kurios BTR dėl WHDC dalys šiame priede nereikalingos.
 (2) priklauso nuo degalų;
 (3) kai λ = 2, sausas oras, 273 K, 101,3 kPa;
 (4) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C = 66–76 %; H = 22–25 %; N = 0–12 %
 (5) NMHC remiantis CH2,93 (visam HC kiekiui taikomas CH4
 u
 gas koeficientas);
 (6) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C3 = 70–90 %; C4 = 10–30 %
 (7) priklauso nuo degalų;
 (8) kai λ = 2, sausas oras, 273 K, 101,3 kPa;
 (9) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C = 66–76 %; H = 22–25 %; N = 0–12 %
 (10) NMHC remiantis CH2,93 (visam HC kiekiui taikomas CH4
 u
 gas koeficientas);
 (11) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C3 = 70–90 %; C4 = 10–30 %
 1 priedėlis
 Variklių WHTC bandymo dinamometrinis grafikas
 Laikas
 Norm. sūkių dažnis
 Normalizuotas sukimo momentas
 s
 proc.
 proc.
 1
 0,0
 0,0
 2
 0,0
 0,0
 3
 0,0
 0,0
 4
 0,0
 0,0
 5
 0,0
 0,0
 6
 0,0
 0,0
 7
 1,5
 8,9
 8
 15,8
 30,9
 9
 27,4
 1,3
 10
 32,6
 0,7
 11
 34,8
 1,2
 12
 36,2
 7,4
 13
 37,1
 6,2
 14
 37,9
 10,2
 15
 39,6
 12,3
 16
 42,3
 12,5
 17
 45,3
 12,6
 18
 48,6
 6,0
 19
 40,8
 0,0
 20
 33,0
 16,3
 21
 42,5
 27,4
 22
 49,3
 26,7
 23
 54,0
 18,0
 24
 57,1
 12,9
 25
 58,9
 8,6
 26
 59,3
 6,0
 27
 59,0
 4,9
 28
 57,9
 m
 29
 55,7
 m
 30
 52,1
 m
 31
 46,4
 m
 32
 38,6
 m
 33
 29,0
 m
 34
 20,8
 m
 35
 16,9
 m
 36
 16,9
 42,5
 37
 18,8
 38,4
 38
 20,7
 32,9
 39
 21,0
 0,0
 40
 19,1
 0,0
 41
 13,7
 0,0
 42
 2,2
 0,0
 43
 0,0
 0,0
 44
 0,0
 0,0
 45
 0,0
 0,0
 46
 0,0
 0,0
 47
 0,0
 0,0
 48
 0,0
 0,0
 49
 0,0
 0,0
 50
 0,0
 13,1
 51
 13,1
 30,1
 52
 26,3
 25,5
 53
 35,0
 32,2
 54
 41,7
 14,3
 55
 42,2
 0,0
 56
 42,8
 11,6
 57
 51,0
 20,9
 58
 60,0
 9,6
 59
 49,4
 0,0
 60
 38,9
 16,6
 61
 43,4
 30,8
 62
 49,4
 14,2
 63
 40,5
 0,0
 64
 31,5
 43,5
 65
 36,6
 78,2
 66
 40,8
 67,6
 67
 44,7
 59,1
 68
 48,3
 52,0
 69
 51,9
 63,8
 70
 54,7
 27,9
 71
 55,3
 18,3
 72
 55,1
 16,3
 73
 54,8
 11,1
 74
 54,7
 11,5
 75
 54,8
 17,5
 76
 55,6
 18,0
 77
 57,0
 14,1
 78
 58,1
 7,0
 79
 43,3
 0,0
 80
 28,5
 25,0
 81
 30,4
 47,8
 82
 32,1
 39,2
 83
 32,7
 39,3
 84
 32,4
 17,3
 85
 31,6
 11,4
 86
 31,1
 10,2
 87
 31,1
 19,5
 88
 31,4
 22,5
 89
 31,6
 22,9
 90
 31,6
 24,3
 91
 31,9
 26,9
 92
 32,4
 30,6
 93
 32,8
 32,7
 94
 33,7
 32,5
 95
 34,4
 29,5
 96
 34,3
 26,5
 97
 34,4
 24,7
 98
 35,0
 24,9
 99
 35,6
 25,2
 100
 36,1
 24,8
 101
 36,3
 24,0
 102
 36,2
 23,6
 103
 36,2
 23,5
 104
 36,8
 22,7
 105
 37,2
 20,9
 106
 37,0
 19,2
 107
 36,3
 18,4
 108
 35,4
 17,6
 109
 35,2
 14,9
 110
 35,4
 9,9
 111
 35,5
 4,3
 112
 35,2
 6,6
 113
 34,9
 10,0
 114
 34,7
 25,1
 115
 34,4
 29,3
 116
 34,5
 20,7
 117
 35,2
 16,6
 118
 35,8
 16,2
 119
 35,6
 20,3
 120
 35,3
 22,5
 121
 35,3
 23,4
 122
 34,7
 11,9
 123
 45,5
 0,0
 124
 56,3
 m
 125
 46,2
 m
 126
 50,1
 0,0
 127
 54,0
 m
 128
 40,5
 m
 129
 27,0
 m
 130
 13,5
 m
 131
 0,0
 0,0
 132
 0,0
 0,0
 133
 0,0
 0,0
 134
 0,0
 0,0
 135
 0,0
 0,0
 136
 0,0
 0,0
 137
 0,0
 0,0
 138
 0,0
 0,0
 139
 0,0
 0,0
 140
 0,0
 0,0
 141
 0,0
 0,0
 142
 0,0
 4,9
 143
 0,0
 7,3
 144
 4,4
 28,7
 145
 11,1
 26,4
 146
 15,0
 9,4
 147
 15,9
 0,0
 148
 15,3
 0,0
 149
 14,2
 0,0
 150
 13,2
 0,0
 151
 11,6
 0,0
 152
 8,4
 0,0
 153
 5,4
 0,0
 154
 4,3
 5,6
 155
 5,8
 24,4
 156
 9,7
 20,7
 157
 13,6
 21,1
 158
 15,6
 21,5
 159
 16,5
 21,9
 160
 18,0
 22,3
 161
 21,1
 46,9
 162
 25,2
 33,6
 163
 28,1
 16,6
 164
 28,8
 7,0
 165
 27,5
 5,0
 166
 23,1
 3,0
 167
 16,9
 1,9
 168
 12,2
 2,6
 169
 9,9
 3,2
 170
 9,1
 4,0
 171
 8,8
 3,8
 172
 8,5
 12,2
 173
 8,2
 29,4
 174
 9,6
 20,1
 175
 14,7
 16,3
 176
 24,5
 8,7
 177
 39,4
 3,3
 178
 39,0
 2,9
 179
 38,5
 5,9
 180
 42,4
 8,0
 181
 38,2
 6,0
 182
 41,4
 3,8
 183
 44,6
 5,4
 184
 38,8
 8,2
 185
 37,5
 8,9
 186
 35,4
 7,3
 187
 28,4
 7,0
 188
 14,8
 7,0
 189
 0,0
 5,9
 190
 0,0
 0,0
 191
 0,0
 0,0
 192
 0,0
 0,0
 193
 0,0
 0,0
 194
 0,0
 0,0
 195
 0,0
 0,0
 196
 0,0
 0,0
 197
 0,0
 0,0
 198
 0,0
 0,0
 199
 0,0
 0,0
 200
 0,0
 0,0
 201
 0,0
 0,0
 202
 0,0
 0,0
 203
 0,0
 0,0
 204
 0,0
 0,0
 205
 0,0
 0,0
 206
 0,0
 0,0
 207
 0,0
 0,0
 208
 0,0
 0,0
 209
 0,0
 0,0
 210
 0,0
 0,0
 211
 0,0
 0,0
 212
 0,0
 0,0
 213
 0,0
 0,0
 214
 0,0
 0,0
 215
 0,0
 0,0
 216
 0,0
 0,0
 217
 0,0
 0,0
 218
 0,0
 0,0
 219
 0,0
 0,0
 220
 0,0
 0,0
 221
 0,0
 0,0
 222
 0,0
 0,0
 223
 0,0
 0,0
 224
 0,0
 0,0
 225
 0,0
 0,0
 226
 0,0
 0,0
 227
 0,0
 0,0
 228
 0,0
 0,0
 229
 0,0
 0,0
 230
 0,0
 0,0
 231
 0,0
 0,0
 232
 0,0
 0,0
 233
 0,0
 0,0
 234
 0,0
 0,0
 235
 0,0
 0,0
 236
 0,0
 0,0
 237
 0,0
 0,0
 238
 0,0
 0,0
 239
 0,0
 0,0
 240
 0,0
 0,0
 241
 0,0
 0,0
 242
 0,0
 0,0
 243
 0,0
 0,0
 244
 0,0
 0,0
 245
 0,0
 0,0
 246
 0,0
 0,0
 247
 0,0
 0,0
 248
 0,0
 0,0
 249
 0,0
 0,0
 250
 0,0
 0,0
 251
 0,0
 0,0
 252
 0,0
 0,0
 253
 0,0
 31,6
 254
 9,4
 13,6
 255
 22,2
 16,9
 256
 33,0
 53,5
 257
 43,7
 22,1
 258
 39,8
 0,0
 259
 36,0
 45,7
 260
 47,6
 75,9
 261
 61,2
 70,4
 262
 72,3
 70,4
 263
 76,0
 m
 264
 74,3
 m
 265
 68,5
 m
 266
 61,0
 m
 267
 56,0
 m
 268
 54,0
 m
 269
 53,0
 m
 270
 50,8
 m
 271
 46,8
 m
 272
 41,7
 m
 273
 35,9
 m
 274
 29,2
 m
 275
 20,7
 m
 276
 10,1
 m
 277
 0,0
 m
 278
 0,0
 0,0
 279
 0,0
 0,0
 280
 0,0
 0,0
 281
 0,0
 0,0
 282
 0,0
 0,0
 283
 0,0
 0,0
 284
 0,0
 0,0
 285
 0,0
 0,0
 286
 0,0
 0,0
 287
 0,0
 0,0
 288
 0,0
 0,0
 289
 0,0
 0,0
 290
 0,0
 0,0
 291
 0,0
 0,0
 292
 0,0
 0,0
 293
 0,0
 0,0
 294
 0,0
 0,0
 295
 0,0
 0,0
 296
 0,0
 0,0
 297
 0,0
 0,0
 298
 0,0
 0,0
 299
 0,0
 0,0
 300
 0,0
 0,0
 301
 0,0
 0,0
 302
 0,0
 0,0
 303
 0,0
 0,0
 304
 0,0
 0,0
 305
 0,0
 0,0
 306
 0,0
 0,0
 307
 0,0
 0,0
 308
 0,0
 0,0
 309
 0,0
 0,0
 310
 0,0
 0,0
 311
 0,0
 0,0
 312
 0,0
 0,0
 313
 0,0
 0,0
 314
 0,0
 0,0
 315
 0,0
 0,0
 316
 0,0
 0,0
 317
 0,0
 0,0
 318
 0,0
 0,0
 319
 0,0
 0,0
 320
 0,0
 0,0
 321
 0,0
 0,0
 322
 0,0
 0,0
 323
 0,0
 0,0
 324
 4,5
 41,0
 325
 17,2
 38,9
 326
 30,1
 36,8
 327
 41,0
 34,7
 328
 50,0
 32,6
 329
 51,4
 0,1
 330
 47,8
 m
 331
 40,2
 m
 332
 32,0
 m
 333
 24,4
 m
 334
 16,8
 m
 335
 8,1
 m
 336
 0,0
 m
 337
 0,0
 0,0
 338
 0,0
 0,0
 339
 0,0
 0,0
 340
 0,0
 0,0
 341
 0,0
 0,0
 342
 0,0
 0,0
 343
 0,0
 0,0
 344
 0,0
 0,0
 345
 0,0
 0,0
 346
 0,0
 0,0
 347
 0,0
 0,0
 348
 0,0
 0,0
 349
 0,0
 0,0
 350
 0,0
 0,0
 351
 0,0
 0,0
 352
 0,0
 0,0
 353
 0,0
 0,0
 354
 0,0
 0,5
 355
 0,0
 4,9
 356
 9,2
 61,3
 357
 22,4
 40,4
 358
 36,5
 50,1
 359
 47,7
 21,0
 360
 38,8
 0,0
 361
 30,0
 37,0
 362
 37,0
 63,6
 363
 45,5
 90,8
 364
 54,5
 40,9
 365
 45,9
 0,0
 366
 37,2
 47,5
 367
 44,5
 84,4
 368
 51,7
 32,4
 369
 58,1
 15,2
 370
 45,9
 0,0
 371
 33,6
 35,8
 372
 36,9
 67,0
 373
 40,2
 84,7
 374
 43,4
 84,3
 375
 45,7
 84,3
 376
 46,5
 m
 377
 46,1
 m
 378
 43,9
 m
 379
 39,3
 m
 380
 47,0
 m
 381
 54,6
 m
 382
 62,0
 m
 383
 52,0
 m
 384
 43,0
 m
 385
 33,9
 m
 386
 28,4
 m
 387
 25,5
 m
 388
 24,6
 11,0
 389
 25,2
 14,7
 390
 28,6
 28,4
 391
 35,5
 65,0
 392
 43,8
 75,3
 393
 51,2
 34,2
 394
 40,7
 0,0
 395
 30,3
 45,4
 396
 34,2
 83,1
 397
 37,6
 85,3
 398
 40,8
 87,5
 399
 44,8
 89,7
 400
 50,6
 91,9
 401
 57,6
 94,1
 402
 64,6
 44,6
 403
 51,6
 0,0
 404
 38,7
 37,4
 405
 42,4
 70,3
 406
 46,5
 89,1
 407
 50,6
 93,9
 408
 53,8
 33,0
 409
 55,5
 20,3
 410
 55,8
 5,2
 411
 55,4
 m
 412
 54,4
 m
 413
 53,1
 m
 414
 51,8
 m
 415
 50,3
 m
 416
 48,4
 m
 417
 45,9
 m
 418
 43,1
 m
 419
 40,1
 m
 420
 37,4
 m
 421
 35,1
 m
 422
 32,8
 m
 423
 45,3
 0,0
 424
 57,8
 m
 425
 50,6
 m
 426
 41,6
 m
 427
 47,9
 0,0
 428
 54,2
 m
 429
 48,1
 m
 430
 47,0
 31,3
 431
 49,0
 38,3
 432
 52,0
 40,1
 433
 53,3
 14,5
 434
 52,6
 0,8
 435
 49,8
 m
 436
 51,0
 18,6
 437
 56,9
 38,9
 438
 67,2
 45,0
 439
 78,6
 21,5
 440
 65,5
 0,0
 441
 52,4
 31,3
 442
 56,4
 60,1
 443
 59,7
 29,2
 444
 45,1
 0,0
 445
 30,6
 4,2
 446
 30,9
 8,4
 447
 30,5
 4,3
 448
 44,6
 0,0
 449
 58,8
 m
 450
 55,1
 m
 451
 50,6
 m
 452
 45,3
 m
 453
 39,3
 m
 454
 49,1
 0,0
 455
 58,8
 m
 456
 50,7
 m
 457
 42,4
 m
 458
 44,1
 0,0
 459
 45,7
 m
 460
 32,5
 m
 461
 20,7
 m
 462
 10,0
 m
 463
 0,0
 0,0
 464
 0,0
 1,5
 465
 0,9
 41,1
 466
 7,0
 46,3
 467
 12,8
 48,5
 468
 17,0
 50,7
 469
 20,9
 52,9
 470
 26,7
 55,0
 471
 35,5
 57,2
 472
 46,9
 23,8
 473
 44,5
 0,0
 474
 42,1
 45,7
 475
 55,6
 77,4
 476
 68,8
 100,0
 477
 81,7
 47,9
 478
 71,2
 0,0
 479
 60,7
 38,3
 480
 68,8
 72,7
 481
 75,0
 m
 482
 61,3
 m
 483
 53,5
 m
 484
 45,9
 58,0
 485
 48,1
 80,0
 486
 49,4
 97,9
 487
 49,7
 m
 488
 48,7
 m
 489
 45,5
 m
 490
 40,4
 m
 491
 49,7
 0,0
 492
 59,0
 m
 493
 48,9
 m
 494
 40,0
 m
 495
 33,5
 m
 496
 30,0
 m
 497
 29,1
 12,0
 498
 29,3
 40,4
 499
 30,4
 29,3
 500
 32,2
 15,4
 501
 33,9
 15,8
 502
 35,3
 14,9
 503
 36,4
 15,1
 504
 38,0
 15,3
 505
 40,3
 50,9
 506
 43,0
 39,7
 507
 45,5
 20,6
 508
 47,3
 20,6
 509
 48,8
 22,1
 510
 50,1
 22,1
 511
 51,4
 42,4
 512
 52,5
 31,9
 513
 53,7
 21,6
 514
 55,1
 11,6
 515
 56,8
 5,7
 516
 42,4
 0,0
 517
 27,9
 8,2
 518
 29,0
 15,9
 519
 30,4
 25,1
 520
 32,6
 60,5
 521
 35,4
 72,7
 522
 38,4
 88,2
 523
 41,0
 65,1
 524
 42,9
 25,6
 525
 44,2
 15,8
 526
 44,9
 2,9
 527
 45,1
 m
 528
 44,8
 m
 529
 43,9
 m
 530
 42,4
 m
 531
 40,2
 m
 532
 37,1
 m
 533
 47,0
 0,0
 534
 57,0
 m
 535
 45,1
 m
 536
 32,6
 m
 537
 46,8
 0,0
 538
 61,5
 m
 539
 56,7
 m
 540
 46,9
 m
 541
 37,5
 m
 542
 30,3
 m
 543
 27,3
 32,3
 544
 30,8
 60,3
 545
 41,2
 62,3
 546
 36,0
 0,0
 547
 30,8
 32,3
 548
 33,9
 60,3
 549
 34,6
 38,4
 550
 37,0
 16,6
 551
 42,7
 62,3
 552
 50,4
 28,1
 553
 40,1
 0,0
 554
 29,9
 8,0
 555
 32,5
 15,0
 556
 34,6
 63,1
 557
 36,7
 58,0
 558
 39,4
 52,9
 559
 42,8
 47,8
 560
 46,8
 42,7
 561
 50,7
 27,5
 562
 53,4
 20,7
 563
 54,2
 13,1
 564
 54,2
 0,4
 565
 53,4
 0,0
 566
 51,4
 m
 567
 48,7
 m
 568
 45,6
 m
 569
 42,4
 m
 570
 40,4
 m
 571
 39,8
 5,8
 572
 40,7
 39,7
 573
 43,8
 37,1
 574
 48,1
 39,1
 575
 52,0
 22,0
 576
 54,7
 13,2
 577
 56,4
 13,2
 578
 57,5
 6,6
 579
 42,6
 0,0
 580
 27,7
 10,9
 581
 28,5
 21,3
 582
 29,2
 23,9
 583
 29,5
 15,2
 584
 29,7
 8,8
 585
 30,4
 20,8
 586
 31,9
 22,9
 587
 34,3
 61,4
 588
 37,2
 76,6
 589
 40,1
 27,5
 590
 42,3
 25,4
 591
 43,5
 32,0
 592
 43,8
 6,0
 593
 43,5
 m
 594
 42,8
 m
 595
 41,7
 m
 596
 40,4
 m
 597
 39,3
 m
 598
 38,9
 12,9
 599
 39,0
 18,4
 600
 39,7
 39,2
 601
 41,4
 60,0
 602
 43,7
 54,5
 603
 46,2
 64,2
 604
 48,8
 73,3
 605
 51,0
 82,3
 606
 52,1
 0,0
 607
 52,0
 m
 608
 50,9
 m
 609
 49,4
 m
 610
 47,8
 m
 611
 46,6
 m
 612
 47,3
 35,3
 613
 49,2
 74,1
 614
 51,1
 95,2
 615
 51,7
 m
 616
 50,8
 m
 617
 47,3
 m
 618
 41,8
 m
 619
 36,4
 m
 620
 30,9
 m
 621
 25,5
 37,1
 622
 33,8
 38,4
 623
 42,1
 m
 624
 34,1
 m
 625
 33,0
 37,1
 626
 36,4
 38,4
 627
 43,3
 17,1
 628
 35,7
 0,0
 629
 28,1
 11,6
 630
 36,5
 19,2
 631
 45,2
 8,3
 632
 36,5
 0,0
 633
 27,9
 32,6
 634
 31,5
 59,6
 635
 34,4
 65,2
 636
 37,0
 59,6
 637
 39,0
 49,0
 638
 40,2
 m
 639
 39,8
 m
 640
 36,0
 m
 641
 29,7
 m
 642
 21,5
 m
 643
 14,1
 m
 644
 0,0
 0,0
 645
 0,0
 0,0
 646
 0,0
 0,0
 647
 0,0
 0,0
 648
 0,0
 0,0
 649
 0,0
 0,0
 650
 0,0
 0,0
 651
 0,0
 0,0
 652
 0,0
 0,0
 653
 0,0
 0,0
 654
 0,0
 0,0
 655
 0,0
 0,0
 656
 0,0
 3,4
 657
 1,4
 22,0
 658
 10,1
 45,3
 659
 21,5
 10,0
 660
 32,2
 0,0
 661
 42,3
 46,0
 662
 57,1
 74,1
 663
 72,1
 34,2
 664
 66,9
 0,0
 665
 60,4
 41,8
 666
 69,1
 79,0
 667
 77,1
 38,3
 668
 63,1
 0,0
 669
 49,1
 47,9
 670
 53,4
 91,3
 671
 57,5
 85,7
 672
 61,5
 89,2
 673
 65,5
 85,9
 674
 69,5
 89,5
 675
 73,1
 75,5
 676
 76,2
 73,6
 677
 79,1
 75,6
 678
 81,8
 78,2
 679
 84,1
 39,0
 680
 69,6
 0,0
 681
 55,0
 25,2
 682
 55,8
 49,9
 683
 56,7
 46,4
 684
 57,6
 76,3
 685
 58,4
 92,7
 686
 59,3
 99,9
 687
 60,1
 95,0
 688
 61,0
 46,7
 689
 46,6
 0,0
 690
 32,3
 34,6
 691
 32,7
 68,6
 692
 32,6
 67,0
 693
 31,3
 m
 694
 28,1
 m
 695
 43,0
 0,0
 696
 58,0
 m
 697
 58,9
 m
 698
 49,4
 m
 699
 41,5
 m
 700
 48,4
 0,0
 701
 55,3
 m
 702
 41,8
 m
 703
 31,6
 m
 704
 24,6
 m
 705
 15,2
 m
 706
 7,0
 m
 707
 0,0
 0,0
 708
 0,0
 0,0
 709
 0,0
 0,0
 710
 0,0
 0,0
 711
 0,0
 0,0
 712
 0,0
 0,0
 713
 0,0
 0,0
 714
 0,0
 0,0
 715
 0,0
 0,0
 716
 0,0
 0,0
 717
 0,0
 0,0
 718
 0,0
 0,0
 719
 0,0
 0,0
 720
 0,0
 0,0
 721
 0,0
 0,0
 722
 0,0
 0,0
 723
 0,0
 0,0
 724
 0,0
 0,0
 725
 0,0
 0,0
 726
 0,0
 0,0
 727
 0,0
 0,0
 728
 0,0
 0,0
 729
 0,0
 0,0
 730
 0,0
 0,0
 731
 0,0
 0,0
 732
 0,0
 0,0
 733
 0,0
 0,0
 734
 0,0
 0,0
 735
 0,0
 0,0
 736
 0,0
 0,0
 737
 0,0
 0,0
 738
 0,0
 0,0
 739
 0,0
 0,0
 740
 0,0
 0,0
 741
 0,0
 0,0
 742
 0,0
 0,0
 743
 0,0
 0,0
 744
 0,0
 0,0
 745
 0,0
 0,0
 746
 0,0
 0,0
 747
 0,0
 0,0
 748
 0,0
 0,0
 749
 0,0
 0,0
 750
 0,0
 0,0
 751
 0,0
 0,0
 752
 0,0
 0,0
 753
 0,0
 0,0
 754
 0,0
 0,0
 755
 0,0
 0,0
 756
 0,0
 0,0
 757
 0,0
 0,0
 758
 0,0
 0,0
 759
 0,0
 0,0
 760
 0,0
 0,0
 761
 0,0
 0,0
 762
 0,0
 0,0
 763
 0,0
 0,0
 764
 0,0
 0,0
 765
 0,0
 0,0
 766
 0,0
 0,0
 767
 0,0
 0,0
 768
 0,0
 0,0
 769
 0,0
 0,0
 770
 0,0
 0,0
 771
 0,0
 22,0
 772
 4,5
 25,8
 773
 15,5
 42,8
 774
 30,5
 46,8
 775
 45,5
 29,3
 776
 49,2
 13,6
 777
 39,5
 0,0
 778
 29,7
 15,1
 779
 34,8
 26,9
 780
 40,0
 13,6
 781
 42,2
 m
 782
 42,1
 m
 783
 40,8
 m
 784
 37,7
 37,6
 785
 47,0
 35,0
 786
 48,8
 33,4
 787
 41,7
 m
 788
 27,7
 m
 789
 17,2
 m
 790
 14,0
 37,6
 791
 18,4
 25,0
 792
 27,6
 17,7
 793
 39,8
 6,8
 794
 34,3
 0,0
 795
 28,7
 26,5
 796
 41,5
 40,9
 797
 53,7
 17,5
 798
 42,4
 0,0
 799
 31,2
 27,3
 800
 32,3
 53,2
 801
 34,5
 60,6
 802
 37,6
 68,0
 803
 41,2
 75,4
 804
 45,8
 82,8
 805
 52,3
 38,2
 806
 42,5
 0,0
 807
 32,6
 30,5
 808
 35,0
 57,9
 809
 36,0
 77,3
 810
 37,1
 96,8
 811
 39,6
 80,8
 812
 43,4
 78,3
 813
 47,2
 73,4
 814
 49,6
 66,9
 815
 50,2
 62,0
 816
 50,2
 57,7
 817
 50,6
 62,1
 818
 52,3
 62,9
 819
 54,8
 37,5
 820
 57,0
 18,3
 821
 42,3
 0,0
 822
 27,6
 29,1
 823
 28,4
 57,0
 824
 29,1
 51,8
 825
 29,6
 35,3
 826
 29,7
 33,3
 827
 29,8
 17,7
 828
 29,5
 m
 829
 28,9
 m
 830
 43,0
 0,0
 831
 57,1
 m
 832
 57,7
 m
 833
 56,0
 m
 834
 53,8
 m
 835
 51,2
 m
 836
 48,1
 m
 837
 44,5
 m
 838
 40,9
 m
 839
 38,1
 m
 840
 37,2
 42,7
 841
 37,5
 70,8
 842
 39,1
 48,6
 843
 41,3
 0,1
 844
 42,3
 m
 845
 42,0
 m
 846
 40,8
 m
 847
 38,6
 m
 848
 35,5
 m
 849
 32,1
 m
 850
 29,6
 m
 851
 28,8
 39,9
 852
 29,2
 52,9
 853
 30,9
 76,1
 854
 34,3
 76,5
 855
 38,3
 75,5
 856
 42,5
 74,8
 857
 46,6
 74,2
 858
 50,7
 76,2
 859
 54,8
 75,1
 860
 58,7
 36,3
 861
 45,2
 0,0
 862
 31,8
 37,2
 863
 33,8
 71,2
 864
 35,5
 46,4
 865
 36,6
 33,6
 866
 37,2
 20,0
 867
 37,2
 m
 868
 37,0
 m
 869
 36,6
 m
 870
 36,0
 m
 871
 35,4
 m
 872
 34,7
 m
 873
 34,1
 m
 874
 33,6
 m
 875
 33,3
 m
 876
 33,1
 m
 877
 32,7
 m
 878
 31,4
 m
 879
 45,0
 0,0
 880
 58,5
 m
 881
 53,7
 m
 882
 47,5
 m
 883
 40,6
 m
 884
 34,1
 m
 885
 45,3
 0,0
 886
 56,4
 m
 887
 51,0
 m
 888
 44,5
 m
 889
 36,4
 m
 890
 26,6
 m
 891
 20,0
 m
 892
 13,3
 m
 893
 6,7
 m
 894
 0,0
 0,0
 895
 0,0
 0,0
 896
 0,0
 0,0
 897
 0,0
 0,0
 898
 0,0
 0,0
 899
 0,0
 0,0
 900
 0,0
 0,0
 901
 0,0
 5,8
 902
 2,5
 27,9
 903
 12,4
 29,0
 904
 19,4
 30,1
 905
 29,3
 31,2
 906
 37,1
 10,4
 907
 40,6
 4,9
 908
 35,8
 0,0
 909
 30,9
 7,6
 910
 35,4
 13,8
 911
 36,5
 11,1
 912
 40,8
 48,5
 913
 49,8
 3,7
 914
 41,2
 0,0
 915
 32,7
 29,7
 916
 39,4
 52,1
 917
 48,8
 22,7
 918
 41,6
 0,0
 919
 34,5
 46,6
 920
 39,7
 84,4
 921
 44,7
 83,2
 922
 49,5
 78,9
 923
 52,3
 83,8
 924
 53,4
 77,7
 925
 52,1
 69,6
 926
 47,9
 63,6
 927
 46,4
 55,2
 928
 46,5
 53,6
 929
 46,4
 62,3
 930
 46,1
 58,2
 931
 46,2
 61,8
 932
 47,3
 62,3
 933
 49,3
 57,1
 934
 52,6
 58,1
 935
 56,3
 56,0
 936
 59,9
 27,2
 937
 45,8
 0,0
 938
 31,8
 28,8
 939
 32,7
 56,5
 940
 33,4
 62,8
 941
 34,6
 68,2
 942
 35,8
 68,6
 943
 38,6
 65,0
 944
 42,3
 61,9
 945
 44,1
 65,3
 946
 45,3
 63,2
 947
 46,5
 30,6
 948
 46,7
 11,1
 949
 45,9
 16,1
 950
 45,6
 21,8
 951
 45,9
 24,2
 952
 46,5
 24,7
 953
 46,7
 24,7
 954
 46,8
 28,2
 955
 47,2
 31,2
 956
 47,6
 29,6
 957
 48,2
 31,2
 958
 48,6
 33,5
 959
 48,8
 m
 960
 47,6
 m
 961
 46,3
 m
 962
 45,2
 m
 963
 43,5
 m
 964
 41,4
 m
 965
 40,3
 m
 966
 39,4
 m
 967
 38,0
 m
 968
 36,3
 m
 969
 35,3
 5,8
 970
 35,4
 30,2
 971
 36,6
 55,6
 972
 38,6
 48,5
 973
 39,9
 41,8
 974
 40,3
 38,2
 975
 40,8
 35,0
 976
 41,9
 32,4
 977
 43,2
 26,4
 978
 43,5
 m
 979
 42,9
 m
 980
 41,5
 m
 981
 40,9
 m
 982
 40,5
 m
 983
 39,5
 m
 984
 38,3
 m
 985
 36,9
 m
 986
 35,4
 m
 987
 34,5
 m
 988
 33,9
 m
 989
 32,6
 m
 990
 30,9
 m
 991
 29,9
 m
 992
 29,2
 m
 993
 44,1
 0,0
 994
 59,1
 m
 995
 56,8
 m
 996
 53,5
 m
 997
 47,8
 m
 998
 41,9
 m
 999
 35,9
 m
 1000
 44,3
 0,0
 1001
 52,6
 m
 1002
 43,4
 m
 1003
 50,6
 0,0
 1004
 57,8
 m
 1005
 51,6
 m
 1006
 44,8
 m
 1007
 48,6
 0,0
 1008
 52,4
 m
 1009
 45,4
 m
 1010
 37,2
 m
 1011
 26,3
 m
 1012
 17,9
 m
 1013
 16,2
 1,9
 1014
 17,8
 7,5
 1015
 25,2
 18,0
 1016
 39,7
 6,5
 1017
 38,6
 0,0
 1018
 37,4
 5,4
 1019
 43,4
 9,7
 1020
 46,9
 15,7
 1021
 52,5
 13,1
 1022
 56,2
 6,3
 1023
 44,0
 0,0
 1024
 31,8
 20,9
 1025
 38,7
 36,3
 1026
 47,7
 47,5
 1027
 54,5
 22,0
 1028
 41,3
 0,0
 1029
 28,1
 26,8
 1030
 31,6
 49,2
 1031
 34,5
 39,5
 1032
 36,4
 24,0
 1033
 36,7
 m
 1034
 35,5
 m
 1035
 33,8
 m
 1036
 33,7
 19,8
 1037
 35,3
 35,1
 1038
 38,0
 33,9
 1039
 40,1
 34,5
 1040
 42,2
 40,4
 1041
 45,2
 44,0
 1042
 48,3
 35,9
 1043
 50,1
 29,6
 1044
 52,3
 38,5
 1045
 55,3
 57,7
 1046
 57,0
 50,7
 1047
 57,7
 25,2
 1048
 42,9
 0,0
 1049
 28,2
 15,7
 1050
 29,2
 30,5
 1051
 31,1
 52,6
 1052
 33,4
 60,7
 1053
 35,0
 61,4
 1054
 35,3
 18,2
 1055
 35,2
 14,9
 1056
 34,9
 11,7
 1057
 34,5
 12,9
 1058
 34,1
 15,5
 1059
 33,5
 m
 1060
 31,8
 m
 1061
 30,1
 m
 1062
 29,6
 10,3
 1063
 30,0
 26,5
 1064
 31,0
 18,8
 1065
 31,5
 26,5
 1066
 31,7
 m
 1067
 31,5
 m
 1068
 30,6
 m
 1069
 30,0
 m
 1070
 30,0
 m
 1071
 29,4
 m
 1072
 44,3
 0,0
 1073
 59,2
 m
 1074
 58,3
 m
 1075
 57,1
 m
 1076
 55,4
 m
 1077
 53,5
 m
 1078
 51,5
 m
 1079
 49,7
 m
 1080
 47,9
 m
 1081
 46,4
 m
 1082
 45,5
 m
 1083
 45,2
 m
 1084
 44,3
 m
 1085
 43,6
 m
 1086
 43,1
 m
 1087
 42,5
 25,6
 1088
 43,3
 25,7
 1089
 46,3
 24,0
 1090
 47,8
 20,6
 1091
 47,2
 3,8
 1092
 45,6
 4,4
 1093
 44,6
 4,1
 1094
 44,1
 m
 1095
 42,9
 m
 1096
 40,9
 m
 1097
 39,2
 m
 1098
 37,0
 m
 1099
 35,1
 2,0
 1100
 35,6
 43,3
 1101
 38,7
 47,6
 1102
 41,3
 40,4
 1103
 42,6
 45,7
 1104
 43,9
 43,3
 1105
 46,9
 41,2
 1106
 52,4
 40,1
 1107
 56,3
 39,3
 1108
 57,4
 25,5
 1109
 57,2
 25,4
 1110
 57,0
 25,4
 1111
 56,8
 25,3
 1112
 56,3
 25,3
 1113
 55,6
 25,2
 1114
 56,2
 25,2
 1115
 58,0
 12,4
 1116
 43,4
 0,0
 1117
 28,8
 26,2
 1118
 30,9
 49,9
 1119
 32,3
 40,5
 1120
 32,5
 12,4
 1121
 32,4
 12,2
 1122
 32,1
 6,4
 1123
 31,0
 12,4
 1124
 30,1
 18,5
 1125
 30,4
 35,6
 1126
 31,2
 30,1
 1127
 31,5
 30,8
 1128
 31,5
 26,9
 1129
 31,7
 33,9
 1130
 32,0
 29,9
 1131
 32,1
 m
 1132
 31,4
 m
 1133
 30,3
 m
 1134
 29,8
 m
 1135
 44,3
 0,0
 1136
 58,9
 m
 1137
 52,1
 m
 1138
 44,1
 m
 1139
 51,7
 0,0
 1140
 59,2
 m
 1141
 47,2
 m
 1142
 35,1
 0,0
 1143
 23,1
 m
 1144
 13,1
 m
 1145
 5,0
 m
 1146
 0,0
 0,0
 1147
 0,0
 0,0
 1148
 0,0
 0,0
 1149
 0,0
 0,0
 1150
 0,0
 0,0
 1151
 0,0
 0,0
 1152
 0,0
 0,0
 1153
 0,0
 0,0
 1154
 0,0
 0,0
 1155
 0,0
 0,0
 1156
 0,0
 0,0
 1157
 0,0
 0,0
 1158
 0,0
 0,0
 1159
 0,0
 0,0
 1160
 0,0
 0,0
 1161
 0,0
 0,0
 1162
 0,0
 0,0
 1163
 0,0
 0,0
 1164
 0,0
 0,0
 1165
 0,0
 0,0
 1166
 0,0
 0,0
 1167
 0,0
 0,0
 1168
 0,0
 0,0
 1169
 0,0
 0,0
 1170
 0,0
 0,0
 1171
 0,0
 0,0
 1172
 0,0
 0,0
 1173
 0,0
 0,0
 1174
 0,0
 0,0
 1175
 0,0
 0,0
 1176
 0,0
 0,0
 1177
 0,0
 0,0
 1178
 0,0
 0,0
 1179
 0,0
 0,0
 1180
 0,0
 0,0
 1181
 0,0
 0,0
 1182
 0,0
 0,0
 1183
 0,0
 0,0
 1184
 0,0
 0,0
 1185
 0,0
 0,0
 1186
 0,0
 0,0
 1187
 0,0
 0,0
 1188
 0,0
 0,0
 1189
 0,0
 0,0
 1190
 0,0
 0,0
 1191
 0,0
 0,0
 1192
 0,0
 0,0
 1193
 0,0
 0,0
 1194
 0,0
 0,0
 1195
 0,0
 0,0
 1196
 0,0
 20,4
 1197
 12,6
 41,2
 1198
 27,3
 20,4
 1199
 40,4
 7,6
 1200
 46,1
 m
 1201
 44,6
 m
 1202
 42,7
 14,7
 1203
 42,9
 7,3
 1204
 36,1
 0,0
 1205
 29,3
 15,0
 1206
 43,8
 22,6
 1207
 54,9
 9,9
 1208
 44,9
 0,0
 1209
 34,9
 47,4
 1210
 42,7
 82,7
 1211
 52,0
 81,2
 1212
 61,8
 82,7
 1213
 71,3
 39,1
 1214
 58,1
 0,0
 1215
 44,9
 42,5
 1216
 46,3
 83,3
 1217
 46,8
 74,1
 1218
 48,1
 75,7
 1219
 50,5
 75,8
 1220
 53,6
 76,7
 1221
 56,9
 77,1
 1222
 60,2
 78,7
 1223
 63,7
 78,0
 1224
 67,2
 79,6
 1225
 70,7
 80,9
 1226
 74,1
 81,1
 1227
 77,5
 83,6
 1228
 80,8
 85,6
 1229
 84,1
 81,6
 1230
 87,4
 88,3
 1231
 90,5
 91,9
 1232
 93,5
 94,1
 1233
 96,8
 96,6
 1234
 100,0
 m
 1235
 96,0
 m
 1236
 81,9
 m
 1237
 68,1
 m
 1238
 58,1
 84,7
 1239
 58,5
 85,4
 1240
 59,5
 85,6
 1241
 61,0
 86,6
 1242
 62,6
 86,8
 1243
 64,1
 87,6
 1244
 65,4
 87,5
 1245
 66,7
 87,8
 1246
 68,1
 43,5
 1247
 55,2
 0,0
 1248
 42,3
 37,2
 1249
 43,0
 73,6
 1250
 43,5
 65,1
 1251
 43,8
 53,1
 1252
 43,9
 54,6
 1253
 43,9
 41,2
 1254
 43,8
 34,8
 1255
 43,6
 30,3
 1256
 43,3
 21,9
 1257
 42,8
 19,9
 1258
 42,3
 m
 1259
 41,4
 m
 1260
 40,2
 m
 1261
 38,7
 m
 1262
 37,1
 m
 1263
 35,6
 m
 1264
 34,2
 m
 1265
 32,9
 m
 1266
 31,8
 m
 1267
 30,7
 m
 1268
 29,6
 m
 1269
 40,4
 0,0
 1270
 51,2
 m
 1271
 49,6
 m
 1272
 48,0
 m
 1273
 46,4
 m
 1274
 45,0
 m
 1275
 43,6
 m
 1276
 42,3
 m
 1277
 41,0
 m
 1278
 39,6
 m
 1279
 38,3
 m
 1280
 37,1
 m
 1281
 35,9
 m
 1282
 34,6
 m
 1283
 33,0
 m
 1284
 31,1
 m
 1285
 29,2
 m
 1286
 43,3
 0,0
 1287
 57,4
 32,8
 1288
 59,9
 65,4
 1289
 61,9
 76,1
 1290
 65,6
 73,7
 1291
 69,9
 79,3
 1292
 74,1
 81,3
 1293
 78,3
 83,2
 1294
 82,6
 86,0
 1295
 87,0
 89,5
 1296
 91,2
 90,8
 1297
 95,3
 45,9
 1298
 81,0
 0,0
 1299
 66,6
 38,2
 1300
 67,9
 75,5
 1301
 68,4
 80,5
 1302
 69,0
 85,5
 1303
 70,0
 85,2
 1304
 71,6
 85,9
 1305
 73,3
 86,2
 1306
 74,8
 86,5
 1307
 76,3
 42,9
 1308
 63,3
 0,0
 1309
 50,4
 21,2
 1310
 50,6
 42,3
 1311
 50,6
 53,7
 1312
 50,4
 90,1
 1313
 50,5
 97,1
 1314
 51,0
 100,0
 1315
 51,9
 100,0
 1316
 52,6
 100,0
 1317
 52,8
 32,4
 1318
 47,7
 0,0
 1319
 42,6
 27,4
 1320
 42,1
 53,5
 1321
 41,8
 44,5
 1322
 41,4
 41,1
 1323
 41,0
 21,0
 1324
 40,3
 0,0
 1325
 39,3
 1,0
 1326
 38,3
 15,2
 1327
 37,6
 57,8
 1328
 37,3
 73,2
 1329
 37,3
 59,8
 1330
 37,4
 52,2
 1331
 37,4
 16,9
 1332
 37,1
 34,3
 1333
 36,7
 51,9
 1334
 36,2
 25,3
 1335
 35,6
 m
 1336
 34,6
 m
 1337
 33,2
 m
 1338
 31,6
 m
 1339
 30,1
 m
 1340
 28,8
 m
 1341
 28,0
 29,5
 1342
 28,6
 100,0
 1343
 28,8
 97,3
 1344
 28,8
 73,4
 1345
 29,6
 56,9
 1346
 30,3
 91,7
 1347
 31,0
 90,5
 1348
 31,8
 81,7
 1349
 32,6
 79,5
 1350
 33,5
 86,9
 1351
 34,6
 100,0
 1352
 35,6
 78,7
 1353
 36,4
 50,5
 1354
 37,0
 57,0
 1355
 37,3
 69,1
 1356
 37,6
 49,5
 1357
 37,8
 44,4
 1358
 37,8
 43,4
 1359
 37,8
 34,8
 1360
 37,6
 24,0
 1361
 37,2
 m
 1362
 36,3
 m
 1363
 35,1
 m
 1364
 33,7
 m
 1365
 32,4
 m
 1366
 31,1
 m
 1367
 29,9
 m
 1368
 28,7
 m
 1369
 29,0
 58,6
 1370
 29,7
 88,5
 1371
 31,0
 86,3
 1372
 31,8
 43,4
 1373
 31,7
 m
 1374
 29,9
 m
 1375
 40,2
 0,0
 1376
 50,4
 m
 1377
 47,9
 m
 1378
 45,0
 m
 1379
 43,0
 m
 1380
 40,6
 m
 1381
 55,5
 0,0
 1382
 70,4
 41,7
 1383
 73,4
 83,2
 1384
 74,0
 83,7
 1385
 74,9
 41,7
 1386
 60,0
 0,0
 1387
 45,1
 41,6
 1388
 47,7
 84,2
 1389
 50,4
 50,2
 1390
 53,0
 26,1
 1391
 59,5
 0,0
 1392
 66,2
 38,4
 1393
 66,4
 76,7
 1394
 67,6
 100,0
 1395
 68,4
 76,6
 1396
 68,2
 47,2
 1397
 69,0
 81,4
 1398
 69,7
 40,6
 1399
 54,7
 0,0
 1400
 39,8
 19,9
 1401
 36,3
 40,0
 1402
 36,7
 59,4
 1403
 36,6
 77,5
 1404
 36,8
 94,3
 1405
 36,8
 100,0
 1406
 36,4
 100,0
 1407
 36,3
 79,7
 1408
 36,7
 49,5
 1409
 36,6
 39,3
 1410
 37,3
 62,8
 1411
 38,1
 73,4
 1412
 39,0
 72,9
 1413
 40,2
 72,0
 1414
 41,5
 71,2
 1415
 42,9
 77,3
 1416
 44,4
 76,6
 1417
 45,4
 43,1
 1418
 45,3
 53,9
 1419
 45,1
 64,8
 1420
 46,5
 74,2
 1421
 47,7
 75,2
 1422
 48,1
 75,5
 1423
 48,6
 75,8
 1424
 48,9
 76,3
 1425
 49,9
 75,5
 1426
 50,4
 75,2
 1427
 51,1
 74,6
 1428
 51,9
 75,0
 1429
 52,7
 37,2
 1430
 41,6
 0,0
 1431
 30,4
 36,6
 1432
 30,5
 73,2
 1433
 30,3
 81,6
 1434
 30,4
 89,3
 1435
 31,5
 90,4
 1436
 32,7
 88,5
 1437
 33,7
 97,2
 1438
 35,2
 99,7
 1439
 36,3
 98,8
 1440
 37,7
 100,0
 1441
 39,2
 100,0
 1442
 40,9
 100,0
 1443
 42,4
 99,5
 1444
 43,8
 98,7
 1445
 45,4
 97,3
 1446
 47,0
 96,6
 1447
 47,8
 96,2
 1448
 48,8
 96,3
 1449
 50,5
 95,1
 1450
 51,0
 95,9
 1451
 52,0
 94,3
 1452
 52,6
 94,6
 1453
 53,0
 65,5
 1454
 53,2
 0,0
 1455
 53,2
 m
 1456
 52,6
 m
 1457
 52,1
 m
 1458
 51,8
 m
 1459
 51,3
 m
 1460
 50,7
 m
 1461
 50,7
 m
 1462
 49,8
 m
 1463
 49,4
 m
 1464
 49,3
 m
 1465
 49,1
 m
 1466
 49,1
 m
 1467
 49,1
 8,3
 1468
 48,9
 16,8
 1469
 48,8
 21,3
 1470
 49,1
 22,1
 1471
 49,4
 26,3
 1472
 49,8
 39,2
 1473
 50,4
 83,4
 1474
 51,4
 90,6
 1475
 52,3
 93,8
 1476
 53,3
 94,0
 1477
 54,2
 94,1
 1478
 54,9
 94,3
 1479
 55,7
 94,6
 1480
 56,1
 94,9
 1481
 56,3
 86,2
 1482
 56,2
 64,1
 1483
 56,0
 46,1
 1484
 56,2
 33,4
 1485
 56,5
 23,6
 1486
 56,3
 18,6
 1487
 55,7
 16,2
 1488
 56,0
 15,9
 1489
 55,9
 21,8
 1490
 55,8
 20,9
 1491
 55,4
 18,4
 1492
 55,7
 25,1
 1493
 56,0
 27,7
 1494
 55,8
 22,4
 1495
 56,1
 20,0
 1496
 55,7
 17,4
 1497
 55,9
 20,9
 1498
 56,0
 22,9
 1499
 56,0
 21,1
 1500
 55,1
 19,2
 1501
 55,6
 24,2
 1502
 55,4
 25,6
 1503
 55,7
 24,7
 1504
 55,9
 24,0
 1505
 55,4
 23,5
 1506
 55,7
 30,9
 1507
 55,4
 42,5
 1508
 55,3
 25,8
 1509
 55,4
 1,3
 1510
 55,0
 m
 1511
 54,4
 m
 1512
 54,2
 m
 1513
 53,5
 m
 1514
 52,4
 m
 1515
 51,8
 m
 1516
 50,7
 m
 1517
 49,9
 m
 1518
 49,1
 m
 1519
 47,7
 m
 1520
 47,3
 m
 1521
 46,9
 m
 1522
 46,9
 m
 1523
 47,2
 m
 1524
 47,8
 m
 1525
 48,2
 0,0
 1526
 48,8
 23,0
 1527
 49,1
 67,9
 1528
 49,4
 73,7
 1529
 49,8
 75,0
 1530
 50,4
 75,8
 1531
 51,4
 73,9
 1532
 52,3
 72,2
 1533
 53,3
 71,2
 1534
 54,6
 71,2
 1535
 55,4
 68,7
 1536
 56,7
 67,0
 1537
 57,2
 64,6
 1538
 57,3
 61,9
 1539
 57,0
 59,5
 1540
 56,7
 57,0
 1541
 56,7
 69,8
 1542
 56,8
 58,5
 1543
 56,8
 47,2
 1544
 57,0
 38,5
 1545
 57,0
 32,8
 1546
 56,8
 30,2
 1547
 57,0
 27,0
 1548
 56,9
 26,2
 1549
 56,7
 26,2
 1550
 57,0
 26,6
 1551
 56,7
 27,8
 1552
 56,7
 29,7
 1553
 56,8
 32,1
 1554
 56,5
 34,9
 1555
 56,6
 34,9
 1556
 56,3
 35,8
 1557
 56,6
 36,6
 1558
 56,2
 37,6
 1559
 56,6
 38,2
 1560
 56,2
 37,9
 1561
 56,6
 37,5
 1562
 56,4
 36,7
 1563
 56,5
 34,8
 1564
 56,5
 35,8
 1565
 56,5
 36,2
 1566
 56,5
 36,7
 1567
 56,7
 37,8
 1568
 56,7
 37,8
 1569
 56,6
 36,6
 1570
 56,8
 36,1
 1571
 56,5
 36,8
 1572
 56,9
 35,9
 1573
 56,7
 35,0
 1574
 56,5
 36,0
 1575
 56,4
 36,5
 1576
 56,5
 38,0
 1577
 56,5
 39,9
 1578
 56,4
 42,1
 1579
 56,5
 47,0
 1580
 56,4
 48,0
 1581
 56,1
 49,1
 1582
 56,4
 48,9
 1583
 56,4
 48,2
 1584
 56,5
 48,3
 1585
 56,5
 47,9
 1586
 56,6
 46,8
 1587
 56,6
 46,2
 1588
 56,5
 44,4
 1589
 56,8
 42,9
 1590
 56,5
 42,8
 1591
 56,7
 43,2
 1592
 56,5
 42,8
 1593
 56,9
 42,2
 1594
 56,5
 43,1
 1595
 56,5
 42,9
 1596
 56,7
 42,7
 1597
 56,6
 41,5
 1598
 56,9
 41,8
 1599
 56,6
 41,9
 1600
 56,7
 42,6
 1601
 56,7
 42,6
 1602
 56,7
 41,5
 1603
 56,7
 42,2
 1604
 56,5
 42,2
 1605
 56,8
 41,9
 1606
 56,5
 42,0
 1607
 56,7
 42,1
 1608
 56,4
 41,9
 1609
 56,7
 42,9
 1610
 56,7
 41,8
 1611
 56,7
 41,9
 1612
 56,8
 42,0
 1613
 56,7
 41,5
 1614
 56,6
 41,9
 1615
 56,8
 41,6
 1616
 56,6
 41,6
 1617
 56,9
 42,0
 1618
 56,7
 40,7
 1619
 56,7
 39,3
 1620
 56,5
 41,4
 1621
 56,4
 44,9
 1622
 56,8
 45,2
 1623
 56,6
 43,6
 1624
 56,8
 42,2
 1625
 56,5
 42,3
 1626
 56,5
 44,4
 1627
 56,9
 45,1
 1628
 56,4
 45,0
 1629
 56,7
 46,3
 1630
 56,7
 45,5
 1631
 56,8
 45,0
 1632
 56,7
 44,9
 1633
 56,6
 45,2
 1634
 56,8
 46,0
 1635
 56,5
 46,6
 1636
 56,6
 48,3
 1637
 56,4
 48,6
 1638
 56,6
 50,3
 1639
 56,3
 51,9
 1640
 56,5
 54,1
 1641
 56,3
 54,9
 1642
 56,4
 55,0
 1643
 56,4
 56,2
 1644
 56,2
 58,6
 1645
 56,2
 59,1
 1646
 56,2
 62,5
 1647
 56,4
 62,8
 1648
 56,0
 64,7
 1649
 56,4
 65,6
 1650
 56,2
 67,7
 1651
 55,9
 68,9
 1652
 56,1
 68,9
 1653
 55,8
 69,5
 1654
 56,0
 69,8
 1655
 56,2
 69,3
 1656
 56,2
 69,8
 1657
 56,4
 69,2
 1658
 56,3
 68,7
 1659
 56,2
 69,4
 1660
 56,2
 69,5
 1661
 56,2
 70,0
 1662
 56,4
 69,7
 1663
 56,2
 70,2
 1664
 56,4
 70,5
 1665
 56,1
 70,5
 1666
 56,5
 69,7
 1667
 56,2
 69,3
 1668
 56,5
 70,9
 1669
 56,4
 70,8
 1670
 56,3
 71,1
 1671
 56,4
 71,0
 1672
 56,7
 68,6
 1673
 56,8
 68,6
 1674
 56,6
 68,0
 1675
 56,8
 65,1
 1676
 56,9
 60,9
 1677
 57,1
 57,4
 1678
 57,1
 54,3
 1679
 57,0
 48,6
 1680
 57,4
 44,1
 1681
 57,4
 40,2
 1682
 57,6
 36,9
 1683
 57,5
 34,2
 1684
 57,4
 31,1
 1685
 57,5
 25,9
 1686
 57,5
 20,7
 1687
 57,6
 16,4
 1688
 57,6
 12,4
 1689
 57,6
 8,9
 1690
 57,5
 8,0
 1691
 57,5
 5,8
 1692
 57,3
 5,8
 1693
 57,6
 5,5
 1694
 57,3
 4,5
 1695
 57,2
 3,2
 1696
 57,2
 3,1
 1697
 57,3
 4,9
 1698
 57,3
 4,2
 1699
 56,9
 5,5
 1700
 57,1
 5,1
 1701
 57,0
 5,2
 1702
 56,9
 5,5
 1703
 56,6
 5,4
 1704
 57,1
 6,1
 1705
 56,7
 5,7
 1706
 56,8
 5,8
 1707
 57,0
 6,1
 1708
 56,7
 5,9
 1709
 57,0
 6,6
 1710
 56,9
 6,4
 1711
 56,7
 6,7
 1712
 56,9
 6,9
 1713
 56,8
 5,6
 1714
 56,6
 5,1
 1715
 56,6
 6,5
 1716
 56,5
 10,0
 1717
 56,6
 12,4
 1718
 56,5
 14,5
 1719
 56,6
 16,3
 1720
 56,3
 18,1
 1721
 56,6
 20,7
 1722
 56,1
 22,6
 1723
 56,3
 25,8
 1724
 56,4
 27,7
 1725
 56,0
 29,7
 1726
 56,1
 32,6
 1727
 55,9
 34,9
 1728
 55,9
 36,4
 1729
 56,0
 39,2
 1730
 55,9
 41,4
 1731
 55,5
 44,2
 1732
 55,9
 46,4
 1733
 55,8
 48,3
 1734
 55,6
 49,1
 1735
 55,8
 49,3
 1736
 55,9
 47,7
 1737
 55,9
 47,4
 1738
 55,8
 46,9
 1739
 56,1
 46,8
 1740
 56,1
 45,8
 1741
 56,2
 46,0
 1742
 56,3
 45,9
 1743
 56,3
 45,9
 1744
 56,2
 44,6
 1745
 56,2
 46,0
 1746
 56,4
 46,2
 1747
 55,8
 m
 1748
 55,5
 m
 1749
 55,0
 m
 1750
 54,1
 m
 1751
 54,0
 m
 1752
 53,3
 m
 1753
 52,6
 m
 1754
 51,8
 m
 1755
 50,7
 m
 1756
 49,9
 m
 1757
 49,1
 m
 1758
 47,7
 m
 1759
 46,8
 m
 1760
 45,7
 m
 1761
 44,8
 m
 1762
 43,9
 m
 1763
 42,9
 m
 1764
 41,5
 m
 1765
 39,5
 m
 1766
 36,7
 m
 1767
 33,8
 m
 1768
 31,0
 m
 1769
 40,0
 0,0
 1770
 49,1
 m
 1771
 46,2
 m
 1772
 43,1
 m
 1773
 39,9
 m
 1774
 36,6
 m
 1775
 33,6
 m
 1776
 30,5
 m
 1777
 42,8
 0,0
 1778
 55,2
 m
 1779
 49,9
 m
 1780
 44,0
 m
 1781
 37,6
 m
 1782
 47,2
 0,0
 1783
 56,8
 m
 1784
 47,5
 m
 1785
 42,9
 m
 1786
 31,6
 m
 1787
 25,8
 m
 1788
 19,9
 m
 1789
 14,0
 m
 1790
 8,1
 m
 1791
 2,2
 m
 1792
 0,0
 0,0
 1793
 0,0
 0,0
 1794
 0,0
 0,0
 1795
 0,0
 0,0
 1796
 0,0
 0,0
 1797
 0,0
 0,0
 1798
 0,0
 0,0
 1799
 0,0
 0,0
 1800
 0,0
 0,0
 m = variklio sukimas.
 2 priedėlis
 Matavimo įranga
 A.2.1. Šiame priede pateikiami mėginių ėmimo ir analizavimo sistemų, skirtų dujiniams ir kietųjų dalelių išmetamiesiems teršalams matuoti, pagrindiniai reikalavimai ir bendrieji aprašai. Kadangi lygiaverčius rezultatus galima gauti taikant skirtingas konfigūracijas, nebūtina tiksliai laikytis šiame priedėlyje pateikiamų paveikslų. Papildomai informacijai gauti ir sudedamųjų sistemų funkcijoms koordinuoti galima naudoti papildomus reikmenis, pvz., prietaisus, sklendes, solenoidus, siurblius, srauto prietaisus ir jungiklius. Kitų sudedamųjų dalių, kurios nėra būtinos kai kurių sistemų tikslumui užtikrinti, gali ir nebūti, jei jų nenaudojimas pagrįstas gerąja inžinerine praktika.
 A.2.1.1. Analizės sistema
 A.2.1.2. Analizės sistemos aprašas
 Aprašytoje analizės sistemoje dujiniams teršalams nustatyti nepraskiestose (9 pav.) ar praskiestose (10 pav.) išmetamosiose dujose naudojama:
 a)
 HFID arba FID analizatorius angliavandenilių kiekiui matuoti;
 b)
 NDIR analizatorius anglies monoksido ir anglies dioksido kiekiui matuoti;
 c)
 HCLD arba CLD analizatorius azoto oksidų kiekiui matuoti.
 Mėginiai visų komponentų analizei turėtų būti imami vienu mėginių ėmimo zondu ir viduje paskirstomi tarp įvairių analizatorių. Galima naudoti du arti esančius mėginių ėmimo zondus. Būtina tikrinti, kad išmetamųjų teršalų sudedamosios dalys nesikondensuotų (įskaitant vandenį ir sieros rūgštį) jokiame analizės sistemos taške.
 9 pav.
 Nepraskiestų išmetamųjų dujų CO, CO2, NOx, HC analizės sistemos schema
 10 pav.
 Praskiestų išmetamųjų dujų CO, CO2, NOx, HC analizės sistemos schema
 A.2.1.3. 9 ir 10 paveikslų komponentai
 EP
 išmetimo vamzdis
 SP
 nepraskiestų išmetamųjų dujų mėginių ėmimo zondas (tik 9 pav.).
 Rekomenduojamas tiesus, daugiaskylis nerūdijančio plieno zondas uždaru galu. Vidinis skersmuo turi būti ne didesnis už vidinį mėginių ėmimo linijos skersmenį. Zondo sienelių storis turi būti ne didesnis kaip 1 mm. Turi būti ne mažiau kaip trys skylės trijose skirtingose radialinėse plokštumose, pro kurias galėtų tekėti maždaug tas pat srautas. Zondas savo pločiu turi užimti bent 80 proc. išmetimo vamzdžio skersmens. Galima naudoti vieną ar du mėginių ėmimo zondus.
 SP2
 praskiestų išmetamųjų dujų HC mėginių ėmimo zondas (tik 10 pav.).
 Zondas turi:
 a)
 būti apibrėžtas kaip pirmoji 254–762 mm ilgio šildomosios mėginių ėmimo linijos HSL1 dalis;
 b)
 būti bent 5 mm vidinio skersmens;
 c)
 būti įrengtas toje skiedimo tunelio DT (15 pav.) vietoje, kurioje skiediklis ir išmetamosios dujos yra gerai sumaišomi (t. y. maždaug 10 tunelio skersmenų atstumu pasroviui nuo tos vietos, kurioje išmetamosios dujos patenka į skiedimo tunelį);
 d)
 būti pakankamai toli nuo kitų zondų ir tunelio sienos, kad nebūtų kokių nors srovių ar sūkurių įtakos;
 e)
 būti šildomas, kad dujų srauto temperatūra ties zondo išėjimo anga padidėtų iki 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C) arba iki 385 K ± 10 K (112 °C ± 10 °C), jei tai priverstinio uždegimo varikliai;
 f)
 būti nešildomas, jei matuojama FID (šaltuoju būdu).
 SP3
 praskiestų išmetamųjų dujų CO, CO2, NOx mėginių ėmimo zondas (tik 10 pav.).
 Zondas turi:
 a)
 būti toje pat plokštumoje, kaip ir SP 2;
 b)
 būti pakankamai toli nuo kitų zondų ir tunelio sienos, kad nebūtų kokių nors srovių ar sūkurių įtakos;
 c)
 būti per visą ilgį izoliuotas ir šildomas iki ne mažesnės kaip 328 K (55 °C) temperatūros vandens kondensacijai išvengti.
 HF1
 šildomas priešfiltris (pasirinktinai)
 Jo temperatūra turi būti tokia pat, kaip HSL1.
 HF2
 šildomas filtras
 Filtras turi šalinti visas kietąsias daleles iš dujų mėginio prieš jam patenkant į analizatorių. Jo temperatūra turi būti tokia pat, kaip HSL1. Prireikus filtras pakeičiamas.
 HSL1
 šildoma mėginių ėmimo linija
 Mėginių ėmimo linija dujų mėginys nuo atskiro zondo patenka į padalijimo tašką (-us) ir HC analizatorių.
 Mėginių ėmimo linija turi:
 a)
 būti ne mažesnio kaip 5 mm ir ne didesnio kaip 13,5 mm vidinio skersmens;
 b)
 būti pagaminta iš nerūdijančio plieno arba PTFE;
 c)
 užtikrinti 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C) temperatūrą, matuojamą kiekvienoje atskirai valdomoje šildomoje dalyje, jei išmetamųjų dujų temperatūra mėginių ėmimo zonde yra ≤ 463 K (190 °C);
 d)
 užtikrinti didesnę kaip 453 K (180 °C) sienelių temperatūrą, jei išmetamųjų dujų temperatūra mėginių ėmimo zonde yra didesnė kaip 463 K (190 °C);
 e)
 prieš pat šildomą filtrą HF2 ir HFID užtikrinti 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C) dujų temperatūrą.
 HSL2
 šildoma NOx mėginių ėmimo linija
 Mėginių ėmimo linija turi:
 a)
 užtikrinti 328–473 K (55 °C–200 °C) sienelių temperatūrą iki keitiklio, jei matuojamos sausos dujos, ir iki analizatoriaus, jei matuojamos drėgnos dujos;
 b)
 būti pagaminta iš nerūdijančio plieno arba PTFE.
 HP
 šildomas mėginių ėmimo siurblys
 Siurblys pašildomas iki HSL temperatūros.
 SL
 CO ir CO2 mėginių ėmimo linija
 Linija turi būti pagaminta iš PTFE arba nerūdijančio plieno. Ji gali būti šildoma arba nešildoma.
 HC
 HFID analizatorius
 Šildomas liepsnos jonizacinis detektorius (HFID) arba liepsnos jonizacinis detektorius (FID) angliavandeniliams nustatyti. Turi būti užtikrinama 453–473 K HFID temperatūra (180 °C–200 °C).
 CO, CO2
 NDIR analizatorius
 NDIR analizatoriai anglies monoksidui ir anglies dioksidui nustatyti (gali būti naudojami skiedimo santykiui nustatyti matuojant kietųjų dalelių kiekį).
 NOx
 CLD analizatorius arba NDUV analizatorius
 CLD, HCLD arba NDUV analizatorius azoto oksidams nustatyti. Jei naudojamas HCLD, jo temperatūra turi būti 328–473 K (55 °C–200 °C).
 B
 mėginių džiovintuvas (pasirinktinai naudojama matuojant NO)
 Iš išmetamųjų dujų mėginio atskirtam vandeniui atšaldyti ir kondensuoti. Ji neprivaloma, jei analizatoriuje nėra vandens garų, kaip nustatyta šio priedo 9.3.9.2.2 punkte. Jei vanduo pašalinamas jį kondensuojant, tai vandens gaudyklėje arba pasroviui nuo jos valdoma mėginio dujų temperatūra ar rasos taško temperatūra. Mėginio dujų temperatūra arba rasos taško temperatūra turi būti ne aukštesnė kaip 280 K (7 °C). Vandens negalima šalinti cheminėmis džiovinimo priemonėmis.
 BK
 fono mėginių ėmimo maišas (pasirinktinai, tik 10 pav.).
 Skirtas foninei koncentracijai matuoti.
 BG
 Mėginių ėmimo maišas (pasirinktinai; tik 10 pav.).
 Skirtas foninei koncentracijai matuoti.
 A.2.1.4. Angliavandenilių be metano atskyriklio (NMC) metodas
 Atskyriklyje visi angliavandeniliai, išskyrus CH4, oksiduojami į CO2 ir H2O, taigi mėginiui perėjus NMC, HFID detektorius aptinka tik CH4. Greta įprasto HC mėginių ėmimo kelio (žr. 9 ir 10 pav.) įrengiamas antras HC mėginių ėmimo kelias su atskyrikliu, kaip parodyta 11 pav. Tai leidžia vienu metu matuoti visus HC ir NMHC.
 Prieš pradedant darbą 600 K (327 °C) ar aukštesnėje temperatūroje turi būti nustatomas atskyriklio katalizinis poveikis CH4 ir C2H6, kai H2O vertės būdingos išmetamųjų teršalų srautų sąlygoms. Bandymui paimtame išmetamųjų dujų sraute turi būti žinoma rasos taško temperatūra ir O2 lygis. Santykinis FID atsakas į CH4 ir C2H6 nustatomas pagal šio priedo 9.3.8 punktą.
 11 pav.
 Metano analizės su NMC sistemos schema
 A.2.1.5. 11 paveikslo komponentai
 NMC
 angliavandenilių be metano atskyriklis
 Skirtas visiems angliavandeniliams, išskyrus metaną, oksiduoti.
 HC
 Šildomas liepsnos jonizacinis detektorius (HFID) arba liepsnos jonizacinis detektorius (FID), skirtas HC ir CH4 koncentracijoms matuoti. Turi būti užtikrinama 453–473 K HFID temperatūra (180 °C–200 °C).
 V1
 selektoriaus vožtuvas
 Skirta nulinės vertės nustatymo ir patikros dujoms pasirinkti.
 R
 Slėgio reguliatorius
 Skirtas slėgiui mėginio ėmimo linijoje ir srautui į HFID reguliuoti.
 A.2.2. Skiedimo ir kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistema
 A.2.2.1. Dalies srauto sistemos aprašas
 Aprašoma skiedimo sistema, pagrįsta dalies išmetamųjų teršalų srauto skiedimu. Išmetamųjų teršalų srauto padalijimas ir vėlesnis skiedimo procesas gali būti atliekamas skirtingų tipų skiedimo sistemose. Norint vėliau surinkti kietąsias daleles, visas praskiestų išmetamųjų teršalų srautas arba tik jo dalis leidžiami į kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemą. Pirmasis metodas vadinamas viso mėginių ėmimo tipu, antrasis metodas – dalies mėginio ėmimo tipu. Skiedimo santykio skaičiavimas priklauso nuo taikomos sistemos tipo.
 Naudojant viso mėginio ėmimo sistemą, kaip parodyta 12 paveiksle, nepraskiestos išmetamosios dujos tiekiamos iš išmetimo vamzdžio (EP) į skiedimo tunelį (DT) per mėginių ėmimo zondą (SP) ir tiekimo vamzdį (TT). Visas tuneliu tekantis srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC2 ir kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos mėginio ėmimo siurbliu (P) (žr. 16 pav.). Norint gauti pageidaujamą išmetamųjų dujų srauto padalijimą, skiedimo oro srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC1, kuris kaip valdymo signalus gali naudoti q
 mew arba q
 maw ir q
 mf. Mėginio srautas į DT yra skirtumas tarp viso srauto ir skiedimo oro srauto. Skiediklio srautas matuojamas srauto matavimo įtaisu FM1, visas srautas – kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos srauto matavimo įtaisu FM3 (žr. 16 pav.). Praskiedimo santykis apskaičiuojamas pagal šiuos du srautus.
 12 pav.
 Dalies srauto skiedimo sistemos schema (viso mėginio ėmimo tipas)
 Naudojant dalies mėginio ėmimo sistemą, kaip parodyta 13 paveiksle, nepraskiestos išmetamosios dujos tiekiamos iš išmetimo vamzdžio EP į skiedimo tunelį DT per mėginių ėmimo zondą (SP) ir tiekimo vamzdį (TT). Visas tuneliu tekantis srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC1, prijungtu arba prie skiediklio srauto, arba prie įsiurbimo orpūtės visam tunelio srautui. Norint gauti pageidaujamą išmetamųjų dujų srauto padalijimą, srauto reguliatorius FC1 kaip valdymo signalus gali naudoti q
 mew arba q
 maw ir q
 mf. Mėginio srautas į DT yra skirtumas tarp viso srauto ir skiedimo oro srauto. Skiedimo oro srautas yra matuojamas srauto matavimo įtaisu FM1, visas srautas – srauto matavimo įtaisu FM2. Praskiedimo santykis apskaičiuojamas pagal šiuos du srautus. Iš DT kietųjų dalelių mėginys paimamas kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistema (žr. 16 pav.).
 13 pav.
 Dalies srauto skiedimo sistemos schema (viso mėginio ėmimo tipas)
 A.2.2.2. 12 ir 13 paveikslų komponentai
 EP
 išmetimo vamzdis
 Išmetimo vamzdis gali būti izoliuotas. Siekiant, kad išmetimo vamzdžio terminė inercija būtų mažesnė, rekomenduojama naudoti išmetimo vamzdžius, kurių storio ir skersmens santykis būtų ≤ 0,015. Gali būti naudojamos ne ilgesnės kaip 12 kartų didesnio už vamzdžio skersmenį ilgio lanksčiosios vamzdžio dalys. Sulenkimų turi būti kiek įmanoma mažiau, kad būtų sumažintas nusėdimas dėl inercijos. Jei sistema turi bandymų stendo duslintuvą, duslintuvas taip pat gali būti izoliuotas. Rekomenduojama, kad per 6 skersmens ilgius iki zondo viršaus ir tris skersmens ilgius pasroviui nuo jo būtų tiesios vamzdžio atkarpos.
 SP
 mėginių ėmimo zondas
 Zondas tūri būti vieno iš šių tipų:
 a)
 atviru galu prieš srovę nukreiptas vamzdis, esantis vienoje ašyje su išmetimo vamzdžio vidurio linija;
 b)
 atviru galu pasroviui nukreiptas vamzdis, esantis vienoje ašyje su išmetimo vamzdžio vidurio linija;
 c)
 daugiaskylis zondas, kaip aprašyta SP A.2.1.3 punkte;
 d)
 prieš srovę nukreiptas zondas su stogeliu, esantis vienoje ašyje su išmetimo vamzdžio vidurio linija, kaip parodyta 14 paveiksle.
 Vidinis zondo viršaus skersmuo turi būti ne mažesnis kaip 4 mm. Išmetimo vamzdžio ir zondo skersmens santykis turi būti ne mažesnis kaip 4.
 Kai naudojamas a papunktyje nurodyto tipo zondas, prieš pat filtro laikiklį galima įmontuoti 2,5–10 μm skiriamosios ribos inercinį pirminį skirtuvą (cikloninį arba inercinį).
 14 pav.
 Zondo su stogeliu schema
 TT
 išmetimo tiekimo vamzdis
 Išmetimo tiekimo vamzdis turi būti kuo trumpesnis, bet:
 a)
 ne ilgesnis kaip 0,26 m, jei izoliuota 80 proc. viso jo ilgio, matuojant nuo zondo galo iki skiedimo pakopos;
 arba
 b)
 ne ilgesnis kaip 1 m, jei 90 proc. viso jo ilgio įkaitinama virš 150 °C, matuojant nuo zondo galo iki skiedimo pakopos.
 Jis turi būti ne mažesnis už zondo skersmenį, bet ne didesnis kaip 25 mm, išeiti ties skiedimo tunelio vidurio linija ir būti nukreiptas pasroviui.
 Kalbant apie a punktą, izoliavimui turi būti naudojama medžiaga, kurios šilumos laidumas būtų ne didesnis kaip 0,05 W/mK, o spindulinis izoliuojančio sluoksnio storis atitiktų zondo skersmenį.
 FC1
 srauto reguliatorius
 Srauto reguliatorius naudojamas reguliuoti pūtimo orpūtės PB ir (arba) įsiurbimo orpūtės SB skiediklio srautą. Jį galima jungti prie išmetimo srauto jutiklio signalų, nustatytų šio priedo 8.4.1 punkte. Srauto reguliatorius gali būti įtaisytas prieš atitinkamą orpūtę arba pasroviui nuo jos. Tiekiant suslėgtąjį orą, FC1 tiesiogiai reguliuoja oro srautą.
 FM1
 Flow measurement device
 Dujų matuoklis ar kitas prietaisas skiediklio srautui matuoti. FM1 nėra būtinas, jei pūtimo orpūtė PB yra sukalibruota srautui matuoti.
 DAF
 skiediklio filtras
 Skiediklis (aplinkos oras, sintetinis oras arba azotas) filtruojamas didelio veiksmingumo (HEPA) filtru, kurio pradinis mažiausiasis filtravimo veiksmingumas pagal EN 1822-1 (H14 ar aukštesnės klasės filtrai), ASTM F 147193 ar lygiavertį standartą yra 99,97 proc.
 FM2
 srauto matavimo prietaisas (dalies mėginio ėmimo tipas, tik 13 pav.)
 Dujų matuoklis ar kitas prietaisas praskiestų išmetamųjų dujų srautui matuoti. FM2 nėra būtinas, jei įsiurbimo orpūtė SB yra sukalibruota srautui matuoti.
 PB
 slėginė orpūtė (dalies mėginio ėmimo tipas, tik 13 pav.)
 Skiedimo oro srautui reguliuoti PB gali būti prijungta prie srauto reguliatorių FC1 arba FC2. PB nereikalinga, jei naudojama droselinė sklendė. Sukalibruota PB gali būti naudojama skiediklio srautui matuoti.
 SB
 siurbiamoji orpūtė (dalies mėginio ėmimo tipas, tik 13 pav.)
 Sukalibruota SB gali būti naudojama praskiestų išmetamųjų dujų srautui matuoti.
 DT
 skiedimo tunelis (dalies srauto)
 Skiedimo tunelis:
 a)
 turi būti pakankamo ilgio, kad turbulentinio srauto sąlygomis (Reinoldso skaičius Re didesnis kaip 4 000, Re skaičiuojant pagal skiedimo tunelio vidinį skersmenį) dalinėje mėginių ėmimo sistemoje visiškai susimaišytų išmetamosios dujos ir skiediklis, t. y. visiškas susimaišymas visoje mėginių ėmimo sistemoje nebūtinas;
 b)
 turi būti pagamintas iš nerūdijančio plieno;
 c)
 gali būti šildomas iki ne aukštesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros;
 d)
 gali būti izoliuotas.
 PSP
 kietųjų dalelių mėginių ėmimo zondas (dalies mėginio ėmimo tipas, tik 13 pav.)
 Kietųjų dalelių mėginių ėmimo zondas yra pagrindinė kietųjų dalelių tiekimo vamzdžio PTT (žr. A.2.2.6 punktą) dalis ir:
 a)
 turi būti nukreiptas prieš srovę ir įrengtas toje vietoje, kurioje skiediklis ir išmetamosios dujos būtų gerai sumaišyti, t. y. skiedimo tunelio (DT) vidurio linijoje maždaug 10 tunelio skersmenų atstumu pasroviui nuo tos vietos, kurioje išmetamosios dujos patenka į skiedimo tunelį;
 b)
 vidinis jo skersmuo turi būti bent 8 mm;
 c)
 prieš išmetamųjų dujų tiekimą į skiedimo tunelį gali būti šildomas iki ne aukštesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, taikant tiesioginį šildymą arba išankstinį pašildymą skiedikliu, jei skiediklio temperatūra ne aukštesnė kaip 325 K (52 °C);
 d)
 gali būti izoliuotas.
 A.2.2.3. Viso srauto skiedimo sistemos aprašas
 15 paveiksle parodyta skiedimo sistema pagrįsta viso nepraskiestų išmetamųjų dujų srauto skiedimu skiedimo tunelyje DT taikant pastovaus tūrio mėginio ėmimo principą.
 Praskiestų išmetamųjų dujų srautas matuojamas tūriniu siurbliu (PDP) su kritinio srauto difuzoriumi (CFV) arba su ikigarsiniu difuzoriumi (SSV). Proporcingam kietųjų dalelių mėginiui imti ar srautui nustatyti gali būti naudojamas šilumokaitis (HE) ar elektroninis srauto kompensavimas (EFC). Kadangi kietųjų dalelių masė nustatoma visame praskiestų išmetamųjų dujų sraute, skiedimo santykio apskaičiuoti nereikia.
 Praskiestų išmetamųjų dujų mėginys leidžiamas į dvigubo skiedimo kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemą (žr. 17 pav.), kurioje surenkamos kietosios dalelės. Nors būdama dvigubo skiedimo sistema yra dalies srauto skiedimo sistema, ji apibūdinama kaip kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos modifikacija, kadangi dauguma jos ir tipinės kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos dalių yra tokios pat.
 15 pav.
 Viso srauto skiedimo sistemos schema (CVS)
 A.2.2.4. 15 paveikslo komponentai
 EP
 išmetimo vamzdis
 Išmetimo vamzdžio ilgis nuo variklio išmetimo kolektoriaus išleidimo angos, turbokompresoriaus išleidimo angos ar nuo papildomo valymo įtaiso iki skiedimo tunelio turi būti ne didesnis kaip 10 m. Jei sistema ilgesnė kaip 4 m, tada visi 4 m ilgį viršijantys vamzdžiai turi būti izoliuoti, išskyrus linijinį dūmingumo matuoklį, jei jis naudojamas. Spindulinis izoliacijos storis turi būti bent 25 mm. Izoliavimo medžiagos šiluminio laidumo, išmatuoto 673 K temperatūroje, vertė turi būti ne didesnė kaip 0,1 W/mK. Siekiant, kad išmetimo vamzdžio terminė inercija būtų mažesnė, rekomenduojama naudoti išmetimo vamzdžius, kurių storio ir skersmens santykis būtų ≤ 0,015. Gali būti naudojamos ne ilgesnės kaip 12 kartų didesnio už vamzdžio skersmenį ilgio lanksčiosios vamzdžio dalys.
 PDP
 tūrinis siurblys
 PDP matuoja visą praskiestų išmetamųjų dujų srautą pagal siurblio sūkių dažnį ir siurblio našumą. PDP ar skiediklio tiekimo sistema turi dirbtinai nemažinti išmetimo sistemos priešslėgio. Statinis išmetamųjų dujų priešslėgis, išmatuotas veikiant PDP sistemai, turi būti lygus statiniam slėgiui, išmatuotam neprijungus PDP ±1,5 kPa, kai variklio sūkių dažnio ir apkrovos sąlygos yra vienodos. Dujų mišinio temperatūra prieš pat PDP turi būti lygi per bandymą matuojamai vidutinei darbinei temperatūrai ±6 K, kai srauto kompensavimas netaikomas. Srauto kompensavimą leidžiama taikyti tik tuo atveju, kai temperatūra ties PDP įtekėjimo anga yra ne aukštesnė kaip 323 K (50 °C).
 CFV
 kritinio srauto difuzorius
 CFV matuoja visą praskiestų išmetamųjų dujų srautą, jį palaikydamas soties sąlygomis (kritinis srautas). Statinis išmetamųjų dujų priešslėgis, išmatuotas veikiant CFV sistemai, turi būti lygus statiniam slėgiui, išmatuotam neprijungus CFV ±1,5 kPa, kai variklio sūkių dažnio ir apkrovos sąlygos yra vienodos. Dujų mišinio temperatūra prieš pat CFV turi būti lygi per bandymą matuojamai vidutinei darbinei temperatūrai ±11 K, kai srauto kompensavimas netaikomas.
 SSV
 ikigarsinis difuzorius
 SSV matuoja visą praskiestų išmetamųjų dujų srautą naudodamas ikigarsinio difuzoriaus dujų srauto funkciją, priklausomą nuo įsiurbimo slėgio ir temperatūros bei slėgio sumažėjimo tarp difuzoriaus įtekėjimo angos ir žiočių. Statinis išmetamųjų dujų priešslėgis, išmatuotas veikiant SSV sistemai, turi būti lygus statiniam slėgiui, išmatuotam neprijungus SSV ±1,5 kPa, kai variklio sūkių dažnio ir apkrovos sąlygos yra vienodos. Dujų mišinio temperatūra prieš pat SSV turi būti lygi per bandymą matuojamai vidutinei darbinei temperatūrai ±11 K, kai srauto kompensavimas netaikomas.
 HE
 šilumokaitis (pasirinktinai)
 Šilumokaitis turi būti tinkamo galingumo, kad galėtų užtikrinti pirma nurodytų nustatytų ribų temperatūrą. Jei taikomas EFC, šilumokaitis nereikalingas.
 EFC
 elektroninis srauto kompensavimas (pasirinktinai)
 Jei PDP, CFV ar SSV įleidimo angoje temperatūra nėra palaikoma pagal pirma nurodytas ribas, nenutrūkstamam srauto matavimui ir proporcingojo mėginių ėmimo dvigubo skiedimo sistemoje kontrolei reikalinga srauto kompensavimo sistema. Šiuo tikslu nenutrūkstamai matuojamo srauto signalai naudojami mėginio srauto pro dvigubo skiedimo sistemos kietųjų dalelių filtrus proporcingumui išlaikyti (žr. 17 paveikslą) ±2,5 proc.
 DT
 skiedimo tunelis (dalies srauto)
 Skiedimo tunelis:
 a)
 turi būti pakankamai mažas, kad srautas būtų turbulentinis (Reinoldso skaičius Re didesnis kaip 4 000, Re skaičiuojant pagal skiedimo tunelio vidinį skersmenį), ir pakankamo ilgio, kad visiškai susimaišytų išmetamosios dujos ir skiediklis;
 b)
 gali būti izoliuotas;
 c)
 gali būti šildomas iki sienelių temperatūros, kurios pakaktų vandens kondensatui pašalinti.
 Variklio išmetamieji teršalai nukreipiami pasroviui toje vietoje, kur jie patenka į skiedimo tunelį, ir gerai sumaišomi. Galima naudoti maišytuvą.
 Dvigubo skiedimo sistemoje mėginys iš skiedimo tunelio yra tiekiamas į antrinio skiedimo tunelį, kuriame jis papildomai praskiedžiamas ir po to leidžiamas pro mėginių ėmimo filtrus (17 paveikslas). Antrinio skiedimo sistema turi tiekti reikiamą antrinio skiediklio kiekį, kad prieš pat pirminį kietųjų dalelių filtrą dvigubai praskiesto išmetamųjų dujų srauto temperatūra būtų nuo 315 K (42 °C) iki 325 K (52 °C).
 DAF
 skiediklio filtras
 Skiediklis (aplinkos oras, sintetinis oras arba azotas) filtruojamas didelio veiksmingumo (HEPA) filtru, kurio pradinis mažiausiasis filtravimo veiksmingumas pagal EN 1822-1 (H14 ar aukštesnės klasės filtrai), ASTM F 147193 ar lygiavertį standartą yra 99,97 proc.
 PSP
 kietųjų dalelių mėginio ėmimo zondas
 Zondas yra pagrindinė kietųjų dalelių tiekimo vamzdžio PTT dalis ir:
 a)
 turi būti nukreiptas prieš srovę ir įrengtas toje vietoje, kurioje skiediklis ir išmetamosios dujos būtų gerai sumaišyti, t. y. skiedimo sistemų skiedimo tunelio DT vidurio linijoje maždaug 10 tunelio skersmenų atstumu pasroviui nuo tos vietos, kurioje išmetamosios dujos patenka į skiedimo tunelį;
 b)
 vidinis jo skersmuo turi būti lygus bent 8 mm;
 c)
 gali būti tiesiogiai šildomas arba skiedikliu iš anksto pašildomas iki ne aukštesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, jei oro temperatūra prieš tiekiant išmetamąsias dujas į praskiedimo tunelį yra ne aukštesnė kaip 325 K (52 °C);
 d)
 gali būti izoliuotas.
 A.2.2.5. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos aprašas
 Kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistema reikalinga kietosioms dalelėms kietųjų dalelių filtre rinkti, kaip parodyta 16 ir 17 paveiksluose. Viso mėginio ėmimo ir dalies srauto skiedimo atveju, kai per filtrus leidžiamas visas praskiestų išmetamųjų teršalų mėginys, skiedimo ir mėginių ėmimo sistema paprastai sudaro vientisą bloką (žr. 12 pav.). Dalies mėginio ėmimo ir dalies srauto ar viso srauto skiedimo atveju, kai per filtrus perleidžiama tik dalis praskiesto išmetamųjų teršalų srauto, skiedimo ir mėginių ėmimo sistemos paprastai yra skirtingi blokai.
 Dalies srauto skiedimo sistemoje praskiestų išmetamųjų dujų mėginys paimamas iš skiedimo tunelio DT, leidžiamas per kietųjų dalelių mėginių ėmimo zondą PSP ir kietųjų dalelių tiekimo vamzdį PTT, naudojant mėginių ėmimo siurblį P, kaip parodyta 16 paveiksle. Mėginys praleidžiamas pro filtro laikiklį (-ius) FH, kuriame(-iuose) yra kietųjų dalelių mėginio ėmimo filtrai. Mėginio srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC3.
 Viso srauto skiedimo sistemoje naudojama dvigubo skiedimo kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistema, kaip parodyta 17 paveiksle. Praskiestų išmetamųjų dujų mėginys iš skiedimo tunelio DT per kietųjų dalelių mėginių ėmimo zondą PSP ir kietųjų dalelių tiekimo vamzdį PTT tiekiamas į antrinio skiedimo tunelį SDT, kuriame mėginys skiedžiamas dar kartą. Po to mėginys perleidžiamas pro filtro laikiklį (-ius) FH, kuriame (-iuose) yra kietųjų dalelių mėginio ėmimo filtrai. Skiediklio srautas paprastai yra pastovus, tuo tarpu mėginio srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC3. Jei taikomas elektroninis srauto kompensavimas EFC (žr. 15 pav.), visas praskiestų išmetamųjų dujų srautas naudojamas kaip FC3 valdymo signalas.
 16 pav.
 Kietųjų dalelių mėginių ėmimo schema
 17 pav.
 Dvigubo skiedimo kietųjų dalelių mėginių ėmimo schema
 A.2.2.6. 16 paveikslo (tik dalies srauto sistema) ir 17 paveikslo (tik viso srauto sistema) komponentai
 PTT
 kietųjų dalelių tiekimo vamzdis
 Tiekimo vamzdis:
 a)
 turi būti inertiškas KD atžvilgiu;
 b)
 gali būti šildomas iki ne aukštesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros;
 c)
 gali būti izoliuotas.
 SDT
 antrinio skiedimo tunelis (tik 17 paveikslas)
 Antrinio skiedimo tunelis:
 a)
 turi būti pakankamo ilgio ir skersmens, kad atitiktų šio priedo 9.4.2 punkto f papunkčio buvimo laiko reikalavimus;
 b)
 gali būti šildomas iki ne aukštesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros;
 c)
 gali būti izoliuotas.
 FH
 filtro laikiklis
 Filtro laikiklis:
 a)
 turi turėti 12,5° kampu (nuo centro) atsišakojantį kūginį atvamzdį, skirtą perėjimui nuo perdavimo linijos skersmens prie naudojamo filtro paviršiaus skersmens;
 b)
 gali būti šildomas iki ne aukštesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros;
 c)
 gali būti izoliuotas.
 Leidžiama naudoti kelis filtrų keitiklius (automatinius keitiklius), jei nėra sąveikos tarp mėginių ėmimo filtrų.
 Filtrai su PTFE membrana turi būti dedami į specialią kasetę filtro laikiklyje.
 Prieš pat filtro laikiklį galima įmontuoti 2,5–10 μm skiriamosios ribos inercinį pirminį skirtuvą, jei yra naudojamas prieš srovę nukreiptas mėginių ėmimo zondas atviru galu.
 P
 mėginių ėmimo siurblys
 FC2
 srauto reguliatorius
 Srauto reguliatorius naudojamas kietųjų dalelių mėginių srautui reguliuoti.
 FM3
 srauto matavimo prietaisas
 Dujų matuoklis arba prietaisas kietųjų dalelių mėginio srautui kietųjų dalelių filtre matuoti. Gali būti įtaisomas prieš mėginių ėmimo siurblį P arba pasroviui nuo jo.
 FM4
 srauto matavimo prietaisas
 Dujų matuoklis ar prietaisas antrinio skiediklio srautui kietųjų dalelių filtre matuoti.
 BV
 rutulinis vožtuvas (pasirinktinai)
 Rutulinio vožtuvo vidinis skersmuo turi būti ne mažesnis kaip kietųjų dalelių tiekimo vamzdžio PTT vidinis skersmuo, o jungimo laikas – trumpesnis kaip 0,5 sekundės.
 3 Priedėlis
 Statistiniai duomenys
 A.3.1. Vidurkis ir standartinis nuokrypis
 Aritmetinio vidurkio vertė apskaičiuojama taip:
 (102)
 Standartinis nuokrypis apskaičiuojamas taip:
 (103)
 A.3.2. Regresinė analizė
 Regresijos kreivė apskaičiuojama taip:
 (104)
 Regresijos atkarpa y ašyje apskaičiuojama taip:
 (105)
 Standartinė įverčio paklaida (SEE) apskaičiuojama taip:
 (106)
 Mišriosios koreliacijos koeficientas apskaičiuojamas taip:
 (107)
 A.3.3. Sistemos lygiavertiškumo nustatymas
 Sistemos lygiavertiškumo nustatymas pagal šio priedo 5.1.1 punktą grindžiamas septynių (ar daugiau) mėginių porų koreliacijos tarp numatomos pasirinkti ir vienos iš šiame priede nurodytų pasirinktų atskaitos sistemų tyrimu, taikant atitinkamą bandymo ciklą (ciklus). Taikytini lygiavertiškumo kriterijai – F kriterijus ir abipusis Stjudento t kriterijus.
 Statistiniu metodu tiriama hipotezė, ar numatoma pasirinkti sistema išmatuoto išmetamųjų teršalų kiekio standartinis nuokrypis ir vidutinė mėginio vertė nesiskiria nuo atskaitos sistema išmatuoto išmetamųjų teršalų kiekio standartinio mėginio nuokrypio ir vidutinės mėginio vertės. Hipotezė tikrinama remiantis F ir t verčių 10 proc. reikšmingumo lygmeniu. 7–10 mėginių porų kritinės F ir t vertės yra nurodytos 9 lentelėje. Jeigu pagal toliau nurodomą lygtį apskaičiuotos F ir t vertės yra didesnės nei kritinės F ir t vertės, numatoma pasirinkti sistema nėra lygiavertė.
 Taikoma toliau nurodoma metodika. Apatiniai indeksai R ir C atitinkamai žymi atskaitos bei numatomą pasirinkti sistemas:
 a)
 vienu metu naudojant numatomą pasirinkti ir atskaitos sistemas atliekami bent septyni bandymai. Bandymų skaičius žymimas n
 R ir n
 C.
 b)
 apskaičiuojamos vidutinės vertės
 ir
 bei standartiniai nuokrypiai s
 R ir s
 C;
 c)
 F vertė apskaičiuojama taip:
 (108)
 (didesnė iš dviejų standartinių nuokrypių s
 R arba s
 C vertė turi būti matuoklyje);
 d)
 t vertė apskaičiuojama taip:
 (109)
 e)
 apskaičiuotos F ir t vertės palyginamos su kritinėmis F ir t vertėmis, atitinkančiomis 9 lentelėje nurodytą bandymų skaičių. Jeigu pasirenkamos didesnės imtys, atsižvelgiama į statistinių duomenų lenteles su 10 proc. reikšmingumo lygmeniu (90 proc. patikimumas);
 f)
 laisvės laipsnis (df) nustatomas taip:
 jei tai F kriterijus:
 ,
 (110)
 jei tai t kriterijus:
 (111)
 g)
 lygiavertiškumas nustatomas taip:
 i)
 jeigu F < F
 crit ir t < t
 crit, tada numatoma pasirinkti sistema yra lygiavertė šiame priede nustatytai atskaitos sistemai;
 ii)
 jeigu F ≥ F
 crit arba t ≥ t
 crit, tada numatoma pasirinkti sistema skiriasi nuo šiame priede nustatytos atskaitos sistemos.
 9 lentelė
 t ir F vertės pasirinktiems imties dydžiams
 Imties dydis
 F kriterijus
 t kriterijus
 df
 F
 crit
 df
 t
 crit
 7
 6, 6
 3,055
 6
 1,943
 8
 7, 7
 2,785
 7
 1,895
 9
 8, 8
 2,589
 8
 1,860
 10
 9, 9
 2,440
 9
 1,833
 4 priedėlis
 Anglies srauto patikra
 A.4.1. Įžanga
 Visa anglis, išskyrus nedidelį jos kiekį, į išmetamąsias dujas patenka iš degalų, ir visa anglis, išskyrus labai mažą jos dalį, išmetamosiose dujose išsiskiria CO2 pavidalu. Tuo remiamasi atliekant sistemos patikrą, pagrįstą CO2 matavimais.
 Anglies srautas į išmetamųjų dujų sistemas nustatomas atsižvelgiant į degalų srautą. Anglies srautas išmetamųjų teršalų mėginių ėmimo ir kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemų skirtingose mėginių ėmimo vietose nustatomas pagal CO2 koncentracijas ir dujų srautus tose mėginių ėmimo vietose.
 Šia prasme variklis – akivaizdus anglies srauto šaltinis, tad kontroliuojant tą patį anglies srautą išmetimo vamzdyje bei dalies srauto kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos išleidimo angoje patikrinamas sandarumas ir srauto matavimo tikslumas. Šis patikrinimas pranašesnis tuo kad sudedamąsias dalis veikia tikrosios variklio bandymų sąlygos, t. y. temperatūra ir srautas.
 18 paveiksle nurodomos mėginių ėmimo vietos, kuriose tikrinamas anglies srautas. Toliau nurodomos specialios lygtys kiekvienos mėginių ėmimo vietos anglies srautui apskaičiuoti.
 18 pav.
 Matavimo vietos, kuriose tikrinamas anglies srautas
 A.4.2. Į variklį patenkantis anglies srautas (1 vieta)
 Anglies masės srautas, patenkantis į variklį, jei tai CH
 α
 O
 ε
 tipo degalai, apskaičiuojamas pagal šią formulę:
 (112)
 Čia:
 qmf
 degalų masės srautas, kg/s.
 A.4.3. Į išmetamųjų dujų srautą patenkantis anglies srautas (2 vieta)
 Anglies masės srautas, patenkantis į variklio išmetimo vamzdį, nustatomas pagal nepraskiesto CO2 koncentraciją ir išmetamųjų dujų masės srautą:
 (113)
 Čia:
 c
 CO2,r
 drėgno CO2 koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose, proc.;
 c
 CO2,a
 drėgno CO2 koncentracija aplinkos ore, proc.;
 q
 mew
 drėgnų išmetamųjų dujų masės srautas, kg/s;
 Me
 išmetamųjų dujų molinė masė, g/mol.
 Jeigu CO2 išmatuotas sausoms dujoms, jis turi būti perskaičiuotas drėgnoms dujoms pagal šio priedo 8.1 punktą.
 A.4.4. Į skiedimo sistemą patenkantis anglies srautas (3 vieta)
 Dalies srauto skiedimo sistemoje taip pat reikia atsižvelgti į padalijimo santykį. Anglies srautas nustatomas pagal praskiesto CO2 koncentraciją, išmetamųjų dujų srauto masę ir mėginio srautą:
 (114)
 Čia:
 c
 CO2,d
 drėgno CO2 koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose skiedimo tunelio išleidimo angoje, proc.;
 c
 CO2,a
 drėgno CO2 koncentracija aplinkos ore, proc.;
 q
 mew
 drėgnų išmetamųjų dujų masės srautas, kg/s;
 q
 mp
 išmetamųjų dujų mėginio srautas į dalies srauto skiedimo sistemą, kg/s;
 Me
 išmetamųjų dujų molinė masė, g/mol.
 Jeigu CO2 išmatuotas sausoms dujoms, jis turi būti perskaičiuotas drėgnoms dujoms pagal šio priedo 8.1 punktą.
 A.4.5. Išmetamųjų dujų molinės masės skaičiavimas
 Išmetamųjų dujų molinė masė apskaičiuojama pagal 41 lygtį (žr. šio priedo 8.4.2.4 punktą)
 Antraip galima naudoti šias išmetamųjų dujų molines mases:
 Me
 (dyzelinas)
 =
 28,9 g/mol
 Me
 (SND)
 =
 28,6 g/mol
 Me
 (GD)
 =
 28,3 g/mol
 5 priedėlis
 Apskaičiavimo metodikos pavyzdys
 A.5.1. Sūkių dažnio ir sukimo momento denormalizavimo procedūra
 Pateikiamas šio bandymo taško denormalizavimo pavyzdys:
 sūkių dažnis, %
 =
 43 proc.
 sukimo momentas, %
 =
 82 proc.
 Turint šias vertes:
 n
 lo
 =
 1 015 min–1
 n
 hi
 =
 2 200 min–1
 n
 pref
 =
 1 300 min–1
 n
 idle
 =
 600 min–1
 gaunama:
 Su didžiausiu 700 Nm sukimo momentu, nustatytu naudojant charakteristikų kreivę, kai sūkių dažnis lygus 1 178 min–1
 A.5.2. Pagrindiniai stechiometrinių skaičiavimų duomenys
 Vandenilio atominė masė
 1,00794 g/atomas
 Anglies atominė masė
 12,011 g/atomas
 Sieros atominė masė
 32,065 g/atomas
 Azoto atominė masė
 14,0067 g/atomas
 Deguonies atominė masė
 15,9994 g/atomas
 Argono atominė masė
 39,9 g/atomas
 Vandens molinė masė
 18,01534 g/mol
 Anglies dioksido molinė masė
 44,01 g/mol
 Anglies monoksido molinė masė
 28,011 g/mol
 Deguonies molinė masė
 31,9988 g/mol
 Azoto molinė masė
 28,011 g/mol
 Azoto oksido molinė masė
 30,008 g/mol
 Azoto dioksido molinė masė
 46,01 g/mol
 Sieros oksido molinė masė
 64,066 g/mol
 Sauso oro molinė masė
 28,965 g/mol
 Darant prielaidą, kad nėra spūdumo efekto, visos varikio įsiurbimo / degimo / išmetimo procese dalyvaujančios dujos gali būti laikomos idealiosiomis dujomis ir todėl visi tūrio skaičiavimai yra pagrįsti 22,414 l/mol moliniu tūriu pagal Avogadro hipotezę.
 A.5.3. Išmetamieji dujiniai teršalai (dyzelinas)
 Atskiros bandymo ciklo vietos matavimo duomenys (duomenų rinkimo dažnis 1 Hz) išmetamųjų teršalų akimirkinei masei apskaičiuoti yra pateikti toliau. Šiame pavyzdyje CO ir NOx koncentracija yra matuojama sausose dujose, HC – drėgnose dujose. HC koncentracija pateikta propano ekvivalentu (C3), o siekiant gauti C1 ekvivalentišką kiekį, reikia dauginti iš 3. Skaičiavimo metodika kitoms ciklo vietoms yra tokia pati.
 Skaičiavimo pavyzdyje, kad būtų aiškiau, parodyti suapvalinti tarpiniai įvairių etapų rezultatai. Reikėtų atkreipti dėmesį, kad atliekant tikrus skaičiavimus tarpinių rezultatų apvalinti negalima (žr. šio priedo 8 punktą).
 Ta,i
 (K)
 Ha,i
 (g/kg)
 Wact
 (kWh)
 qmew,i
 (kg/s)
 qmaw,i
 (kg/s)
 qmf,i
 (kg/s)
 cHC,i
 (ppm)
 cCO,i
 (ppm)
 cNOx,i
 (ppm)
 295
 8,0
 40
 0,155
 0,150
 0,005
 10
 40
 500
 Degalų sudėtis yra tokia:
 Sudedamoji dalis
 Molinė koncentracija
 % masės
 H
 α = 1,8529
 w
 ALF = 13,45
 C
 β = 1,0000
 w
 BET = 86,50
 S
 γ = 0,0002
 w
 GAM = 0,050
 N
 δ = 0,0000
 w
 DEL = 0,000
 O
 ε = 0,0000
 w
 EPS = 0,000
 1 etapas. Drėgnio pataisa (šio priedo 8.1 punktas):
 16 lygtis:
 13 lygtis:
 12 lygtis:
 Step 2: NOx drėgnio ir temperatūros pataisa (šio priedo 8.2.1 punktas):
 23 lygtis:
 Step 3: akimirkinio išmetamųjų teršalų kiekio kiekvienoje atskiroje ciklo vietoje apskaičiavimas (šio priedo 8.4.2.3 punktas):
 36 lygtis:
 Step 4: Ciklo teršalų masės apskaičiavimas integruojant akimirkines išmetamųjų teršalų vertes ir u vertes iš 5 lentelės (šio priedo 8.4.2.3 punktas):
 Pateiktas skaičiavimas taikomas WHTC ciklui (1 800 s) ir tokiems patiems teršalams kiekviename ciklo taške.
 36 lygtis:
 5 etapas. Savitosios išmetamųjų teršalų masės apskaičiavimas (šio priedo 8.6.3 punktas)
 69 lygtis:
 A.5.4. Išmetamieji kietųjų dalelių teršalai (dyzelinas)
 pb,b
 (kPa)
 pb,a
 (kPa)
 Wact
 (kWh)
 qmew,i
 (kg/s)
 qmf,i
 (kg/s)
 qmdw,i
 (kg/s)
 qmdew,i
 (kg/s)
 muncor,b
 (mg)
 muncor,a
 (mg)
 msep
 (kg)
 99
 100
 40
 0,155
 0,005
 0,0015
 0,0020
 90,0000
 91,7000
 1,515
 1 etapas. m
 edf apskaičiavimas (šio priedo 8.4.3.2.2 punktas):
 48 lygtis:
 47 lygtis:
 46 lygtis:
 2 etapas. Kietųjų dalelių masės plūdrumo pataisa (šio priedo 8.3 punktas):
 Prieš bandymą:
 26 lygtis:
 25 lygtis:
 Po bandymo:
 26 lygtis:
 25 lygtis:
 27 lygtis:
 3 etapas. Kietųjų dalelių masės apskaičiavimas (šio priedo 8.4.3.2.2 punktas):
 45 lygtis:
 4 etapas. Savitosios išmetamųjų teršalų masės apskaičiavimas (šio priedo 8.6.3 punktas)
 69 lygtis:
 A.5.5. λ poslinkio koeficientas (Sλ)
 A.5.5.1. λ poslinkio koeficiento (Sλ) apskaičiavimas (1)
 Čia:
 Sλ
 =
 λ poslinkio koeficientas;
 inertinių dujų, %
 =
 inertinių dujų (t. y. N2, CO2, He ir t. t.) degaluose, % tūrio;
 O2*
 =
 deguonies pradinis kiekis degaluose, % tūrio;
 n ir m
 =
 nurodo degalų angliavandenilius atspindinčios vidutinės CnHm formulės indeksus, t. y.:
 Čia:
 CH4
 =
 metano kiekis degaluose, % tūrio;
 C2
 =
 visų C2 angliavandenilių (pvz., C2H6, C2H4 ir kt.) kiekis degaluose, % tūrio;
 C3
 =
 visų C3 angliavandenilių (pvz., C3H8, C3H6 ir kt.) kiekis degaluose, % tūrio;
 C4
 =
 visų C4 angliavandenilių (pvz., C4H10, C4H8 ir kt.) kiekis degaluose, % tūrio;
 C5
 =
 visų C5 angliavandenilių (pvz., C5H12, C5H10 ir kt.) kiekis degaluose, % tūrio;
 skiediklis
 =
 inertinių dujų (t. y. O2*, N2, CO2, He ir t. t.) degaluose, % tūrio.
 A.5.5.2. λ poslinkio koeficiento (Sλ) apskaičiavimo pavyzdžiai:
 1 pavyzdys: G25: CH4 = 86 %, N2 = 14 % (tūrio)
 2 pavyzdys: GR: CH4 = 87 %, C2H6 = 13 % (tūrio)
 3 pavyzdys: JAV: CH4 = 89 %, C2H6 = 4,5 %, C3H8 = 2,3 %, C6H14 = 0,2 %, O2 = 0,6 %, N2 = 4 %
 (1) „Stoichiometric Air/Fuel ratios of automotive fuels - SAE J1829“, 1987 m. birželio mėn. John B. Heywood, „Internal combustion engine fundamentals“, McGraw-Hill, 1988, „Combustion stoichiometry“, 3.4 skyrius (p. 68–72).
 6 priedėlis
 Pagalbinių prietaisų ir įrangos sumontavimas atliekant išmetamųjų teršalų bandymą
 Numeris
 Pagalbiniai prietaisai
 Įrengta atliekant išmetamųjų teršalų bandymą
 1
 Įleidimo sistema
 Įleidimo kolektorius
 Taip
 Karterio išmetamųjų dujų kontrolės sistema
 Taip
 Dvigubos indukcijos kolektoriaus valdymo prietaisai
 Taip
 Oro debitmatis
 Taip
 Oro tiekimo linija
 Taip arba naudojama bandymo sąrankos įranga
 Oro filtras
 Taip arba naudojama bandymo sąrankos įranga
 Įleidimo duslintuvas
 Taip arba naudojama bandymo sąrankos įranga
 Sūkių dažnio ribotuvas
 Taip
 2
 Įleidimo kolektoriaus indukcinio kaitinimo įtaisas
 Taip. Jeigu įmanoma, turi būti nustatyta palankiausia padėtis
 3
 Išmetimo sistema
 Išmetimo kolektorius
 Taip
 Jungiamieji vamzdžiai
 Taip
 Duslintuvas
 Taip
 Išmetamasis vamzdis
 Taip
 Išmetamųjų dujų stabdys
 Ne arba visiškai atvira
 Kompresorius
 Taip
 4
 Degalų siurblys
 Taip
 5
 Dujinių variklių įranga
 Elektroninė valdymo sistema, oro debitmatis ir kt.
 Taip
 Slėgio reduktorius
 Taip
 Garintuvas
 Taip
 Maišyklė
 Taip
 6
 Degalų įpurškimo įranga
 Priešfiltris
 Taip
 Filtras
 Taip
 Siurblys
 Taip
 Aukšto slėgio vamzdis
 Taip
 Injektorius
 Taip
 Oro įleidimo sklendė
 Taip
 Elektroninė valdymo sistema, jutikliai ir kt.
 Taip
 Reguliatorius (valdymo sistema)
 Taip
 Degalų siurblio krumpliastiebio visos apkrovos automatinis ribotuvas atsižvelgiant į atmosferos sąlygas
 Taip
 7
 Aušinimo skysčiu įranga
 Radiatorius
 Ne
 Ventiliatorius
 Ne
 Ventiliatoriaus gaubtas
 Ne
 Vandens siurblys
 Taip
 Termostatas
 Taip, gali būti visiškai atdaras
 8
 Aušinimas oru
 Gaubtas
 Ne
 Ventiliatorius arba orpūtė
 Ne
 Temperatūros reguliatorius
 Ne
 9
 Elektros įranga
 Generatorius
 Ne
 Ritė arba ritės
 Taip
 Elektros laidų sistema
 Taip
 Elektroninė valdymo sistema
 Taip
 10
 Įleidžiamo oro kompresijos įranga
 Kompresorius, varomas tiesiogiai varikliu ir (arba) išmetamosiomis dujomis
 Taip
 Pripučiamo oro aušintuvas
 Taip arba bandymo sąrankos įranga
 Aušinimo priemonės siurblys arba ventiliatorius (varomas varikliu)
 Ne
 Aušalo srauto reguliatorius
 Taip
 11
 Teršalų valymo įrenginys (papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema)
 Taip
 12
 Paleidimo įranga
 Taip arba bandymo sąrankos įranga
 13
 Tepimo alyvos siurblys
 Taip
 7 priedėlis
 Amoniako kiekio matavimo metodika
 A.7.1. Šiame priedėlyje aprašoma amoniako (NH3) kiekio matavimo metodika. Netiesinio atsako analizatoriams leidžiama taikyti tiesinimo grandines.
 A.7.2. Nustatyti du NOx matavimo principai, iš kurių gali būti taikomas bet kuris, jei atitinka atitinkamai A.7.2.1 arba A.7.2.2 punkte nurodytus reikalavimus. Matuojant NH3 kiekį, dujų džiovintuvų naudoti negalima.
 A.7.2.1. Lazerinių diodų spektrometras (LDS)
 A.7.2.1.1. Matavimo principas
 Naudojant LDS taikomas vieno kanalo spektroskopijos principas. NH3 įsiurbimo kanalas parenkamas artimame infraraudonųjų spindulių spektro diapazone ir skenuojamas vienmodžiu diodų lazeriu.
 A.7.2.1.2. Įrengimas
 Analizatorius montuojamas tiesiog išmetimo vamzdyje (in situ) arba analizatoriaus kameroje, taikant ekstrakcinę mėginių ėmimo metodiką, atsižvelgiant į prietaiso gamintojo instrukcijas. Jeigu montuojama analizatoriaus kameroje, mėginių ėmimo kanalas (mėginių ėmimo vamzdis, pirminis (-iai) filtras (-ai) ir vožtuvai) turi būti pagaminti iš nerūdijančio plieno arba PTFE ir įšildyti iki 463 ± 10 K (190 ± 10 °C) temperatūros, kad būtų sumažinti NH3 nuostoliai ir mėginių ėmimo dirbtinių produktų kiekis. Be to, mėginių ėmimo vamzdis turi būti kuo trumpesnis.
 Kuo labiau sumažinamas išmetamųjų teršalų temperatūros ir slėgio, įrenginio aplinkos ir vibracijos poveikis matavimo rezultatams arba taikoma išlyginimo metodika.
 Jeigu taikytina, apsauginis oras, naudojamas kartu su vietoje montuojamu įrenginiu ir skirtas prietaisui apsaugoti, neturi turėti įtakos išmetamųjų teršalų sudedamųjų dalių koncentracijai, matuojamai už prietaiso, arba kitų išmetamųjų teršalų sudedamųjų dalių atranka atliekama prieš prietaisą.
 A.7.2.1.3. Tarpusavio poveikis
 Lazerio spektro skiriamoji geba turi būti 0,5 cm-1, kad kitų išmetamosiose dujose esančių dujų poveikis būtų kuo mažesnis.
 A.7.2.2. Fourier transformacijos infraraudonosios spinduliuotės (toliau – FTIR) analizatorius
 A.7.2.2.1. Matavimo principas
 Naudojant FTIR analizatorių taikomas plataus spektro infraraudonųjų spindulių spektroskopijos principas. Taip galima kartu išmatuoti išmetamųjų teršalų sudedamųjų dalių, kurių standartiniai spektrai yra numatyti įrenginyje, kiekį. Sugerties spektras (intensyvumas pagal bangų ilgį) apskaičiuojamas naudojant matavimų interferogramą (intensyvumą laike) ir taikant Fourier transformacijos metodą.
 A.7.2.2.2. Įrengimas ir mėginių ėmimas
 FTIR analizatorius įrengiamas pagal prietaiso gamintojo instrukcijas. Parenkamas vertintinas NH3 bangų ilgis. Mėginių ėmimo kanalas (mėginių ėmimo vamzdis, pirminis (-iai) filtras (-ai) ir vožtuvai) turi būti pagaminti iš nerūdijančio plieno arba PTFE ir įšildyti iki 463 ± 10 K (190 ± 10 °C) temperatūros, kad būtų sumažinti NH3 nuostoliai ir mėginių ėmimo dirbtinių produktų kiekis. Be to, mėginių ėmimo vamzdis turi būti kuo trumpesnis.
 A.7.2.2.3. Tarpusavio poveikis
 NH3 bangų ilgio spektro skiriamoji geba turi būti 0,5 cm-1, kad kitų išmetamosiose dujose esančių dujų poveikis būtų kuo mažesnis.
 A.7.3. Išmetamųjų teršalų kiekio tyrimo metodika ir vertinimas
 A.7.3.1. Analizatorių patikra
 Prieš pradedant išmetamųjų teršalų tyrimą, parenkamas analizatoriaus darbinis intervalas. Gali būti naudojami išmetamųjų teršalų kiekio analizatoriai su automatiniu arba rankiniu intervalo keitikliu. Atliekant bandymų ciklą, analizatorių darbinio intervalo keisti negalima.
 Jeigu prietaisui netaikomos A.7.3.4.2 punkto nuostatos, nustatomas nulinis ir skalės atsakas. Nustatant skalės atsaką, naudojamos A.7.4.2.7 punkto specifikacijas atitinkančios NH3 dujos. Leidžiama naudoti etaloninius korius su NH3 patikros dujomis.
 A.7.3.2. Su teršalų išmetimu susijusių duomenų rinkimas
 Pradedant bandymų procedūrą, kartu pradedami rinkti duomenys apie NH3. NH3 koncentracija matuojama nuolat ir kompiuterio sistemoje išsaugoma ne mažesniu kaip 1 Hz dažniu.
 A.7.3.3. Veiksmai po bandymo
 Baigiantis bandymui, mėginių ėmimas tęsiamas, kol baigiasi sistemos atsako laikas. Nustatyti analizatoriaus rodmenų slinkį pagal 3.4.1 punktą reikalaujama tik tada, jeigu nėra A.7.3.4.2 punkte nurodytos informacijos.
 A.7.3.4. Analizatoriaus rodmenų slinkis
 A.7.3.4.1. Kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 30 minučių nuo bandymų ciklo pabaigos arba sugėrimo laikotarpiu, nustatomas analizatoriaus nulinis ir skalės atsakas. Skirtumas tarp rezultatų prieš bandymą ir po bandymo turi būti mažesnis kaip 2 proc. visos skalės vertės.
 A.7.3.4.2. Nustatyti analizatoriaus rodmenų slinkį nereikalaujama šiais atvejais:
 a)
 jeigu A.7.4.2.3 ir A.7.4.2.4 punktuose prietaiso gamintojo nurodytas nulinio ir skalės atsako slinkis atitinka A.7.3.4.1 punkto reikalavimus;
 b)
 jeigu A.7.4.2.3 ir A.7.4.2.4 punktuose prietaiso gamintojo nurodytas nulinio ir skalės atsako slinkio laiko intervalas viršija bandymo trukmę.
 A.7.3.5. Duomenų vertinimas
 Vidutinė NH3 koncentracija (ppm per bandymą) nustatoma integruojant viso ciklo metu gautas akimirkines vertes. Taikoma ši lygtis:
 ppm per bandymą
 (115)
 Čia:
 c
 NH3,I
 akimirkinė NH3 koncentracija išmetamosiose dujose, ppm;
 n
 matavimų skaičius.
 Taikant WHTC, galutinis bandymo rezultatas apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
 (116)
 Čia:
 c
 NH3,cold
 vidutinė NH3 koncentracija atliekant šalto variklio paleidimo bandymą, ppm;
 c
 NH3,hot
 vidutinė NH3 koncentracija atliekant įšilusio variklio paleidimo bandymą, ppm.
 A.7.4. Analizatoriaus specifikacija ir patikra
 A.7.4.1. Tiesiškumo reikalavimai
 Analizatorius turi atitikti šio priedo 7 lentelėje nustatytus tiesiškumo reikalavimus. Tiesiškumo patikra pagal šio priedo 9.2.1 punktą atliekama ne rečiau kaip kas 12 mėnesių arba kaskart, kai atliekami sistemos remonto darbai arba pakeitimai, galintys turėti įtakos kalibravimui. Iš anksto pritarus tipo patvirtinimo institucijai, leidžiama tikrinti mažiau kaip 10 atskaitos taškų, jeigu įrodoma, kad užtikrinamas toks pats tikslumas.
 Atliekant tiesiškumo patikrą, naudojamos A.7.4.2.7 punkto specifikacijas atitinkančios NH3 dujos. Leidžiama naudoti etaloninius korius su NH3 patikros dujomis.
 Prietaisai, kurių signalai naudojami taikant išlyginimo algoritmus, turi atitikti tiesiškumo reikalavimus, nustatytus šio priedo 7 lentelėje. Tiesiškumo patikra atliekama pagal vidaus audito procedūrų, prietaisų gamintojo arba ISO 9000 reikalavimus.
 A.7.4.2. Analizatoriaus specifikacijos
 Analizatoriaus matavimo intervalas ir atsako laikas turi būti tokie, kad būtų užtikrintas tikslumas, reikalingas išmatuoti NH3 koncentraciją pereinamųjų ir nusistovėjusių režimų sąlygomis.
 A.7.4.2.1. Mažiausioji aptikimo riba
 Analizatoriaus mažiausioji aptikimo riba turi būti mažesnė kaip 2 ppm visomis bandymų sąlygomis.
 A.7.4.2.2. Tikslumas
 Tikslumas, apibrėžiamas kaip analizatoriaus rodmens nuokrypis nuo pamatinės vertės, turi neviršyti ± 3 proc. rodmens vertės arba ± 2 ppm (taikoma didesnioji vertė).
 A.7.4.2.3. Nulinio atsako slinkis
 Nulinio atsako slinkį ir susijusį laiko intervalą nustato prietaiso gamintojas.
 A.7.4.2.4. Matavimo intervalo slinkis
 Skalės atsako slinkį ir susijusį laiko intervalą nustato prietaiso gamintojas.
 A.7.4.2.5. Sistemos atsako laikas
 Sistemos atsako laikas turi būti ne didesnis kaip 20 s.
 A.7.4.2.6. Signalo kilimo trukmė
 Analizatoriaus signalo kilimo trukmė turi būti ne didesnė kaip 5 s.
 A.7.4.2.7. Kalibravimo dujos NH3
 Parengiamas dujų mišinys, kurio cheminė sudėtis tokia:
 NH3 ir išgrynintas azotas.
 Tikroji kalibravimo dujų koncentracija nuo vardinės vertės turi nesiskirti daugiau kaip ± 3 proc. NH3 koncentracija nurodoma tūrio dalimi (tūrio procentais arba tūrio ppm).
 Užregistruojama gamintojo nurodyta kalibravimo dujų tinkamumo laikotarpio pabaigos data.
 A.7.5. Alternatyvios sistemos
 Tipo patvirtinimo institucija gali patvirtinti kitas sistemas ar analizatorius, jei nustatoma, kad su jais pagal šio priedo 5.1.1 punktą gaunami lygiaverčiai rezultatai.
 Rezultatai – per vidutinį ciklą nustatytos savitosios NH3 koncentracijos vertės.
 8 priedėlis
 Išmetamųjų kietųjų dalelių kiekio matavimo prietaisai
 A.8.1. Specifikacija
 A.8.1.1. Sistemos apžvalga
 A.8.1.1.1. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemą sudaro mėginių ėmimo zondas arba mėginių ėmimo vieta, kurioje išskiriamas mėginys iš tolygiai sumaišyto srauto skiedimo sistemoje, kaip aprašyta šio priedo 2 priedėlio A.2.2.1 ir A.2.2.2 arba A.2.2.3 ir A.2.2.4 punktuose, lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaisas (VPR), esantis prieš kietųjų dalelių skaitiklį (PNC), ir tinkami tiekimo vamzdžiai.
 A.8.1.1.2. Rekomenduojama kietųjų dalelių dydžio pirminį skirtuvą (pvz., cikloninį atskyriklį, ėmiklį ar pan.) įmontuoti prieš VPR įleidimo angą. Tačiau vietoj kietųjų dalelių dydžio pirminio skirtuvo gali būti naudojamas ir mėginių ėmimo zondas, atliekantis tinkamo dalelių dydžio nustatymo įtaiso, kaip parodyta šio priedo 2 priedėlio 14 paveiksle, funkciją. Jeigu tai yra dalies srauto skiedimo sistemos, galima naudoti tą patį pirminį skirtuvą kietųjų dalelių masei nustatyti ir kietųjų dalelių mėginiams imti, kai kietųjų dalelių mėginys skiedimo sistemoje išskiriamas už pirminio skirtuvo. Kita galimybė – naudoti atskirus pirminius skirtuvus, kuriais skiedimo sistemoje kietųjų dalelių mėginys imamas prieš pirminį skirtuvą kietųjų dalelių masei nustatyti.
 A.8.1.2. Bendrieji reikalavimai
 A.8.1.2.1. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo vieta turi būti skiedimo sistemoje.
 Kietųjų dalelių tiekimo sistemą (PTS) sudaro mėginių zondo viršus arba kietųjų dalelių mėginių ėmimo vieta ir kietųjų dalelių tiekimo vamzdis (PTT). PTS mėginys iš skiedimo tunelio patenka prie VPR angos. PTS turi tenkinti toliau nurodytas sąlygas.
 Jeigu tai yra viso srauto skiedimo sistemos ir dalies srauto skiedimo sistemos (dalies mėginio ėmimo tipo, kaip nurodyta šio priedo 2 priedėlio A.2.2.1 punkte), kietųjų dalelių mėginių zondas įmontuojamas prie tunelio centrinės linijos 10–20 tunelio skersmenų atstumu už dujų įleidimo angos ir nukreipiamas dujų srauto tekėjimui tunelyje priešinga kryptimi, o zondo ašis ties jo viršumi turi būti lygiagreti skiedimo tunelio ašiai. Mėginių zondas įmontuojamas skiedimo tunelyje taip, kad būtų galima paimti mėginį iš homogeninio skiediklio ir (arba) išmetamųjų dujų mišinio.
 Jeigu tai yra dalies srauto skiedimo sistemos (viso mėginio ėmimo tipo, kaip nurodyta šio priedo 2 priedėlio A.2.2.1 punkte), mėginių ėmimo vieta arba mėginių ėmimo zondas turi būti kietųjų dalelių tiekimo vamzdyje prieš kietųjų dalelių filtro laikiklį, srauto matavimo įtaisą ir bet kurią mėginio ėmimo ir (arba) apylankinio srauto atšakos vietą. Mėginių ėmimo vieta arba mėginių ėmimo zondo vieta turi būti tokia, kad būtų galima paimti mėginį iš homogeninio skiediklio ir (arba) išmetamųjų dujų mišinio. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo zondo matmenys turėtų būti tokie, kad netrikdytų dalies srauto skiedimo sistemos veikimo.
 Iš PTS paimtas dujų mėginys turi tenkinti toliau pateiktas sąlygas:
 jeigu tai yra viso srauto skiedimo sistema, dujų srauto Reinoldso skaičius Re turi būti mažesnis nei 1 700;
 jeigu tai yra dalies srauto skiedimo sistema, kietųjų dalelių tiekimo vamzdyje, t. y. už mėginių ėmimo zondo arba mėginių ėmimo vietos, dujų srauto Reinoldso skaičius Re turi būti mažesnis nei 1 700;
 šių dujų buvimo kietųjų dalelių tiekimo sistemoje trukmė neturi viršyti 3 sekundžių.
 Kietųjų dalelių tiekimo sistemoje galima bet kokia kita mėginių ėmimo konfigūracija, jeigu galima įrodyti, kad 30 nm skersmens kietųjų dalelių skverbtis yra lygiavertė.
 Išleidimo vamzdžio (OT), kuriuo praskiestas mėginys teka iš VPR į PNC įleidimo angą, savybės:
 vidinis skersmuo ne mažesnis kaip 4 mm;
 dujų mėginio srauto buvimo išleidimo vamzdyje trukmė ne didesnė kaip 0,8 sekundės;
 išleidimo vamzdyje galima bet kokia kita mėginių ėmimo konfigūracija, jeigu galima įrodyti, kad 30 nm skersmens kietųjų dalelių skverbtis yra lygiavertė.
 A.8.1.2.2. Lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaise (VPR) turi būti mėginių skiediklis ir lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaisas.
 A.8.1.2.3. Visų skiedimo sistemos ir mėginių ėmimo sistemos dalių nuo išmetimo vamzdžio iki PNC, kurios liečiasi su nepraskiestomis ir praskiestomis išmetamosiomis dujomis, konstrukcija turi būti tokia, kad kietųjų dalelių nusodinimas būtų kuo mažesnis. Visos dalys turi būti pagamintos iš elektrai laidžių medžiagų, kurios nereaguotų su išmetamųjų dujų komponentais, ir įžemintos, kad būtų išvengta elektrostatinių reiškinių.
 A.8.1.2.4. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistema naudojama laikantis gerosios aerozolių mėginių ėmimo praktikos: vengiama staigių išlinkių ir pokyčių skerspjūvyje, naudojami glotnūs vidiniai paviršiai ir kuo labiau sumažinamas mėginių ėmimo linijos ilgis. Skerspjūvyje leidžiami laipsniški pokyčiai.
 A.8.1.3. Specialūs reikalavimai
 A.8.1.3.1. Prieš tekėdamas pro siurblį kietųjų dalelių mėginys turi pratekėti pro PNC.
 A.8.1.3.2. Rekomenduojama naudoti pirminį mėginių skirtuvą.
 A.8.1.3.3. Mėginių pirminio kondicionavimo blokas turi:
 A.8.1.3.3.1.
 leisti praskiesti mėginį per vieną ar daugiau etapų, kad kietųjų dalelių kiekio koncentracija būtų mažesnė už viršutinę ribinę vertę, taikant PNC atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo režimą, o dujų temperatūra ties PNC įleidimo anga būtų mažesnė nei 35 °C;
 A.8.1.3.3.2.
 veikti per pradinį skiedimo kaitinant etapą, kurį užbaigus išskiriamas mėginys, esant ne mažesnei nei 150 °C ir ne didesnei nei 400 °C temperatūrai bei ne mažesniam nei 10 skiedimo koeficientui;
 A.8.1.3.3.3.
 leisti kaitinimo etapais užtikrinti pastovią vardinę veikimo temperatūrą, atitinkančią A.8.1.3.3.2 punkte nurodytą intervalą su ± 10 °C paklaida; nurodoma, ar kaitinimo etapais veikimo temperatūra atitinka nustatytąją;
 A.8.1.3.3.4.
 visame VPR leisti pasiekti kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientą (fr(di)), kaip apibrėžta A.8.2.2.2 punkte, kuris kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo yra 30 nm ir 50 nm, atveju būtų atitinkamai ne daugiau kaip 30 proc. ir 20 proc. didesnis, ir ne daugiau kaip 5 proc. mažesnis už sumažinimo koeficientą kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo yra 100 nm, atveju;
 A.8.1.3.3.5.
 taip pat leisti pasiekti, kad 30 nm skersmens kietųjų tetrakontano (CH3(CH2)38CH3) dalelių garavimo lygis būtų didesnis nei 99,0 proc., esant ne mažesnei nei 10 000 cm–3 koncentracijai ties įleidimo anga, kaitinant tetrakontaną ir mažinant jo dalinį slėgį.
 A.8.1.3.4. Kietųjų dalelių skaitiklis:
 A.8.1.3.4.1.
 veikia viso srauto tekėjimo sąlygomis;
 A.8.1.3.4.2.
 jo skaičiavimo tikslumas 1 cm–3 intervale iki viršutinės ribos, nustatytos PNC atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo rėžimui, pagal atsekamumo standartą turi būti ± 10 proc.; esant mažesnei nei 100 cm–3 koncentracijai, gali būti reikalaujama, kad per ilgesnį mėginių ėmimo laiką nustatytos vidutinės matavimų vertės atitiktų aukštą statistinį pasikliovimo PNC rodmenų tikslumu lygį;
 A.8.1.3.4.3.
 leidžia nustatyti bent 0,1 kietosios dalelės (cm–3), esant mažesnei nei 100 cm–3 koncentracijai;
 A.8.1.3.4.4.
 užtikrina tiesinį atsaką į kietųjų dalelių koncentraciją visame matavimo intervale, kai veikia atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo rėžimu;
 A.8.1.3.4.5.
 jo duomenų siuntimo dažnis ne mažesnis kaip 0,5 Hz;
 A.8.1.3.4.6.
 jo atsako trukmė t90 visame matuojamos koncentracijos verčių intervale turi būti trumpesnė nei 5 s;
 A.8.1.3.4.7.
 turi funkciją, leidžiančią atsižvelgiant į atsitiktinumo veiksnį atlikti ne didesnę kaip 10 proc. pataisą, ir geba taikyti vidinio kalibravimo koeficientą, kaip apibrėžta A.8.2.1.3 punkte, bet neturi naudoti jokių kitų algoritmų, skirtų koreguoti arba apibrėžti skaičiavimo našumą;
 A.8.1.3.4.8.
 kai kietųjų dalelių elektrinio mobilumo skersmens dydis yra 23 nm (± 1 nm) ir 41 nm (± 1 nm), jo skaičiavimo našumas turi būti atitinkamai 50 proc. (± 12 proc.) ir didesnis nei 90 proc.; tokias skaičiavimo našumo vertes galima pasiekti vidinėmis (pvz., prietaisų konstrukcijos kontrolė) arba išorinėmis (pvz., pirminis skirstymas pagal dydį) priemonėmis;
 A.8.1.3.4.9.
 jeigu PNC naudojamas darbinis skystis, jis keičiamas taip dažnai, kaip nurodo prietaiso gamintojas.
 A.8.1.3.5. Jeigu toje vietoje, kur kontroliuojamas PNC srautas, neužtikrinamas žinomas pastovus slėgis ir (arba) temperatūra, jie matuojami ties PNC įleidimo anga, o jų rodmenys užregistruojami, kad būtų galima patikslinti išmatuotas koncentracijos vertes, atsižvelgiant į standartines sąlygas.
 A.8.1.3.6. Buvimo PTS, VPR ir OT trukmė kartu su kietųjų dalelių skaitiklio atsako trukme t90 turi neviršyti 20 s.
 A.8.1.3.7. Visos kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos (PTS, VPR, OT ir PNC) transformacijos trukmė nustatoma pagal tiesioginį aerozolio pasikeitimą ties PTS įleidimo anga. Aerozolis turi pasikeisti greičiau nei per 0,1 sekundės dalį. Dėl bandymui naudojamo aerozolio koncentracijos vertė turi pasikeisti bent 60 proc. visos skalės vertės.
 Užregistruojamas koncentracijos pėdsakas. Atliekant kietųjų dalelių koncentracijos ir išmetamųjų dujų srauto signalų laiko reguliavimą, transformacijos trukmė apibrėžiama kaip laikas nuo pokyčio (t0), kol atsakas pasiekia 50 proc. galutinio rodmens vertės (t50).
 A.8.1.4. Rekomenduojamas sistemos aprašas
 Tolesniame punkte pateikiama rekomenduojama kietųjų dalelių kiekio matavimo tvarka. Tačiau gali būti naudojama bet kuri sistema, atitinkanti A.8.1.2 ir A.8.1.3 punktuose nurodytas veikimo specifikacijas.
 19 ir 20 paveiksluose pateikti rekomenduojamos kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos, sukonfigūruotos atitinkamai dalies ir viso srauto skiedimo sistemoms, scheminiai brėžiniai.
 19 pav.
 Rekomenduojamos kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos schema. Dalies srauto mėginių ėmimas
 20 pav.
 Rekomenduojamos kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos schema. Viso srauto mėginių ėmimas
 A.8.1.4.1. Mėginių ėmimo sistemos aprašas
 Mėginių ėmimo sistemą sudaro mėginių zondo viršus arba kietųjų dalelių mėginių ėmimo vieta skiedimo sistemoje, kietųjų dalelių tiekimo vamzdis (PTT), kietųjų dalelių pirminis skirtuvas (PCF) ir lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaisas (VPR) prieš pat kietųjų dalelių koncentracijos matavimo (PNC) įtaisą. VPR turi būti mėginių skiedikliai (kietųjų dalelių skiedikliai PND1 ir PND2) ir kietųjų dalelių garinimo įtaisas (garinimo vamzdis ET). Bandymo dujų srauto mėginių ėmimo zondas arba ėmimo vieta turi būti nustatyta skiedimo tunelyje taip, kad iš homogeninio skiediklio ir (arba) išmetamųjų dujų mišinio būtų paimtas tipinis dujų srauto mėginys. Buvimo sistemoje trukmė, įskaitant ir PNC atsako trukmę t90, neturi viršyti 20 s.
 A.8.1.4.2. Kietųjų dalelių tiekimo sistema
 Kietųjų dalelių tiekimo sistemą (PTS) sudaro mėginių zondo viršus arba kietųjų dalelių mėginių ėmimo vieta ir kietųjų dalelių tiekimo vamzdis (PTT). Kietųjų dalelių tiekimo sistemoje mėginys iš skiedimo tunelio patenka prie pirmo kietųjų dalelių skiediklio angos. PTS turi tenkinti toliau nurodytas sąlygas.
 Jeigu tai yra viso srauto skiedimo sistemos ir dalies srauto skiedimo sistemos (dalies mėginio ėmimo tipo, kaip nurodyta šio priedo 2 priedėlio A.2.2.1 punkte), kietųjų dalelių mėginių zondas įmontuojamas prie tunelio centrinės linijos 10–20 tunelio skersmenų atstumu už dujų įleidimo angos ir nukreipiamas dujų srauto tekėjimui tunelyje priešinga kryptimi, o zondo ašis ties jo viršumi turi būti lygiagreti skiedimo tunelio ašiai. Mėginių zondas įmontuojamas skiedimo tunelyje taip, kad būtų galima paimti mėginį iš homogeninio skiediklio ir (arba) išmetamųjų dujų mišinio.
 Jeigu tai yra dalies srauto skiedimo sistemos (viso mėginio ėmimo tipo, kaip nurodyta šio priedo 2 priedėlio A.2.2.1 punkte), mėginių ėmimo vieta turi būti kietųjų dalelių tiekimo vamzdyje prieš kietųjų dalelių filtro laikiklį, srauto matavimo įtaisą ir bet kurią mėginio ėmimo ir (arba) apylankinio srauto atšakos vietą. Mėginių ėmimo vieta arba mėginių ėmimo zondo vieta turi būti tokia, kad būtų galima paimti mėginį iš homogeninio skiediklio ir (arba) išmetamųjų dujų mišinio.
 Iš PTS paimtas dujų mėginys turi tenkinti toliau pateiktas sąlygas:
 jų srauto Reinoldso skaičius Re turi būti mažesnis nei 1 700;
 šių dujų buvimo kietųjų dalelių tiekimo sistemoje trukmė neturi viršyti 3 sekundžių.
 Galima bet kokia kita mėginių ėmimo PTS konfigūracija, jeigu jos atveju galima įrodyti, kad 30 nm elektrinio mobilumo skersmens kietųjų dalelių skverbtis yra lygiavertė.
 Išleidimo vamzdžio (OT), kuriuo praskiestas mėginys teka iš VPR į PNC įleidimo angą, savybės:
 vidinis skersmuo ne mažesnis kaip 4 mm;
 dujų mėginio srauto buvimo išleidimo vamzdyje laikas ne didesnis nei 0,8 sekundės.
 Išleidimo vamzdyje galima bet kokia kita mėginių ėmimo konfigūracija, jeigu kiekvienu atveju galima įrodyti, kad 30 nm elektrinio mobilumo skersmens kietųjų dalelių skverbtis yra lygiavertė.
 A.8.1.4.3. Kietųjų dalelių pirminis skirtuvas
 Rekomenduojamo kietųjų dalelių pirminio skirtuvo vieta turi būti prieš VPR. Pirminio skirtuvo kietųjų dalelių skersmens 50 proc. skiriamoji riba turi būti 2,5–10 μm esant tūriniam srautui, kuris naudojamas imant išmetamųjų kietųjų dalelių mėginius. Pirminis skirtuvas turi praleisti ne mažiau kaip 99 proc. į pirminį skirtuvą patenkančių ir pro pirminio skirtuvo išleidimo angą, esant tūriniam srautui, kuris naudojamas imant išmetamųjų kietųjų dalelių kiekio mėginius, ištekėsiančių 1 μm skersmens kietųjų dalelių masės koncentracijos. Jeigu tai yra dalies srauto skiedimo sistemos, galima naudoti tą patį pirminį skirtuvą kietųjų dalelių masei nustatyti ir kietųjų dalelių kiekio mėginiams imti, kuriuo skiedimo sistemoje kietųjų dalelių mėginys imamas už pirminio skirtuvo. Kita galimybė – naudoti atskirus pirminius skirtuvus, kuriais skiedimo sistemoje kietųjų dalelių mėginys imamas prieš pirminį skirtuvą kietųjų dalelių masei nustatyti.
 A.8.1.4.4. Lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaisas (VPR)
 VPR sudaro paeiliui sujungtas pirmasis kietųjų dalelių kiekio skiediklis (PND1), garinimo vamzdis ir antras skiediklis (PND2). Skiedimo funkcijos paskirtis – sumažinti mėginio kietųjų dalelių, įtekančių į kietųjų dalelių koncentracijos matavimo įtaisą, kiekio koncentraciją, kad ji būtų mažesnė už viršutinę ribinę vertę, nustatytą PNC atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo rėžimui, ir nuslopinti užuomazgų susidarymą mėginyje. VPR turi nurodyti, ar PND1 ir garinimo vamzdžio veikimo temperatūros atitinka nustatytąsias.
 VPR leidžia pasiekti, kad 30 nm skersmens kietųjų tetrakontano (CH3(CH2)38CH3) dalelių garavimo lygis būtų didesnis nei 99,0 proc., esant ne mažesnei nei 10 000 cm–3 koncentracijai ties įleidimo anga, kaitinant tetrakontaną ir mažinant jo dalinį slėgį. Jis taip pat leidžia visame VPR pasiekti kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientą (fr), kuris kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo yra 30 nm ir 50 nm, atveju būtų atitinkamai ne daugiau kaip 30 proc. ir 20 proc. didesnis ir ne daugiau kaip 5 proc. mažesnis už sumažinimo koeficientą kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo yra 100 nm, atveju.
 A.8.1.4.4.1. Pirmas kietųjų dalelių skiediklis (PND1)
 Pirmas kietųjų dalelių skiediklis suprojektuojamas specialiai taip, kad praskiestų kietųjų dalelių kiekio koncentraciją ir veiktų esant 150–400 °C (sienelių) temperatūrai. Turėtų būtų palaikoma pastovi nustatytoji vardinė sienelių temperatūra, atitinkanti šį intervalą su ±10 °C paklaida ir neviršijanti ET sienelių temperatūros (A.8.1.4.4.2 punktas). Į skiediklį turėtų būti tiekiamas HEPA filtru filtruotas skiedimo oras, o skiedimo koeficientas turi būti nuo 10 iki 200.
 A.8.1.4.4.2. Garinimo vamzdis (ET)
 Garinimo vamzdyje per visą jo ilgį turi būti kontroliuojama sienelių temperatūra, kad ji būtų ne mažesnė nei pirmo kietųjų dalelių kiekio skiediklio sienelių temperatūra, ir palaikoma pastovi nustatytoji vardinė 300–400 °C sienelių temperatūra; leidžiamas ±10 °C nuokrypis.
 A.8.1.4.4.3. Antras kietųjų dalelių skiediklis (PND2)
 PND2 suprojektuojamas specialiai taip, kad praskiestų kietųjų dalelių kiekio koncentraciją. Į skiediklį turėtų būti tiekiamas HEPA filtru filtruotas skiedimo oras, o skiedimo koeficientas turi būti nuo 10 iki 30. Pasirinktas PND2 skiedimo koeficientas turi būti nuo 10 iki 15, kad kietųjų dalelių kiekio koncentracija už antrojo skiediklio būtų mažesnė už viršutinę ribinę vertę, nustatytą PNC atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo rėžimui, o dujų temperatūra prieš įtekant į PNC būtų mažesnė nei 35 °C.
 A.8.1.4.5. Kietųjų dalelių skaitiklis (PNC)
 PNC turi tenkinti A.8.1.3.4 punkto reikalavimus.
 A.8.2. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos kalibravimas ir (arba) patvirtinimas (1)
 A.8.2.1. Kietųjų dalelių skaitiklio kalibravimas
 A.8.2.1.1. Technikos tarnyba užtikrina, kad PNC kalibravimo sertifikatas, įrodantis atitiktį atsekamumo standartui, būtų gautas per 12 mėnesių iki išmetamųjų teršalų bandymo.
 A.8.2.1.2. Atlikus esminius techninės priežiūros darbus PNC irgi perkalibruojamas ir išduodamas naujas kalibravimo sertifikatas.
 A.8.2.1.3. Turi būti įmanoma nustatyti, pagal kokį standartinį metodą buvo kalibruojama:
 a)
 lyginant kalibruojamo PNC atsaką su sukalibruoto aerozolių elektrinio skaitiklio atsaku, tuo pačiu metu imant elektrostatiškai suklasifikuotų kalibravimo kietųjų dalelių mėginius, arba
 b)
 lyginant kalibruojamo PNC atsaką su antro PNC, kuris buvo tiesiogiai sukalibruotas taikant minėtą metodą, atsaku.
 Elektrinio skaitiklio atveju, kalibruojama naudojant bent šešias standartines koncentracijos vertes, kuo tolygiau paskirstytas PNC matavimų intervale. Vienas iš šių taškų bus vardinės nulinės koncentracijos taškas, gautas prie kiekvieno prietaiso įleidimo angos pritvirtinus bent H13 klasės (EN 1822:2008) arba turinčius lygiavertes veikimo savybes HEPA filtrus. Kalibruojamam PNC netaikant jokio kalibravimo koeficiento, kiekvienos naudojamos koncentracijos vertės atveju išmatuojamos koncentracijos vertės turi atitikti standartinę koncentraciją su ± 10 proc. paklaida, išskyrus nulinės vertės tašką – priešingu atveju kalibruojamas PNC atmetamas. Apskaičiuojamas ir užregistruojamas dviejų duomenų rinkinių linijinės regresijos gradientas. Kalibruojamam PNC taikomas kalibravimo koeficientas, kuris yra lygus atvirkštinei gradiento vertei. Atsako tiesiškumas apskaičiuojamas kaip dviejų duomenų rinkinių Pirsono koreliacijos koeficiento kvadratas R2 ir turi būti ne mažesnis kaip 0,97. Apskaičiuojant gradientą ir R2, tiesinė transgresija nukreipiama per pradinį tašką (nulinė koncentracija naudojant abu prietaisus).
 Standartinio PNC atveju kalibruojama naudojant bent šešias standartines koncentracijos vertes, paskirstytas PNC matavimų intervale. Bent trys taškai turi būti ties mažesnėmis nei 1 000 cm–3 koncentracijos vertėmis, likusios koncentracijos vertės turi pasiskirstyti tiesiškai nuo 1 000 cm-3 iki maksimalios PNC intervalo vertės skaitikliui veikiant atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo rėžimu. Vienas iš šių taškų bus vardinės nulinės koncentracijos taškas, gautas prie kiekvieno prietaiso įleidimo angos pritvirtinus bent H13 klasės (EN 1822:2008) arba turinčius lygiavertes veikimo savybes HEPA filtrus. Kalibruojamam PNC netaikant jokio kalibravimo koeficiento, kiekvienos koncentracijos vertės atveju išmatuojamos koncentracijos vertės turi atitikti standartinę koncentraciją su ± 10 proc. paklaida, išskyrus nulinės vertės tašką – priešingu atveju kalibruojamas PNC atmetamas. Apskaičiuojamas ir užregistruojamas dviejų duomenų rinkinių linijinės regresijos gradientas. Kalibruojamam PNC taikomas kalibravimo koeficientas, kuris yra lygus atvirkštinei gradiento vertei. Atsako tiesiškumas apskaičiuojamas kaip dviejų duomenų rinkinių Pirsono koreliacijos koeficiento kvadratas R2 ir turi būti ne mažesnis kaip 0,97. Apskaičiuojant gradientą ir R2, tiesinė transgresija nukreipiama per pradinį tašką (nulinė koncentracija naudojant abu prietaisus).
 A.8.2.1.4. Kalibruojant patikrinamas PNC skaičiavimo našumas pagal A.8.1.3.4.8 punkto reikalavimus, kai kietųjų dalelių elektrinio mobilumo skersmuo yra 23 nm. Kai kietųjų dalelių skersmuo yra 41 nm, nereikalaujama tikrinti skaičiavimo našumo.
 A.8.2.2. Lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso (VPR) kalibravimas ir (arba) patvirtinimas
 A.8.2.2.1. Jeigu įtaisas yra naujas ir buvo atlikti esminiai techninės priežiūros darbai, VPR kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientus reikalaujama kalibruoti pagal visus skiedimo parametrus, esant nustatytai pastoviai vardinei prietaisų veikimo temperatūrai. Norint įvykdyti reikalavimą reguliariai patvirtinti VPR kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientą, užtenka jį patikrinti pagal vieną parametrą, paprastai taikomą atliekant transporto priemonių, kuriose įmontuoti dyzelino kietųjų dalelių filtrai, matavimus. Technikos tarnyba užtikrina, kad lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso kalibravimo arba patvirtinimo sertifikatas būtų gautas per 6 mėnesius iki išmetamųjų teršalų bandymo. Jeigu lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaise įrengtas įspėjamasis temperatūros stebėsenos įtaisas, leidžiamas 12 mėnesių patvirtinimo tarpsnis.
 VPR apibūdinamas pagal kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientą, nustatytą 30 nm, 50 nm ir 100 nm elektrinio mobilumo skersmens kietųjų dalelių atveju. Kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas (fr(d)) turi būti atitinkamai ne daugiau kaip 30 proc. ir 20 proc. didesnis kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo yra 30 nm ir 50 nm, atveju, ir ne daugiau kaip 5 proc. mažesnis kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo yra 100 nm, atveju. Patvirtinimo tikslais vidutinis kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas turi atitikti per pradinio VPR kalibravimo etapą nustatytą vidutinį kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientą () su ± 10 proc. paklaida.
 A.8.2.2.2. Atliekant šiuos matavimus bandymui naudojamas aerozolis, kurio kietųjų dalelių elektrinio mobilumo skersmuo yra 30, 50 ir 100 nm, o minimali koncentracija ties VPR įleidimo anga yra 5 000 kietųjų dalelių cm–3. Kietųjų dalelių koncentracija matuojama prieš įtaisus ir už jų.
 Kiekvieno kietųjų dalelių dydžio (fr(di)) atveju kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas apskaičiuojamas taip:
 (117)
 čia:
 Nin(di)
 =
 di
 skersmens kietųjų dalelių koncentracija prieš įtaisus;
 Nout(di)
 =
 di
 skersmens kietųjų dalelių koncentracija už įtaisų ir
 di
 =
 kietųjų dalelių elektrinio mobilumo skersmuo (30, 50 arba 100 nm).
 Nin(di
 ) ir Nout(di
 ) koreguojami pagal tas pačias sąlygas.
 Vidutinis kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo, esant konkrečiam skiedimo parametrui, koeficientas () apskaičiuojamas taip:
 (118)
 Lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaisą (VPR) rekomenduojama kalibruoti ir patvirtinti kaip baigtą komplektuoti įtaisą.
 A.8.2.2.3. Technikos tarnyba užtikrina, kad VPR patvirtinimo sertifikatas, įrodantis efektyvųjį lakių kietųjų dalelių šalinimo našumą, būtų gautas per 6 mėnesius iki išmetamųjų teršalų bandymo. Jeigu lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaise įrengtas įspėjamasis temperatūros stebėsenos įtaisas, leidžiamas 12 mėnesių patvirtinimo tarpsnis. VPR, veikdamas nustačius mažiausius skiedimo parametrus ir esant gamintojo rekomenduojamai veikimo temperatūrai, turi užtikrinti, kad bent 30 nm elektrinio mobilumo skersmens kietųjų tetrakontano (CH3(CH2)38CH3) dalelių pašalinimo lygis būtų didesnis nei 99,0 proc., esant ne mažesnei nei 10 000 cm–3 koncentracijai ties įleidimo anga.
 A.8.2.3. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemų patikros procedūros
 A.8.2.3.1. Prieš kiekvieną bandymą kietųjų dalelių skaitikliu išmatuojama ir užregistruojama mažesnė nei 0,5 kietosios dalelės cm–3 koncentracija, kai prie visos kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos (VPR ir PNC) įleidimo angos yra pritvirtintas bent H13 klasės (EN 1822:2008) arba turintis lygiavertes veikimo savybes HEPA filtras.
 A.8.2.3.2. Kiekvieną mėnesį kietųjų dalelių skaitikliu išmatuojama ir užregistruojama į skaitiklį tekančio srauto vertė, atitinkanti kietųjų dalelių skaitiklio vardinį srautą (leidžiamas 5 proc. nuokrypis), kai patikra atliekama sukalibruotu srauto skaitikliu.
 A.8.2.3.3. Kiekvieną dieną, naudojant prie kietųjų dalelių skaitiklio įleidimo angos pritvirtintą bent H13 klasės (EN 1822:2008) arba turintį lygiavertes veikimo savybes HEPA filtrą, kietųjų dalelių skaitikliu turi būti užregistruojama ne didesnė nei 0,2 cm–3 koncentracija. Pašalinus šį filtrą, kietųjų dalelių skaitiklis turi rodyti, kad aplinkos oro poveikio sąlygomis išmatuota koncentracija padidėjo bent iki 100 kietųjų dalelių cm–3, o sugrąžinus HEPA filtrą jis vėl turi rodyti ne didesnę nei 0,2 cm–3 koncentraciją.
 A.8.2.3.4. Prieš pradedant kiekvieną bandymą patvirtinama, kad matavimo sistema rodo, jog garinimo vamzdyje, jeigu jis naudojamas sistemoje, veikimo temperatūra atitinka nustatytąją.
 A.8.2.3.5. Prieš pradedant kiekvieną bandymą patvirtinama, kad matavimo sistema rodo, jog skiediklyje PND1 veikimo temperatūra atitinka nustatytąją.
 (1) Pavyzdiniai kalibravimo ir (arba) patvirtinimo metodai pateikti adresu www.unece.org/es/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29grpe/pmpfcp
 5 PRIEDAS
 ETALONINIŲ DEGALŲ SPECIFIKACIJOS
 Slėginio uždegimo ir dvejopais degalais varomų variklių bandymams skirtų degalų techniniai duomenys
 Tipas: Dyzelinas (B7)
 Parametras
 Vienetas
 Ribos (1)
 Bandymo metodas
 Mažiausia
 Didžiausia
 Cetano indeksas
 46,0
 EN ISO 4264
 Cetaninis skaičius (2)
 52,0
 56,0
 EN-ISO 5165
 Tankis esant 15 °C
 kg/m3
 833
 837
 EN-ISO 3675
 EN ISO 12185
 Distiliavimas:
 —
 50 proc. taškas
 °C
 245
 EN-ISO 3405
 —
 95 proc. taškas
 °C
 345
 350
 EN-ISO 3405
 —
 galutinė virimo temperatūra
 °C
 360
 EN-ISO 3405
 Pliūpsnio temperatūra
 °C
 55
 EN 22719
 Šaltojo filtro užsikimšimo temperatūra (CFPP)
 °C
 5
 EN 116
 Klampa esant 40 °C
 mm2/s
 2,3
 3,3
 EN-ISO 3104
 Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai
 proc. m/m
 2,0
 4,0
 EN 12916
 Sieros kiekis
 mg/kg
 10
 EN ISO 20846/EN ISO 20884
 Vario korozija
 (per 3 val., esant 50 °C temperatūrai)
 Klasifikavimas
 1 klasė
 EN-ISO 2160
 Anglies likutis, nustatytas Konradsono metodu (10 proc. distiliacijos likučio)
 proc. m/m
 0,2
 EN-ISO 10370
 Peleningumas
 proc. m/m
 0,01
 EN-ISO 6245
 Bendras užteršimas
 mg/kg
 24
 EN 12662
 Vandens kiekis
 proc. m/m
 0,02
 EN-ISO 12937
 Neutralizacijos (stipriųjų rūgščių) skaičius
 mg KOH/g
 0,10
 ASTM D 974
 Atsparumas oksidacijai (3)
 mg/ml
 0,025
 EN-ISO 12205
 Tepalingumas (paviršiaus, kurio atsparumas dilimui tiriamas naudojant aukšto dažnio slankiojamojo judesio (ADSJ) įrangą, skersmuo esant 60 °C temperatūrai)
 μm
 400
 EN ISO 12156
 Atsparumas oksidacijai esant 110 °C temperatūrai (3)
 H
 20,0
 EN 15751
 FAME (4)
 proc. v/v
 6,0
 7,0
 EN 14078
 Tipas: specialiems slėginio uždegimo varikliams skirtas etanolis (ED95) (5)
 Parametras
 Vienetas
 Ribos (6)
 Bandymo metodas (7)
 Mažiausia
 Didžiausia
 Bendras alkoholio kiekis (etanolis, įskaitant aukštesniųjų sočiųjų alkoholių koncentraciją)
 proc. m/m
 92,4
 EN 15721
 Kiti aukštesnieji sotieji monoalkoholiai (C3–C5)
 proc. m/m
 2,0
 EN 15721
 Metanolis
 proc. m/m
 0,3
 EN 15721
 Tankis esant 15 °C temperatūrai
 kg/m3
 793,0
 815,0
 EN ISO 12185
 Rūgštingumas, skaičiuojamas kaip acto rūgštis
 proc. m/m
 0,0025
 EN 15491
 Išvaizda
 Šviesus ir švarus
 Pliūpsnio temperatūra
 °C
 10
 EN 3679
 Sausųjų medžiagų kiekis
 mg/kg
 15
 EN 15691
 Vandens kiekis
 proc. m/m
 6,5
 EN 15489 (8)
 EN-ISO 12937
 EN15692
 Aldehidai, skaičiuojami kaip acetaldehidas
 proc. m/m
 0,0050
 ISO 1388-4:
 Esteriai, skaičiuojami kaip etilacetatas
 proc. m/m
 0,1
 ASTM D1617
 Sieros kiekis
 mg/kg
 10,0
 EN 15485
 EN 15486
 Sulfatai
 mg/kg
 4,0
 EN 15492
 Užteršimas kietosiomis dalelėmis
 mg/kg
 24
 EN 12662
 Fosforas
 mg/l
 0,20
 EN 15487
 Neorganiniai chloridai
 mg/kg
 1,0
 EN 15484 arba EN 15492
 Varis
 mg/kg
 0,100
 EN 15488
 Elektrinis laidis
 μS/cm
 2,50
 DIN 51627-4 arba prEN 15938
 Priverstinio uždegimo ir dvejopais degalais varomų variklių bandymams skirtų degalų techniniai duomenys
 Tipas: benzinas (E10)
 Parametras
 Vienetas
 Ribos (9)
 Bandymo metodas (10)
 Mažiausia
 Didžiausia
 Tiriamasis oktaninis skaičius (RON)
 95,0
 97,0
 EN ISO 5164:2005 (11)
 Variklinis oktaninis skaičius (MON)
 84,0
 86,0
 EN ISO 5163:2005 (11)
 Tankis esant 15 °C
 kg/m3
 743
 756
 EN ISO 3675
 EN ISO 12185
 Garų slėgis
 kPa
 56,0
 60,0
 EN ISO 13016–1
 (DVPE)
 Vandens kiekis
 proc. v/v
 0,015
 ASTM E 1064
 Distiliavimas:
 —
 išgarinta 70 °C temperatūroje
 proc. v/v
 24,0
 44,0
 EN-ISO 3405
 —
 išgarinta 100 °C temperatūroje
 proc. v/v
 56,0
 60,0
 EN-ISO 3405
 —
 išgarinta 150 °C temperatūroje
 proc. v/v
 88,0
 90,0
 EN-ISO 3405
 —
 galutinė virimo temperatūra
 °C
 190
 210
 EN-ISO 3405
 Likutis
 proc. v/v
 —
 2,0
 EN-ISO 3405
 Angliavandenilių analizė:
 —
 alkenai
 proc. v/v
 3,0
 18,0
 EN 14517
 EN 15553
 —
 aromatiniai junginiai)
 proc. v/v
 25,0
 35,0
 EN 14517
 EN 15553
 —
 benzenas
 proc. v/v
 0,4
 1,0
 EN 12177
 EN 238,
 EN 14517
 —
 sotieji junginiai
 proc. v/v
 Ataskaita
 EN 14517
 EN 15553
 Anglies ir vandenilio santykis
 Ataskaita
 Anglies ir deguonies santykis
 Ataskaita
 Indukcijos laikotarpis (12)
 min.
 480
 EN-ISO 7536
 Deguonies kiekis (13)
 proc. m/m
 3,7
 EN 1601
 EN 13132
 EN 14517
 Dervų kiekis
 mg/ml
 —
 0,04
 EN-ISO 6246
 Sieros kiekis (14)
 mg/kg
 —
 10
 EN ISO 20846
 EN ISO 20884
 Vario korozija
 (per 3 val., esant 50 °C temperatūrai)
 klasifikavimas
 —
 1 klasė
 EN-ISO 2160
 Švino kiekis
 mg/l
 —
 5
 EN 237
 Fosforo kiekis (15)
 mg/l
 —
 1,3
 ASTM D 3231
 Etanolis (12)
 proc. v/v
 9,5
 10,0
 EN 1601
 EN 13132
 EN 14517
 Tipas: etanolis (E85)
 Parametras
 Vienetas
 Ribos (16)
 Bandymo metodas
 Mažiausia
 Didžiausia
 Tiriamasis oktaninis skaičius (RON)
 95,0
 —
 EN ISO 5164
 Variklinis oktaninis skaičius (MON)
 85,0
 —
 EN ISO 5163
 Tankis esant 15 °C temperatūrai
 kg/m3
 Ataskaita
 ISO 3675
 Garų slėgis
 kPa
 40,0
 60,0
 EN ISO 13016–1
 (DVPE)
 Sieros kiekis (17)
 mg/kg
 —
 10
 EN 15485 arba EN 15486
 Atsparumas oksidacijai
 min.
 360
 EN ISO 7536
 Esamų dervų kiekis
 (išvalius tirpikliais)
 mg/100 ml
 —
 5
 EN-ISO 6246
 Išvaizda
 Nustatoma esant aplinkos temperatūrai arba esant 15 °C (taikomas didesnis dydis)
 Švarus ir šviesus, iš pažiūros be plaukiojančių ar nusėdusių teršalų
 Apžiūra
 Etanolis ir aukštesnieji alkoholiai (18)
 proc. v/v
 83
 85
 EN 1601
 EN 13132
 EN 14517
 E DIN 51627-3
 Aukštesnieji alkoholiai (C3–C8)
 proc. v/v
 —
 2,0
 E DIN 51627-3
 Metanolis
 proc. v/v
 1,00
 E DIN 51627-3
 Benzinas (19)
 proc. v/v
 Balansas
 EN 228
 Fosforas
 mg/l
 0,20 (20)
 EN 15487
 Vandens kiekis
 proc. v/v
 0,300
 EN 15489 arba EN 15692
 Neorganinių chloridų kiekis
 mg/l
 1
 EN 15492
 pHe
 6,5
 9,0
 EN 15490
 Varinės juostelės korozija
 (per 3 val., esant 50°C temperatūrai)
 Klasifikavimas
 1 klasė
 EN ISO 2160
 Rūgštingumas (skaičiuojamas kaip acto rūgštis CH3COOH)
 proc. m/m
 —
 0,0050
 EN 15491
 (mg/l)
 (40)
 Elektrinis laidis
 μS/cm
 1,5
 DIN 51627-4 arba prEN 15938
 Anglies ir vandenilio santykis
 ataskaita
 Anglies ir deguonies santykis
 ataskaita
 Tipas: SND
 Parametras
 Vienetas
 A degalai
 B degalai
 Bandymo metodas
 Sudėtis:
 EN 27941
 C3-kiekis
 proc. v/v
 30 ± 2
 85 ± 2
 C4-kiekis
 proc. v/v
 Likutis (21)
 Likutis (21)
 < C3, > C4
 proc. v/v
 Ne daugiau kaip 2
 Ne daugiau kaip 2
 Alkenai
 proc. v/v
 Ne daugiau kaip 12
 Ne daugiau kaip 15
 Garavimo likutis
 mg/kg
 Ne daugiau kaip 50
 Ne daugiau kaip 50
 EN 15470
 Vanduo esant 0 °C temperatūrai
 Netaikoma
 Netaikoma
 EN 15469
 Bendras sieros kiekis, įskaitant odorantą
 mg/kg
 Ne daugiau kaip 10
 Ne daugiau kaip 10
 EN 24260, ASTM D 3246, ASTM 6667
 Vandenilio sulfidas
 Nėra
 Nėra
 EN ISO 8819
 Varinės juostelės korozija
 (per 1 val. esant 40 °C temperatūrai)
 Klasifikavimas
 1 klasė
 1 klasė
 ISO 6251 (22)
 Kvapas
 charakteristika
 charakteristika
 Varikliniu metodu nustatytas oktaninis skaičius (23)
 Ne mažiau negu 89,0
 Ne mažiau negu 89,0
 EN 589 B priedas
 Tipas: gamtinės dujos ir (arba) biometanas
 Savybės
 Vienetai
 Pagrindas
 Ribos
 Bandymo metodas
 mažiausia
 didžiausia
 Etaloniniai degalai GR
 Sudėtis:
 metanas
 87
 84
 89
 etanas
 13
 11
 15
 Likutis (24)
 Molio proc.
 —
 —
 1
 ISO 6974
 Sieros kiekis
 mg/m3
 (25)
 —
 10
 ISO 6326-5:
 Etaloniniai degalai G23
 Sudėtis:
 metanas
 92,5
 91,5
 93,5
 Likutis (26)
 Molio proc.
 —
 —
 1
 ISO 6974
 N2
 Molio proc.
 7,5
 6,5
 8,5
 Sieros kiekis
 mg/m3
 (27)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5:
 Etaloniniai degalai G25
 Sudėtis:
 metanas
 Molio proc.
 86
 84
 88
 Likutis (28)
 Molio proc.
 —
 —
 1
 ISO 6974
 N2
 Molio proc.
 14
 12
 16
 Sieros kiekis
 mg/m3
 (29)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5:
 Etaloniniai degalai G20
 Sudėtis:
 metanas
 Molio proc.
 100
 99
 100
 ISO 6974
 Likutis (30)
 Molio proc.
 —
 —
 1
 ISO 6974
 N2
 Molio proc.
 ISO 6974
 Sieros kiekis
 mg/m3
 (31)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5:
 Wobbe indeksas (grynasis)
 MJ/m3
 (32)
 48,2
 47,2
 49,2
 (1) Specifikacijose nurodytos vertės yra „tikrosios vertės“. Nustatant ribines vertes taikomos ISO 4259 standarto „Naftos produktai. Bandymo metodų tikslumo duomenų nustatymas ir taikymas“ sąlygos, o nustatant mažiausiąją vertę skaičiuojama pagal mažiausiąjį teigiamą skirtumą 2R; nustatant didžiausiąją ir mažiausiąją vertes, mažiausiasis skirtumas buvo lygus 4R (R – atkuriamumas). Nepaisant šio mato, būtino techniniais sumetimais, degalų gamintojas vis dėlto turi siekti nulinės vertės, jei nustatyta didžiausioji vertė lygi 2R, ir vidutinės vertės, jei nurodomos didžiausioji ir mažiausioji ribinės vertės. Jeigu reikėtų nustatyti, ar degalai atitinka specifikacijų reikalavimus, turėtų būti taikomos ISO 4259 sąlygos.
 (2) Cetaninio skaičiaus intervalas neatitinka mažiausiojo 4R intervalo reikalavimų. Tačiau, jeigu tarp degalų tiekėjo ir vartotojo kyla nesutarimų, tokiems ginčams spręsti galima taikyti ISO 4259 sąlygas, jeigu reikiamam rezultatų glaudumui užtikrinti taikomi ne pavieniai nustatymai, o pakankamas kartotinių matavimų skaičius.
 (3) Nors atsparumas oksidacijai yra kontroliuojamas, tikėtina, kad laikymo trukmė bus ribota. Dėl laikymo sąlygų ir trukmės reikėtų pasitarti su tiekėju.
 (4) FAME kiekis turi atitikti EN 14214 specifikaciją.
 (5) Remiantis variklio gamintojo rekomendacijomis, į etanolio degalus galima dėti priedų, pvz., cetaninio skaičiaus gerinimo priedų, jeigu neturima žinių apie jų neigiamą šalutinį poveikį. Jeigu laikomasi šių sąlygų, didžiausias leistinas kiekis yra 10 proc. m/m.
 (6) Specifikacijose nurodytos vertės yra „tikrosios vertės“. Nustatant ribines vertes taikomos ISO 4259 standarto „Naftos produktai. Bandymo metodų tikslumo duomenų nustatymas ir taikymas“ sąlygos, o nustatant mažiausiąją vertę skaičiuojama pagal mažiausiąjį teigiamą skirtumą 2R; nustatant didžiausiąją ir mažiausiąją vertes, mažiausiasis skirtumas buvo lygus 4R (R – atkuriamumas). Nepaisant šio mato, būtino techniniais sumetimais, degalų gamintojas vis dėlto turi siekti nulinės vertės, jei nustatyta didžiausioji vertė lygi 2R, ir vidutinės vertės, jei nurodomos didžiausioji ir mažiausioji ribinės vertės. Jeigu reikėtų nustatyti, ar degalai atitinka specifikacijų reikalavimus, turėtų būti taikomos ISO 4259 sąlygos.
 (7) Bus patvirtinti lygiaverčiai EN ir (arba) ISO metodai, kai tik jie bus nustatyti pirmiau nurodytoms savybėms.
 (8) Jeigu reikėtų nustatyti, ar degalai atitinka specifikacijų reikalavimus, turėtų būti taikomos EN 15489 sąlygos.
 (9) Specifikacijose nurodytos vertės yra „tikrosios vertės“. Nustatant ribines jų vertes taikomos ISO 4259 standarto „Naftos produktai. Bandymo metodų tikslumo duomenų nustatymas ir taikymas“ sąlygos, o nustatant mažiausiąją vertę skaičiuojama pagal mažiausiąjį teigiamą skirtumą 2R; nustatant didžiausiąją ir mažiausiąją vertes, mažiausiasis skirtumas buvo lygus 4R (R – atkuriamumas). Nepaisant šio mato, būtino techniniais sumetimais, degalų gamintojas vis dėlto turi siekti nulinės vertės, jei nustatyta didžiausioji vertė lygi 2R, ir vidutinės vertės, jei nurodomos didžiausioji ir mažiausioji ribinės vertės. Jeigu reikėtų nustatyti, ar degalai atitinka specifikacijų reikalavimus, turėtų būti taikomos ISO 4259 sąlygos.
 (10) Bus patvirtinti lygiaverčiai EN ir (arba) ISO metodai, kai tik jie bus nustatyti pirmiau nurodytoms savybėms.
 (11) Pagal EN 228:2008 skaičiuojant galutinį rezultatą, atimamas pataisos koeficientas 0,2, taikytinas VMNOS ir TMNOS.
 (12) Degaluose gali būti antioksidacinių priedų ir metalų dezaktyvatorių, kurie paprastai naudojami benzino distiliavimo srautui stabilizuoti, bet į degalus neturi būti pridėta ploviklių ir (arba) dispergentų ir tirpiklių alyvų.
 (13) EN 15376 specifikaciją atitinkantis etanolis yra vienintelis oksidatorius, kurio galima specialiai dėti į etaloninius degalus.
 (14) Pranešama apie tikrąjį sieros kiekį degaluose, naudojamuose I tipo bandymui atlikti.
 (15) Į šiuos etaloninius degalus negalima specialiai dėti junginių, kurių sudėtyje yra fosforo, geležies, mangano arba švino.
 (16) Specifikacijose nurodytos vertės yra „tikrosios vertės“. Nustatant ribines jų vertes taikomos ISO 4259 standarto „Naftos produktai. Bandymo metodų tikslumo duomenų nustatymas ir taikymas“ sąlygos, o nustatant mažiausiąją vertę skaičiuojama pagal mažiausiąjį teigiamą skirtumą 2R; nustatant didžiausiąją ir mažiausiąją vertes, mažiausiasis skirtumas buvo lygus 4R (R – atkuriamumas). Nepaisant šio mato, būtino techniniais sumetimais, degalų gamintojas vis dėlto turi siekti nulinės vertės, jei nustatyta didžiausioji vertė lygi 2R, ir vidutinės vertės, jei nurodomos didžiausioji ir mažiausioji ribinės vertės. Jeigu reikėtų nustatyti, ar degalai atitinka specifikacijų reikalavimus, turėtų būti taikomos ISO 4259 sąlygos.
 (17) Ataskaitoje turi būti pateiktas tikrasis sieros kiekis degaluose, naudojamuose per išmetamųjų teršalų kiekio bandymus.
 (18) EN 15376 specifikaciją atitinkantis etanolis yra vienintelis oksigenatas, kurio galima specialiai dėti į šiuos etaloninius degalus.
 (19) Bešvinio benzino kiekis gali būti nustatomas kaip skaičius, gautas iš 100 atėmus procentinę vandens, alkoholių, MTBE ir ETBE dalį.
 (20) Į šiuos etaloninius degalus negalima specialiai dėti junginių, kurių sudėtyje yra fosforo, geležies, mangano arba švino.
 (21) Likutis turi būti suprantamas taip: likutis = 100 - C3 - <C3 - >C4.
 (22) Jei mėginyje yra antikorozinių priemonių arba kitų cheminių medžiagų, kurios mažina mėginio korozijos poveikį varinei juostelei, šiuo metodu gali būti netiksliai nustatyta, ar yra koroziją sukeliančių medžiagų. Todėl draudžiama pridėti minėtų junginių, vien tik stengiantis paveikti bandymo rezultatus.
 (23) Variklio gamintojo prašymu, atliekant patvirtinimo bandymus gali būti naudojamas didesnis MON.
 (24) Inertinės dujos + C2+.
 (25) Vertė nustatoma etaloninėmis sąlygomis – esant 293,2 K (20 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.
 (26) Inertinės dujos (išskyrus N2) +C2 + C2+.
 (27) Vertė nustatoma esant 293,2 K (20 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.
 (28) Inertinės dujos (išskyrus N2) +C2 + C2+.
 (29) Vertė nustatoma esant 293,2 K (20 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.
 (30) Inertinės dujos (kurios skiriasi nuo N2) + C2 + C2+.
 (31) Vertė nustatoma esant 293,2 K (20 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.
 (32) Vertė nustatoma esant 273,2 K (0 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.
 6 PRIEDAS
 IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KIEKIO DUOMENYS, REIKALINGI TIPO PATVIRTINIMUI SUTEIKTI ATSIŽVELGIANT Į TRANSPORTO PRIEMONĖS TINKAMUMĄ EKSPLOATUOTI KELIUOSE
 VARIKLIUI VEIKIANT TUŠČIĄJA EIGA IŠMETAMO ANGLIES MONOKSIDO KIEKIO MATAVIMAS
 1. ĮŽANGA
 1.1.
 Šiame priede nustatoma priverstinio uždegimo varikliui, varomam benzinu arba etanoliu (E85), arba priverstinio uždegimo varikliui, varomam GD ir (arba) biometanu ar SND ir sumontuotam M2, N1 arba M1 kategorijos transporto priemonėje, kurios didžiausia leidžiama masė neviršija 7,5 tonos, veikiant tuščiąja eiga (įprastu ir dideliu sūkių dažniu) išmetamo anglies monoksido kiekio matavimo metodika.
 2. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 2.1.
 Bendrieji reikalavimai yra tokie, kaip nustatyta Taisyklės Nr. 83 5.3.7 punkte su 2.2, 2.3 ir 2.4 punktuose nustatytomis išimtimis.
 2.2.
 Taisyklės Nr. 83 5.3.7.3 punkte nustatytieji atomų santykiai yra tokie:
 Hcv= vandenilio ir anglies atomų santykis
 —
 benzinui (E10): 1,93;
 —
 SND: 2,525;
 —
 GD/biometanui: 4,0;
 —
 etanoliui (E85): 2,74.
 Ocv= deguonies ir anglies atomų santykis
 —
 benzinui (E10): 0,032;
 —
 SND: 0,0;
 —
 GD/biometanui: 0,0;
 —
 etanoliui (E85): 0,385.
 2.3.
 2A priedo 1.4.3 punkte pateikta lentelė (6 lentelė) pildoma laikantis šio priedo 2.2 ir 2.4 punktuose nustatytų reikalavimų.
 2.4.
 Gamintojas per 24 mėnesius nuo tipo patvirtinimo dienos patvirtina, kad patvirtinant šio priedo 2.1 punkte nurodytą tipą užregistruota lambda vertė yra tiksli ir atitinka serijinės gamybos transporto priemonių tipą. Vertinimas atliekamas remiantis serijinės gamybos transporto priemonių apžiūromis ir tyrimais.
 3. TECHNINIAI REIKALAVIMAI
 3.1.
 Techniniai reikalavimai yra tokie, kaip nustatyta Taisyklės Nr. 83 5 priede su 3.2 punkte nustatyta išimtimi.
 3.2.
 Taisyklės Nr. 83 5 priedo 2.1 spunkte nurodyti etaloniniai degalai laikomi degalais, atitinkančiais šios taisyklės 5 priede pateiktas tinkamų etaloninių degalų specifikacijas.
 7 PRIEDAS
 VARIKLIŲ SISTEMŲ PATVARUMO PATIKRA
 1. ĮŽANGA
 1.1. Šiame priede nustatoma variklių, kurie, siekiant nustatyti nusidėvėjimo koeficientus, bus bandomi pagal bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą, atrankos metodika. Nusidėvėjimo koeficientai pagal šio priedo 3.6 punktą taikomi pagal 4 priedą išmatuotam išmetamųjų teršalų kiekiui.
 1.2. Be to, šiame priede nustatomi su išmetamųjų teršalų kiekiu susiję ir su juo nesusiję variklių, kuriems taikoma bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programa, techninės priežiūros darbai. Šie techninės priežiūros darbai turi atitikti eksploatuojamų variklių techninės priežiūros darbus ir apie juos turi būti pranešama naujų variklių ir transporto priemonių savininkams.
 2. VARIKLIŲ, KURIE BUS NAUDOJAMI NUSIDĖVĖJIMO KOEFICIENTAMS NUSTATYTI PER EKSPLOATAVIMO LAIKOTARPĮ, ATRANKA
 2.1. Iš variklių šeimos, apibrėžtos pagal šios taisyklės 7 punktą, atrenkami varikliai, su kuriais bus atliekami išmetamųjų teršalų kiekio bandymai siekiant nustatyti nusidėvėjimo per eksploatavimo laikotarpį koeficientus.
 2.2. Skirtingų šeimų varikliai taip pat gali būti jungiami į šeimas, atsižvelgiant į naudojamų papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemų tipą. Norėdamas variklius su skirtingu cilindrų skaičiumi ir išdėstymu, bet su vienodomis techninėmis specifikacijomis ir papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemų įrengimo būdais priskirti tai pačiai papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimai, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia duomenis, įrodančius, kad šių variklių sistemų išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo veiksmingumas yra panašus.
 2.3. Gamintojas parenka vieną pagal 2.2 punktą nustatytos išmetamų teršalų papildomo apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimos variklį, su kuriuo pagal 3.2 punkte apibrėžtą bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą bus atliekami bandymai, ir prieš pradėdamas bandymus apie tai praneša tipo patvirtinimo institucijai.
 2.3.1. Jeigu tipo patvirtinimo institucija nusprendžia, kad išmetamų teršalų papildomo apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimai blogiausią išmetamųjų teršalų kiekio atžvilgiu atvejį geriau atitiktų kitas variklis, bandytiną variklį kartu parenka tipo tipo patvirtinimo institucija ir variklio gamintojas.
 3. VARIKLIO NUSIDĖVĖJIMO PER EKSPLOATAVIMO LAIKOTARPĮ KOEFICIENTŲ NUSTATYMAS
 3.1. Bendrosios nuostatos
 Papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimai taikomi nusidėvėjimo koeficientai nustatomi atsižvelgiant į pasirinktus variklius ir taikant bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą, apimančią periodišką išmetamųjų dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekio matavimą per WHTC ir WHSC bandymus.
 3.2. Bandymų per kaupiamąjį eksploatavimo laikotarpį programa
 Bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programas galima vykdyti gamintojo nuožiūra: vykdant eksploatuojamos transporto priemonės, turinčios pasirinktą pirminį variklį, bandymų programą arba vykdant prie dinamometro prijungto variklio bandymų programą.
 3.2.1. Eksploatavimas nustatytomis sąlygomis ir prijungus prie dinamometro
 3.2.1.1. Gamintojas, atsižvelgdamas į gerąją inžinerijos patirtį, nustato kelio pobūdį ir ilgį, bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą ir variklių sendinimo ciklą.
 3.2.1.2. Gamintojas nustato bandymų laikotarpius, kuriais, atliekant įšilusių variklių WHTC ir WHSC bandymus, bus nustatomas išmetamųjų dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekis. Bandymo laikotarpių turi būti ne mažiau kaip trys: vienas – bandymų per kaupiamąjį eksploatavimo laikotarpį programos pradžioje, antras – maždaug apie vidurį, trečias – pabaigoje.
 3.2.1.3. Išmetamųjų teršalų kiekio vertės, pagal 3.5.2 punktą apskaičiuotos eksploatavimo laikotarpio pradžioje ir pabaigoje, turi atitikti vertes, nurodytas šios taisyklės 5.3 punkte, tačiau nustatytais bandymų laikotarpiais gauti pavieniai išmetamųjų teršalų kiekio rezultatai gali viršyti šias ribines vertes.
 3.2.1.4. Gamintojui pateikus prašymą ir tipo patvirtinimo institucijai sutikus, kiekvienu bandymų laikotarpiu galima atlikti tik vieną bandymų ciklą (įšilusio variklio WHTC arba WHSC bandymą), o kitą bandymų ciklą galima atlikti tik bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos pradžioje ir pabaigoje.
 3.2.1.5. Skirtingas papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemas turinčių variklių šeimoms galima taikyti skirtingas bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programas.
 3.2.1.6. Bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos gali būti trumpesnės už eksploatavimo laikotarpį, bet ne trumpesnės už nurodytąjį 3.2.1.8 punkte pateiktoje 1 lentelėje.
 3.2.1.7. Jeigu vykdoma prie dinamometro prijungto variklio bandymų programa, gamintojas nurodo taikomą eksploatavimo tarpsnio (nuvažiuoto atstumo) ir variklio bandymo dinamometru trukmės koreliaciją, pvz., koreliaciją su degalų sąnaudomis, transporto priemonės greičio ir variklio sūkių dažnio koreliaciją ir t. t.
 3.2.1.8. Trumpiausias eksploatavimo tarpsnis
 1 lentelė
 Trumpiausias eksploatavimo tarpsnis
 Transporto priemonės, kurioje bus montuojamas variklis, kategorija (1)
 Trumpiausias eksploatavimo tarpsnis
 Eksploatavimo laikas
 N1 kategorijos transporto priemonės
 160 000 km
 Žr. šios taisyklės 5.4 punktą
 N2 kategorijos transporto priemonės
 188 000 km
 Žr. šios taisyklės 5.4 punktą
 N3 kategorijos transporto priemonės, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė ne didesnė kaip 16 tonų
 188 000 km
 Žr. šios taisyklės 5.4 punktą
 N3 kategorijos transporto priemonės, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė didesnė kaip 16 tonų
 233 000 km
 Žr. šios taisyklės 5.4 punktą
 M1 kategorijos transporto priemonės
 160 000 km
 Žr. šios taisyklės 5.4 punktą
 M2 kategorijos transporto priemonės
 160 000 km
 Žr. šios taisyklės 5.4 punktą
 M3 kategorijos I, II, A ir B klasių transporto priemonės, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė ne didesnė kaip 7,5 tonos
 188 000 km
 Žr. šios taisyklės 5.4 punktą
 M3 kategorijos III ir B klasių transporto priemonės, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė didesnė kaip 7,5 tonos
 233 000 km
 Žr. šios taisyklės 5.4 punktą
 3.2.1.9. Galima taikyti spartesnį sendinimą, pagal degalų sąnaudas pakoreguojant bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą. Koreguojama remiantis tipiškų degalų sąnaudų ir per sendinimo ciklą nustatytų degalų sąnaudų santykiu, tačiau per sendinimo ciklą nustatytos degalų sąnaudos turi neviršyti tipinių degalų sąnaudų daugiau kaip 30 proc.
 3.2.1.10. Bandymų per kaupiamąjį eksploatavimo laikotarpį programa išsamiai aprašoma tipo patvirtinimo paraiškoje ir prieš bandymų pradžią apie ją pranešama tipo patvirtinimo institucijai.
 3.2.2. Jeigu tipo patvirtinimo institucija nusprendžia, kad atliekant įšilusių variklių WHTC ir WHSC bandymus turi būti atlikti papildomi matavimai tarp bandymų laikotarpių, kuriuos pasirinko gamintojas, institucija apie tai praneša gamintojui. Gamintojas parengia persvarstytą bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą ir suderina ją su tipo patvirtinimo institucija.
 3.3. Variklio bandymas
 3.3.1. Variklio sistemos stabilizavimas
 3.3.1.1. Kiekvienai papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimai gamintojas nustato transporto priemonės arba variklio veikimo trukmę, po kurios stabilizuojamas variklio išmetamų dujinių teršalų papildomo apdorojimo sistemos veikimas. Tipo patvirtinimo institucijai paprašius, gamintojas pateikia duomenis ir analizės rezultatus, kuriais remiantis ši trukmė buvo nustatyta. Variklio išmetamų dujinių teršalų papildomo apdorojimo sistemą gamintojas taip pat gali stabilizuoti atlikdamas 60–125 valandų trukmės variklio sendinimo ciklą arba sendinimo ciklą, per kurį transporto priemonė nuvažiuoja atitinkamai kilometrų.
 3.3.1.2. 3.3.1.1 punkte nustatyto stabilizavimo laikotarpio pabaiga laikoma bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos pradžia.
 3.3.2. Bandymai per kaupiamąjį eksploatavimo laikotarpį
 3.3.2.1. Baigus stabilizavimą, varikliui taikoma gamintojo pasirinkta bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programa, kaip aprašyta 3.2 punkte. Bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programoje gamintojo ir prireikus pagal 3.2.2 punktą tipo patvirtinimo institucijos nustatytais laiko tarpais matuojamas variklio išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių teršalų kiekis atliekant įšilusių variklių WHTC ir WHSC bandymus. Pagal 3.2.1.4 punktą, jeigu buvo sutarta, kad kiekvienu bandymų laikotarpiu atliekamas tik vienas bandymų ciklas (įšilusio variklio WHTC arba WHSC), kitas bandymų ciklas (įšilusio variklio WHTC arba WHSC) atliekamas bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos pradžioje ir pabaigoje.
 3.3.2.2. Variklio techninės priežiūros darbai bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą atliekami pagal 4 punkto reikalavimus.
 3.3.2.3. Nenumatytus variklio arba transporto priemonės techninės priežiūros darbus bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą galima atlikti, jeigu, pvz., BDS sistema nustato triktį, dėl kurios įsijungia gedimų rodytuvas (MI).
 3.4. Ataskaitos
 3.4.1. Bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą atliktų visų išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymų (įšilusio variklio WHTC ir WHSC) rezultatai turi būti prieinami tipo patvirtinimo institucijai. Jeigu kurio nors išmetamųjų teršalų kiekio bandymo rezultatai paskelbiami negaliojančiais, gamintojas paaiškina, kodėl jie paskelbti negaliojančiais. Tokiu atveju, vykdant bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą ir atliekant įšilusio variklio WHTC ir WHSC bandymus, kitas šimtą valandų atliekami išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymai.
 3.4.2. Gamintojas saugo visus įrašus su informacija apie visus variklio išmetamų teršalų kiekio bandymus ir techninės priežiūros darbus, atliktus pagal bandymų per kaupiamąjį eksploatavimo laikotarpį programą. Ši informacija pateikiama tipo patvirtinimo institucijai kartu su išmetamųjų teršalų kiekio bandymų, atliktų pagal bandymų per kaupiamąjį eksploatavimo laikotarpį programą, rezultatais.
 3.5. Nusidėvėjimo koeficientų nustatymas
 3.5.1. Kiekvienam teršalui, kurio kiekis buvo išmatuotas kiekvienu bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos bandymų laikotarpiu atliekant įšilusio variklio WHTC ir WHSC bandymus, atsižvelgiant į visus bandymų rezultatus, atliekama „geriausios sutapties“ tiesinės regresijos analizė. Kiekvieno teršalo nustatymo bandymo rezultatai nurodomi tokiu pačiu dešimtainės trupmenos skilčių skaičiumi kaip to teršalo ribinės vertės, pateiktos šios taisyklės 5.3 punkte, ir prie to dešimtainės trupmenos skilčių skaičiaus pridedant vieną papildomą skaičių. Pagal šio priedo 3.2.1.4 punktą, jeigu buvo sutarta, kad kiekvienu bandymų laikotarpiu atliekamas tik vienas bandymų ciklas (įšilusio variklio WHTC arba WHSC), o kitas bandymų ciklas (įšilusio variklio WHTC arba WHSC) atliekamas tik bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos pradžioje ir pabaigoje, regresijos analizė atliekama remiantis tik bandymų rezultatais, gautais bandymų ciklą atlikus kiekvienu nustatytu bandymų laikotarpiu.
 Gamintojui paprašius ir gavus išankstinį tipo patvirtinimo institucijos sutikimą, gali būti taikoma netiesinė regresija.
 3.5.2. Kiekvieno išmetamojo teršalo kiekio vertės, gautos bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos pradžioje ir bandomo variklio eksploatavimo laikotarpio pabaigoje, apskaičiuojamos taikant regresijos lygtį. Jeigu bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programa yra trumpesnė už eksploatavimo laikotarpį, išmetamųjų teršalų kiekio vertės, gautos eksploatavimo laikotarpio pabaigoje, nustatomos ekstrapoliuojant 3.5.1 punkte nustatytą regresijos lygtį.
 3.5.3. Kiekvienam teršalui taikomas nusidėvėjimo koeficientas – tai taikomų išmetamųjų teršalų kiekio verčių, gautų eksploatavimo laikotarpio pabaigoje, ir verčių, gautų bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos pradžioje, santykis (dauginamasis nusidėvėjimo koeficientas).
 Gamintojui paprašius ir gavus išankstinį tipo patvirtinimo institucijos sutikimą, kiekvienam teršalui gali būti taikomas adityvusis nusidėvėjimo koeficientas. Adityvusis nusidėvėjimo koeficientas – tai apskaičiuotųjų išmetamųjų teršalų kiekio verčių, gautų eksploatavimo laikotarpio pabaigoje, ir verčių, gautų bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos pradžioje, skirtumas.
 Jeigu apskaičiuotoji multiplikacinio nusidėvėjimo koeficiento vertė mažesnė kaip 1,00, o adityviojo – mažesnė kaip 0,00, nusidėvėjimo koeficientas atitinkamai turi būti 1,0 arba 0,00.
 Nusidėvėjimo koeficientų skaičiavimo taikant tiesinę regresiją pavyzdys pateiktas 1 paveiksle.
 Vienoje teršalų grupėje neleidžiama maišyti dauginamųjų ir adityviųjų nusidėvėjimo koeficientų.
 Pagal šio priedo 3.2.1.4 punktą, jeigu buvo sutarta, kad kiekvienu bandymų laikotarpiu atliekamas tik vienas bandymų ciklas (įšilusio variklio WHTC arba WHSC), o kitas bandymų ciklas (įšilusio variklio WHTC arba WHSC) atliekamas tik bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos pradžioje ir pabaigoje, nusidėvėjimo koeficientas, apskaičiuotas bandymo ciklui, kuris buvo atliktas kiekvienu bandymų laikotarpiu, taikomas ir kitam bandymų ciklui.
 1 pav.
 Nusidėvėjimo koeficientų nustatymo pavyzdys
 3.6. Priskirtieji nusidėvėjimo koeficientai
 3.6.1. Kaip alternatyvą nusidėvėjimo koeficientų nustatymui remiantis bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programa, gamintojas gali pasirinkti taikyti toliau nurodytus priskirtuosius nusidėvėjimo koeficientus.
 2 lentelė
 Nusidėvėjimo koeficientai
 Bandymų ciklas
 CO
 THC (2)
 NMHC (3)
 CH4
 (3)
 NOx
 NH3
 KD masė
 Kietųjų dalelių kiekis
 WHTC
 1,3
 1,3
 1,4
 1,4
 1,15
 1,0
 1,05
 1,0
 WHSC
 1,3
 1,3
 1,4
 1,4
 1,15
 1,0
 1,05
 1,0
 Priskirti adityvieji nusidėvėjimo koeficientai nenustatyti. Priskirtų dauginamųjų nusidėvėjimo koeficientų neleidžiama perskaičiuoti į adityviuosius nusidėvėjimo koeficientus.
 3.7. Nusidėvėjimo koeficientų taikymas
 3.7.1. Pagal 4 priedą išmatuotam bandymo rezultatui (egas, ePM) pritaikius nusidėvėjimo koeficientą, varikliai turi atitikti kiekvieno teršalo atžvilgiu jiems taikomas išmetamųjų teršalų kiekio ribas, nurodytas šios taisyklės 5.3 punkte. Atsižvelgiant į nusidėvėjimo koeficiento (toliau – NK) tipą, taikomos šios nuostatos:
 a)
 :
 multiplikacinis NK
 :
 (egas arba ePM) * NK ≤ išmetamųjų teršalų kiekio riba;
 b)
 :
 adityvusis NK
 :
 (egas arba ePM) + NK ≤ išmetamųjų teršalų kiekio riba.
 3.7.2. Gamintojas gali pasirinkti, kad variklio išmetamų teršalų papildomo apdorojimo sistemai nustatyti nusidėvėjimo koeficientai būtų taikomi ir variklių sistemoms, kurios nepriklauso tai pačiai papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą turinčių variklių šeimai. Tokiais atvejais gamintojas tipo patvirtinimo institucijai įrodo, kad variklio sistemos, dėl kurios pirmiau buvo išbandyta papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, ir variklio sistemos, kuriai ketinama pritaikyti NK, techninės specifikacijos ir įrengimo transporto priemonėje reikalavimai yra vienodi ir kad to variklio arba variklio sistemos išmetamas teršalų kiekis yra panašus.
 3.7.3. Kiekvienam teršalui per atitinkamą bandymų ciklą taikomi nusidėvėjimo koeficientai užregistruojami 2A priedo papildymo 1.4.1 ir 1.4.2 punktuose ir 2C priedo papildymo 1.4.1 ir 1.4.2 punktuose.
 3.8. Gamybos atitikties patikra
 3.8.1. Gamybos atitiktis atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį tikrinama pagal šios taisyklės 8 punkto reikalavimus.
 3.8.2. Gamintojas gali pasirinkti išmetamųjų teršalų kiekį matuoti prieš papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą tuo pat metu, kai atliekamas tipo patvirtinimo bandymas. Pasirinkęs pirmiau minėtą būdą, gamintojas gali nustatyti vieną varikliui ir kitą papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemai taikytiną neoficialų nusidėvėjimo koeficientą, naudotiną kaip pagalbinę baigiamojo gamybos audito priemonę.
 3.8.3. Tipo patvirtinimo tikslais 2A priedo papildymo 1.4.1 ir 1.4.2 punktuose ir 2C priedo papildymo 1.4.1 ir 1.4.2 punktuose užregistruojami tik pagal 3.5 ir 3.6 punktus nustatyti nusidėvėjimo koeficientai.
 4. PRIEŽIŪRA
 Įgyvendinant bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą, techninės priežiūros darbai atliekami pagal gamintojo parengtą techninio aptarnavimo ir techninės priežiūros vadovą.
 4.1. Su teršalų išmetimu susiję planinės techninės priežiūros darbai
 4.1.1. Su išmetamųjų teršalų kiekiu susiję planinės techninės priežiūros darbai atliekami įgyvendinant bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą, nuvažiavus tokį patį atstumą arba tokiais pat laiko tarpais, kaip nurodyta gamintojo parengtose variklio arba transporto priemonės savininkui skirtose techninės priežiūros instrukcijose. Šį techninės priežiūros darbų tvarkaraštį prireikus galima atnaujinti bandymų per kaupiamąjį eksploatavimo laikotarpį programos metu, jeigu iš techninės priežiūros darbų tvarkaraščio neišbraukiama nė viena su bandomuoju varikliu jau atlikta techninės priežiūros operacija.
 4.1.2. Variklio gamintojas pateikia bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos įgyvendinimo laikotarpiu atliekamo toliau išvardytų įtaisų reguliavimo, valymo, techninės priežiūros (jeigu reikia) ir numatyto keitimo nurodymus:
 a)
 išmetamųjų dujų recirkuliacijos sistemos filtrų ir aušintuvų;
 b)
 karterio dujų ventiliavimo vožtuvo, jeigu taikytina;
 c)
 degalų purkštuvo antgalių (tik valymas);
 d)
 degalų purkštuvų;
 e)
 turbokompresoriaus;
 f)
 variklio elektroninio valdymo įtaiso ir susijusių jo jutiklių bei paleidiklių;
 g)
 kietųjų dalelių apdorojimo sistemos (įskaitant susijusias sudedamąsias dalis);
 h)
 deNOx sistemos;
 i)
 išmetamųjų dujų recirkuliacijos sistemos, įskaitant visus susijusius valdymo vožtuvus ir vamzdžius;
 j)
 papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos.
 4.1.3. Svarbiausieji su teršalų išmetimu susiję techninės priežiūros darbai atliekami tik su eksploatuojamomis transporto priemonėmis ir tik apie juos pranešus transporto priemonės savininkui.
 4.2. Pasikeitimai, susiję su planinės techninės priežiūros darbais
 4.2.1. Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia prašymą patvirtinti visus naujus planinės techninės priežiūros darbus, kuriuos jis ketina atlikti bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą, ir vėliau rekomenduoti juos atlikti variklių arba transporto priemonių savininkams. Su prašymu pateikiami duomenys, kuriais patvirtinama būtinybė atlikti naujus planinės techninės priežiūros darbus ir tų darbų atlikimo tarpsniai.
 4.3. Su teršalų išmetimu nesusiję planinės techninės priežiūros darbai
 4.3.1. Su išmetamųjų teršalų kiekiu nesusijusius planinės techninės priežiūros darbus, kurie yra pagrįsti ir techniniu požiūriu būtini, pvz., tepalo keitimas, tepalo filtro, degalų filtro, oro filtro keitimas, techninė aušinimo sistemos priežiūra, tuščiosios eigos sūkių dažnio reguliavimas, reguliatoriaus nustatymas, variklio diržo sukimo momento, vožtuvo tarpo, purkštuvo tarpo, įpurškimo sinchronizavimo, bet kokios diržinės pavaros reguliavimas ir t. t., galima atlikti pasirinkus variklius arba transporto priemones ir bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą rečiausiais gamintojo savininkui rekomenduotais intervalais.
 4.4. Remontas
 4.4.1. Variklių, kurie buvo pasirinkti išbandyti bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programą, sudedamųjų dalių, išskyrus variklį, išmetamųjų teršalų kontrolės sistemą arba degalų tiekimo sistemą, remontas atliekamas tik tada, kai sudedamoji dalis sugenda arba kai sutrinka variklio veikimas.
 4.4.2. Jeigu bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsniu programą sugenda pats variklis, išmetamųjų teršalų kontrolės sistema arba degalų tiekimo sistema, bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programa laikoma negaliojančia ir naudojant naują variklio sistemą pradedama nauja bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programa.
 (1) Kaip apibrėžta „Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3)“ – ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2., 2 dalis.
 (2) Taikoma slėginio uždegimo varikliams.
 (3) Taikoma priverstinio uždegimo varikliams.
 8 PRIEDAS
 EKSPLOATUOJAMŲ VARIKLIŲ ARBA TRANSPORTO PRIEMONIŲ ATITIKTIS
 1. ĮŽANGA
 1.1 Šiame priede nustatomi eksploatuojamų variklių ir transporto priemonių atitikties tikrinimo ir įrodymo reikalavimai.
 2. EKSPLOATUOJAMŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ ATITIKTIES PATIKROS PROCEDŪRA
 2.1. Eksploatuojamų transporto priemonių arba variklių šeimai priklausančių variklių atitiktis įrodoma bandant transporto priemones kelyje ir taikant joms įprastus važiavimo režimus, sąlygas ir apkrovas. Eksploatuojamų transporto priemonių atitikties patikra turi būti atliekama tokiomis pat sąlygomis, kokios susidaro transporto priemones eksploatuojant tikruose keliuose, taikant įprastą apkrovą ir vairuojant įprastą profesinę patirtį turinčiam vairuotojui. Jeigu vietoj jo transporto priemonę vairuoja vairuotojas, kuris nėra įprastas profesionalus tam tikros transporto priemonės vairuotojas, jis turi būti įgudęs ir išmokytas vairuoti bandomos kategorijos transporto priemones.
 2.2. Jeigu įprastos tam tikros transporto priemonės eksploatavimo sąlygos laikomos netinkamomis, kad būtų galima tinkamai atlikti bandymus, gamintojas arba tipo patvirtinimo institucija gali pareikalauti naudoti alternatyvius kelius ir apkrovas.
 2.3. Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai įrodo, kad pasirinkta transporto priemonė, važiavimo režimas, sąlygos ir apkrovos yra tipiškos variklių šeimai. Siekiant nustatyti, ar važiavimo režimas ir apkrovos yra priimtini atliekant eksploatuojamų transporto priemonių atitikties patikras, taikomi 4.1 ir 4.5 punktuose nustatyti reikalavimai.
 2.4. Suteikiant pirminį naujos variklių šeimos tipo patvirtinimą, gamintojas pateikia atitikties patikrų tvarkaraštį ir atrankos planą.
 2.5. Jeigu transporto priemonėse nenumatyta ryšių sąsaja, suteikianti galimybę surinkti reikiamus EVĮ duomenis, kaip nurodyta šios taisyklės 9.4.2.1 ir 9.4.2.2 punktuose, trūksta kokių nors duomenų arba taikomas nestandartinis duomenų tvarkymo protokolas, tokios transporto priemonės laikomos neatitinkančiomis reikalavimų.
 2.6. Jeigu transporto priemonių EVĮ duomenų rinkimas turi įtakos transporto priemonės išmetamam teršalų kiekiui arba eksploatacinėms savybėms, tokios transporto priemonės laikomos neatitinkančiomis reikalavimų.
 3. VARIKLIŲ ARBA TRANSPORTO PRIEMONIŲ ATRANKA
 3.1. Variklių šeimai suteikus tipo patvirtinimą, gamintojas per 18 mėnesių nuo pirmosios transporto priemonės su tos šeimos varikliu registracijos atlieka šios variklių šeimos eksploatavimo bandymus. Daugiapakopio tipo patvirtinimo atveju pirmoji registracija yra pirmoji baigtos komplektuoti transporto priemonės registracija.
 Kiekvienos variklių šeimos bandymai su transporto priemonėmis kartojami ne rečiau kaip kas dvejus metus jų eksploatavimo laikotarpiu, kaip nurodyta šios taisyklės 5.4 punkte.
 Gamintojo prašymu bandymus galima baigti praėjus penkeriems metams nuo gamybos nutraukimo.
 3.1.1. Taikant ne mažiau kaip trijų variklių dydžio imtį, atrankos metodika parengiama taip, kad tikimybė, jog partija, kurios 20 proc. transporto priemonių arba variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, būtų 0,90 (gamintojo rizika – 10 proc.), o partija, kurios 60 proc. transporto priemonių arba variklių turi trūkumų – 0,10 (naudotojo rizika – 10 proc.).
 3.1.2. Apskaičiuojami imties bandymo statistiniai rezultatai, kiekybiškai išreiškiantys bendrą bandymų, kurių rezultatai neatitinka reikalavimų, skaičių atliekant n-tąjį bandymą.
 3.1.3. Teigiamas ar neigiamas sprendimas dėl partijos priimamas laikantis šių reikalavimų:
 a)
 jeigu bandymo statistinis rezultatas neviršija tokio dydžio imčiai 1 lentelėje nurodytos teigiamo sprendimo ribinės vertės, dėl partijos priimamas teigiamas sprendimas;
 b)
 jeigu bandymo statistinis rezultatas yra ne mažesnis už tokio dydžio imčiai 1 lentelėje nurodytą neigiamo sprendimo ribinę vertę, dėl partijos priimamas neigiamas sprendimas;
 c)
 kitais atvejais pagal šį priedą bandomas papildomas variklis ir vėl skaičiuojama naudojant vienu varikliu padidintą imtį.
 1 lentelėje pateiktos teigiamo ir neigiamo sprendimų ribinės vertės apskaičiuojamos pagal tarptautinį standartą ISO 8422/1991.
 1 lentelė
 Teigiamo ir neigiamo sprendimų ribinės vertės atsižvelgiant į atrankos planą
 Mažiausias imties dydis: 3
 Bendras bandomų variklių kiekis
 (imties dydis)
 Teigiamo sprendimo skaičius
 Neigiamo sprendimo skaičius
 3
 —
 3
 4
 0
 4
 5
 0
 4
 6
 1
 4
 7
 1
 4
 8
 2
 4
 9
 2
 4
 10
 3
 4
 Prieš pradėdama bandymus, tipo patvirtinimo institucija patvirtina pasirinktų variklių ir transporto priemonių konfigūracijos parametrus. Atranka atliekama pateikiant tipo patvirtinimo institucijai konkrečių transporto priemonių atrankos kriterijus.
 3.2. Atrenkami varikliai ir transporto priemonės, kurie yra naudojami ir registruoti regione (pvz., Europos Sąjungoje). Transporto priemone turi būti nuvažiuota ne mažiau kaip 25 000 km.
 3.3. Dėl kiekvienos bandomos transporto priemonės turi būti pateikti techninės priežiūros dokumentai, pagal kuriuos būtų galima įrodyti, kad transporto priemonė buvo tinkamai eksploatuojama ir prižiūrima pagal gamintojo rekomendacijas.
 3.4. Variklio veikimo tinkamumas tikrinamas pagal BDS sistemos duomenis. Užregistruojami visi BDS sistemos atmintinėje įrašyti gedimų rodytuvo rodmenys ir parengties kodai, atliekami būtini remonto darbai.
 Variklių, kurių gedimai yra C klasės, prieš bandymus remontuoti nebūtina. Diagnostinių gedimo kodų (DGK) informacija neištrinama.
 Variklių, kurių vienas iš matuoklių, privalomų pagal 11 priedo nuostatas, rodo ne nulį, bandyti negalima. Apie tai pranešama tipo patvirtinimo institucijai.
 3.5. Neturi būti jokių variklio arba transporto priemonės požymių, rodančių, kad jie buvo netinkamai eksploatuojami (pvz., kad jie buvo perkrauti, eksploatuoti naudojant netinkamus degalus arba kad buvo kitaip pažeisti jų eksploatavimo reikalavimai), arba kitokių požymių (pvz., klastojimo), galinčių turėti įtakos išmetamųjų teršalų kiekiui. Atsižvelgiama į kompiuteryje saugomą BDS sistemos gedimo kodų ir variklio veikimo trukmės informaciją.
 3.6. Visos transporto priemonėje sumontuotos išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo sistemos sudedamosios dalys turi atitikti joms taikomuose tipo patvirtinimo dokumentuose keliamus reikalavimus.
 3.7. Suderinęs su tipo patvirtinimo institucija, gamintojas eksploatuojamos transporto priemonės atitikties patikras gali atlikti naudodamas mažiau variklių arba transporto priemonių nei nurodyta 3.1 punkte, jeigu tos šeimos variklių per metus pagaminama mažiau kaip 500.
 4. BANDYMŲ SĄLYGOS
 4.1. Transporto priemonės naudingoji apkrova
 Atliekant eksploatuojamų transporto priemonių atitikties patikras, gali būti sukuriama reikiama naudingoji apkrova ir tam gali būti naudojamas netikras krovinys.
 Jeigu nėra statistinių duomenų, įrodančių, kad naudingosios apkrovos yra tipiškos tai transporto priemonei, transporto priemonės naudingoji apkrova turi būti 50–60 proc. didžiausios leidžiamos transporto priemonės naudingosios apkrovos.
 Didžiausia leidžiama naudingoji apkrova yra didžiausios techniškai leidžiamos pakrautos transporto priemonės masės ir parengtos važiuoti transporto priemonės masės, nustatytos specialiosios rezoliucijos Nr. 1 (TRANS/WP.29/1045) 3 priede, skirtumas.
 4.2. Aplinkos sąlygos
 Bandymas atliekamas aplinkos sąlygomis, atitinkančiomis šias sąlygas:
 atmosferos slėgis – ne mažesnis kaip 82,5 kPa;
 temperatūra – ne mažesnė kaip 266 K (-7°C), bet ne didesnė už temperatūrą, apskaičiuotą pagal toliau pateiktą lygtį esant nurodytam atmosferos slėgiui:
 ,
 čia:
 T
 –
 aplinkos oro temperatūra, K,
 pb
 –
 atmosferos slėgis, kPa.
 4.3. Variklio aušalo temperatūra
 Variklio aušalo temperatūra turi būti tokia, kaip nurodyta šio priedo 1 priedėlio A.1.2.6.1 punkte.
 4.4. Tepalinė alyva, degalai ir reagentas turi atitikti gamintojo nurodytas specifikacijas.
 4.4.1. Tepalinė alyva
 Paimami alyvos mėginiai.
 4.4.2. Degalai
 Atliekant bandymą naudojami rinkoje parduodami degalai, nurodyti susijusiuose standartuose, arba etaloniniai degalai, nurodyti šios taisyklės 5 priede. Paimami degalų mėginiai.
 4.4.2.1. Jeigu gamintojas pagal šios taisyklės 4 punktą nurodė, kad yra užtikrinta galimybė laikytis šios taisyklės reikalavimų naudojant rinkoje parduodamus degalus, nurodytus šios taisyklės 1 priedo 1 dalies 3.2.2.2.1 punkte, bandymai atliekami naudojant bent vienos rūšies nurodytus rinkoje parduodamus degalus arba nurodytų rinkoje parduodamų degalų ir rinkoje parduodamų degalų, nurodytų susijusiuose standartuose, mišinį.
 4.4.3. Reagentas
 Jeigu tai yra papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos, naudojančios reagentą išmetamųjų teršalų kiekiui sumažinti, paimamas reagento mėginys. Reagentas neužšaldomas.
 4.5. Maršruto reikalavimai
 Važiavimo etapai išreiškiami procentine viso maršruto įveikimo trukmės dalimi.
 Maršrutas sudaromas iš važiavimo miestu, užmiestyje ir greitkeliu etapų, atsižvelgiant į 4.5.1–4.5.4 punktuose nustatytas procentines dalis. Jeigu praktiniais sumetimais pateisinama kitokia bandymų seka, suderinus su tipo patvirtinimo institucija galima taikyti kitokią važiavimo miestu, užmiestyje ir greitkeliu etapų seką.
 Šiame punkte „apytiksliai“ reiškia ne didesnį kaip ± 5 proc. nuokrypį nuo siektinos vertės.
 Važiavimas mieste – tai važiavimas transporto priemone 0–50 km/h greičiu, važiavimas užmiestyje – važiavimas transporto priemone 50–75 km/h greičiu, važiavimas greitkeliu – važiavimas transporto priemone didesniu kaip 75 km/h greičiu.
 4.5.1. M1 ir N1 kategorijų transporto priemonių maršrutas sudaromas iš tokių važiavimo etapų: 45 proc. kelio važiuojama mieste, 25 proc. – užmiestyje ir 30 proc. – greitkeliu.
 4.5.2. M2 ir M3 kategorijų transporto priemonių maršrutas sudaromas iš tokių važiavimo etapų: 45 proc. kelio važiuojama mieste, 25 proc. – užmiestyje ir 30 proc. – greitkeliu. M2 ir M3 kategorijų I, II arba A klasės transporto priemonės bandomos apytiksliai 70 proc. kelio važiuojant mieste ir 30 proc. – užmiestyje.
 4.5.3. N2 kategorijų transporto priemonių maršrutas sudaromas iš tokių važiavimo etapų: apytiksliai 45 proc. kelio važiuojama mieste, 25 proc. – užmiestyje ir 30 proc. – greitkeliu.
 4.5.4. N3 kategorijų transporto priemonių maršrutas sudaromas iš tokių važiavimo etapų: apytiksliai 20 proc. kelio važiuojama mieste, 25 proc. – užmiestyje ir 55 proc. – greitkeliu.
 4.5.5 Įvertinti maršrutą taip pat gali padėti šis WHDC duomenų bazėje paskelbtų tipinių kelionės trukmės verčių pasiskirstymas:
 a)
 greitėjimas: 26,9 proc. laiko;
 b)
 stabdymas: 22,6 proc. laiko;
 c)
 važiavimas vienodu greičiu: 38,1 proc. laiko;
 d)
 stovėjimas (transporto priemonės greitis – 0 km/h): 12,4 proc. laiko.
 4.6. Atlikimo reikalavimai
 4.6.1. Maršrutas parenkamas taip, kad bandymas būtų nepertraukiamas ir būtų nuolat renkami duomenys, kol bandymo trukmė nepasieks 4.6.5 punkte nustatytos minimalios bandymo trukmės.
 4.6.2. Išmetamųjų teršalų kiekio ir kiti duomenys pradedami rinkti prieš paleidant variklį. Vertinant išmetamųjų teršalų kiekį, galima atmesti išmetamųjų teršalų kiekio duomenis, gautus paleidus šaltą variklį, kaip nustatyta šio priedo 1 priedėlio A.1.2.6 punkte.
 4.6.3. Neleidžiama jungti važiuojant skirtingais maršrutais gautų duomenų arba keisti ar pašalinti važiuojant tam tikru maršrutu gautų duomenų.
 4.6.4. Varikliui užgesus jis paleidamas iš naujo, tačiau duomenų rinkimas nepertraukiamas.
 4.6.5. Minimali bandymo trukmė turi būti pakankamai ilga, kad būtų galima penkis kartus atlikti pagal WHTC numatytus veiksmus arba kad būtų pagaminta penkis kartus daugiau CO2 (pagal etaloninę masę, kg per ciklą) nei per vieną WHTC ciklą (kai taikytina).
 4.6.6. NITKMS sistemai reikalinga elektros energija tiekiama iš išorinio energijos šaltinio, o ne iš šaltinio, kuris tiesiogiai arba netiesiogiai naudoja bandomo variklio energiją.
 4.6.7. NITKMS įrangos įrengimas turi neturėti įtakos transporto priemonės išmetamam teršalų kiekiui ir (arba) eksploatacinėms savybėms.
 4.6.8. Rekomenduojama transporto priemonėmis važiuoti dieną įprastomis eismo sąlygomis.
 4.6.9. Jeigu, atsižvelgiant į šio priedo 1 priedėlio A.1.3.2 punkto nuostatas, tipo patvirtinimo institucijai nepriimtini duomenų nuoseklumo patikros rezultatai, ji gali pripažinti bandymą negaliojančiu.
 4.6.10. Naudojant 3.1.1–3.1.3 punktuose aprašytą imtį, transporto priemonių bandymams naudojamas tas pats kelias.
 5. EVĮ DUOMENŲ SRAUTAS
 5.1. Galimybės naudotis eksploatuojamų transporto priemonių bandymams reikalinga EVĮ duomenų srauto informacija ir tos informacijos atitikties patikra
 5.1.1. Prieš atliekant eksploatuojamų transporto priemonių bandymą, pagal šios taisyklės 9.4.2 punktą pademonstruojama galimybė naudotis duomenų srauto informacija.
 5.1.1.1. Jeigu naudojant NITKMS sistemą tokios informacijos tinkamai gauti nepavyksta, galimybė naudotis informacija pademonstruojama naudojant išorinį BDP sistemos skaitymo priemonę, aprašytą 9B priede.
 5.1.1.1.1.
 Jeigu naudojant skaitymo priemonę šią informaciją pavyksta tinkamai gauti, NITKMS sistema laikoma netinkama, o bandymas – negaliojančiu.
 5.1.1.1.2.
 Jeigu naudojant tinkamai veikiantį skaitymo priemonę šios informacijos nepavyksta tinkamai gauti iš dviejų transporto priemonių su tos pačios šeimos varikliais, variklis laikomas neatitinkančiu reikalavimų.
 5.1.2. Sukimo momento signalo, apskaičiuoto naudojant NITKMS įrangą remiantis EVĮ duomenų srauto informacija, privaloma pagal šios taisyklės 9.4.2.1 punktą, atitiktis tikrinama taikant didžiausią galimą apkrovą.
 5.1.2.1. Šios atitikties patikros metodas aprašytas šio priedo 4 priedėlyje.
 5.1.2.2. EVĮ sukimo momento signalo atitiktis laikoma įrodyta, jeigu apskaičiuotasis sukimo momentas neviršija šios taisyklės 9.4.2.5 punkte nurodyto leidžiamo nuokrypio nuo sukimo momento esant didžiausiai galimai apkrovai.
 5.1.2.3. Jeigu apskaičiuotasis sukimo momentas viršija šios taisyklės 9.4.2.5 punkte nurodytą leidžiamą nuokrypį nuo sukimo momento esant didžiausiai galimai apkrovai, variklis laikomas neišlaikęs bandymo.
 6. IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KIEKIO VERTINIMAS
 6.1. Bandymas atliekamas ir bandymo rezultatai skaičiuojami pagal šio priedo 1 priedėlio nuostatas.
 6.2. Atitikties koeficientai apskaičiuojami ir pateikiami pagal CO2 mase pagrįstą metodą ir pagal atliktu darbu pagrįstą metodą. Teigiamas arba neigiamas sprendimas priimamas remiantis atliktu darbu pagrįsto metodo rezultatais.
 6.3. Kiekvienos išbandytos variklio sistemos išmetamų teršalų kiekio atitikties koeficientų, apskaičiuotų taikant šio priedo 1 priedėlyje nustatytus matavimo ir skaičiavimo metodus, 90 proc. kaupiamojo procentilio turi neviršyti 2 lentelėje nustatytų verčių.
 2 lentelė
 Didžiausi leidžiami atitikties koeficientai, taikomi atliekant eksploatuojamų transporto priemonių išmetamų teršalų kiekio atitikties patikrą
 Teršalas
 Didžiausias leidžiamas atitikties koeficientas
 CO
 1,50
 THC
 1,50
 NMHC
 1,50
 CH4
 1,50
 NOx
 1,50
 KD masė
 -
 Kietųjų dalelių kiekis
 -
 7. EKSPLOATUOJAMŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ ATITIKTIES REZULTATŲ VERTINIMAS
 7.1. Remdamasi 10 punkte nurodyta eksploatuojamų transporto priemonių atitikties ataskaita tipo patvirtinimo institucija:
 a)
 nusprendžia, kad eksploatuojamų variklių sistemų šeimos atitikties patikrų rezultatai yra priimtini, ir nesiima papildomų veiksmų;
 b)
 nusprendžia, kad pateiktų duomenų nepakanka sprendimui priimti, ir pareikalauja, kad gamintojas pateiktų papildomos informacijos arba bandymų duomenų;
 c)
 nusprendžia, kad eksploatuojamų variklių sistemų šeimos atitiktis neužtikrinta, ir imasi priemonių, nurodytų šios taisyklės 9.3 punkte ir šio priedo 9 punkte.
 8. PATVIRTINAMIEJI TRANSPORTO PRIEMONIŲ BANDYMAI
 8.1. Patvirtinamieji bandymai atliekami siekiant patvirtinti, kad variklių šeima yra tinkama eksploatuoti atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį.
 8.2. Patvirtinamuosius bandymus gali atlikti patvirtinimo institucijos.
 8.3. Patvirtinamasis bandymas atliekamas kaip transporto priemonės bandymas, nustatytas 2.1 ir 2.2 punktuose. Tipą atitinkančios transporto priemonės atrenkamos atsitiktine tvarka, eksploatuojamos įprastomis sąlygomis ir išbandomos šiame priede nustatyta tvarka.
 8.4. Bandymo rezultatai gali būti laikomi nepriimtinais, jeigu, atlikus bandymus su dviem arba daugiau transporto priemonių, priskiriamų tai pačiai variklių šeimai, dėl kurių nors kontroliuojamų teršalų sudedamųjų dalių nustatoma, kad 6 punkte nustatyta ribinė vertė gerokai viršijama.
 9. TAISOMŲJŲ PRIEMONIŲ PLANAS
 9.1. Gamintojas, ketindamas arba nusprendęs imtis taisomųjų veiksmų, pateikia šią ataskaitą valstybės, kurioje užregistruoti arba naudojami varikliai arba transporto priemonės, dėl kurių reikia imtis taisomųjų veiksmų, tipo patvirtinimo institucijai. Ataskaitoje išsamiai aprašomi taisomieji veiksmai ir variklių šeimos, dėl kurių šių priemonių bus imtasi. Gamintojas, ėmęsis taisomųjų veiksmų, reguliariai teikia ataskaitas tipo patvirtinimo institucijai.
 9.2. Gamintojas pateikia visų pranešimų, susijusių su taisomųjų veiksmų planu, kopijas, tvarko transporto priemonių susigrąžinimo duomenų apskaitą ir tipo patvirtinimo institucijai reguliariai teikia būklės ataskaitas.
 9.3. Gamintojas taisomųjų veiksmų planui suteikia unikalų identifikavimo pavadinimą arba numerį.
 9.4. Gamintojas pateikia taisomųjų veiksmų planą, į kurį įtraukiama 9.4.1–9.4.11 punktuose nurodyta informacija.
 9.4.1. Kiekvienos į taisomųjų veiksmų planą įtrauktos variklio sistemos tipo aprašas.
 9.4.2. Specialių modifikacijų, pertvarkymo, remonto darbų, pataisymų, reguliavimų arba kitokių pakeitimų, atliktų tam, kad varikliai atitiktų reikalavimus, aprašas su glausta duomenų ir techninių tyrimų, reikalingų pagrįsti gamintojo sprendimą dėl konkrečių neatitikčiai pašalinti skirtų priemonių, santrauka.
 9.4.3. Būdo, kuriuo gamintojas transporto priemonių arba variklių savininkus informuoja apie taisomuosius veiksmus, aprašas.
 9.4.4. Tinkamos techninės priežiūros arba eksploatavimo sąlygų, kurias gamintojas nustato, kad transporto priemonę būtų galima remontuoti pagal taisomųjų veiksmų planą, aprašas ir priežasčių, dėl kurių gamintojas nustato kurią nors iš pirmiau minėtų sąlygų, paaiškinimas. Techninės priežiūros arba eksploatavimo sąlygų nustatyti negalima, jeigu jos nėra akivaizdžiai susijusios su neatitiktimi ir taisomaisiais veiksmais.
 9.4.5. Tvarkos, kurios turi laikytis transporto priemonių arba variklių savininkai, kad būtų pašalinta neatitiktis, aprašas. Šiame apraše nurodoma data, nuo kurios galima imtis taisomųjų veiksmų, numatytas laikas, per kurį dirbtuvės turi atlikti remontą, ir vieta, kurioje tas remontas gali būti atliktas. Remontas atliekamas tinkamai ir per pagrįstą laiką nuo transporto priemonės pristatymo.
 9.4.6. Variklio arba transporto priemonės savininkui perduoto informacinio pranešimo kopija.
 9.4.7. Glaustas sistemos, kurią gamintojas taiko, kad užtikrintų tinkamą sudedamųjų dalių arba sistemų tiekimą ir atliktų taisomuosius veiksmus, aprašas. Nurodoma, kada bus pristatyta pakankamai sudedamųjų dalių arba sistemų, kad būtų galima imtis tų veiksmų.
 9.4.8. Visų instrukcijų, kurios turi būti nusiųstos remontą atliksiantiems asmenims, kopija.
 9.4.9. Siūlomų taisomųjų veiksmų poveikio kiekvieno tipo variklių arba transporto priemonių, kurioms taikomas taisomųjų veiksmų planas, išmetamų teršalų kiekiui, degalų sąnaudoms, važiavimo charakteristikoms ir saugai, aprašas su išvadas pagrindžiančiais duomenimis, techniniais tyrimais ir t. t.
 9.4.10. Visa kita informacija, ataskaitos arba duomenys, kuriuos tipo patvirtinimo institucija pagrįstai gali laikyti būtinais, kad būtų galima įvertinti taisomųjų veiksmų planą.
 9.4.11. Jeigu pagal taisomųjų veiksmų planą numatoma transporto priemones grąžinti, tipo patvirtinimo institucijai pateikiamas remonto duomenų registravimo metodikos aprašas. Jeigu naudojama etiketė, pateikiamas jos pavyzdys.
 9.5. Gamintojo gali būti prašoma atlikti tinkamai parengtus ir būtinus sudedamųjų dalių ir variklių, kurie, kaip siūloma, keičiami, remontuojami ir modifikuojami, bandymus, kad būtų įrodyta, jog pakeitimas, remontas ar modifikavimas yra veiksmingi.
 10. ATASKAITŲ TEIKIMO PROCEDŪROS
 10.1. Tipo patvirtinimo institucijai pateikiama techninė ataskaita apie kiekvieną išbandytą variklių šeimą. Ataskaitoje aprašoma, kas buvo padaryta atliekant eksploatuojamų transporto priemonių atitikties patikras, ir pateikiami šių bandymų rezultatai. Ataskaitoje pateikiama bent tokia informacija:
 10.1.1. Bendrosios nuostatos
 10.1.1.1. Gamintojo pavadinimas ir adresas
 10.1.1.2. Surinkimo gamyklos (-ų) adresas (-ai)
 10.1.1.3. Gamintojo atstovo pavadinimas, adresas, telefono ir fakso numeriai, elektroninio pašto adresas
 10.1.1.4. Tipas ir komercinis aprašas (nurodyti visus variantus)
 10.1.1.5. Variklių šeima
 10.1.1.6. Pirminis variklis
 10.1.1.7. Variklių šeimos nariai
 10.1.1.8. Transporto priemonės identifikacinių numerių (TPIN) kodai, taikomi transporto priemonėms su varikliais, tikrinamais atliekant eksploatuojamų transporto priemonių atitikties patikrą.
 10.1.1.9. Tipo identifikavimo priemonės, jeigu tipas paženklintas ant transporto priemonės, ir jų vieta
 10.1.1.10. Transporto priemonės kategorija
 10.1.1.11. Variklio tipas: naudojantis benziną / etanolį (E85) / dyzeliną / GD / SND / etanolį (ED95) (netinkamus išbraukti)
 10.1.1.12. Tipo patvirtinimų, taikomų eksploatuojamų transporto priemonių šeimos variklių tipams, numeriai, įskaitant, kai taikoma, visų išplėtimų numerius ir lauko sąlygomis atliktų remonto darbų ir (arba) susigrąžinus atliktų (atnaujinimo) darbų numerius
 10.1.1.13. Išsami informacija apie variklių, apie kuriuos gamintojas pateikia informaciją, tipo patvirtinimo išplėtimus, lauko sąlygomis atliktus remonto darbus ir (arba) susigrąžinus atliktus darbus.
 10.1.1.14. Variklio gamybos laikotarpis, kurį apima gamintojo pateikiama informacija (pvz., „per 2014 kalendorinius metus pagamintos transporto priemonės ir varikliai“).
 10.1.2. Variklių ir (arba) transporto priemonių atranka
 10.1.2.1. Transporto priemonės arba variklio atrankos metodas
 10.1.2.2. Transporto priemonių, variklių, eksploatuojamų šeimų atrankos kriterijai
 10.1.2.3. Geografinės vietovės, iš kurių gamintojas surinko transporto priemones
 10.1.3. Įranga
 10.1.3.1. NITKMS įranga, markė ir tipas
 10.1.3.2. NITKMS kalibravimas
 10.1.3.3. NITKMS maitinimo šaltinis
 10.1.3.4. Skaičiavimo programinė įranga ir naudojama versija (pvz., EMROAD 4.0)
 10.1.4. Bandymo duomenys
 10.1.4.1. Bandymo data ir laikas
 10.1.4.2. Bandymo vieta, įskaitant informaciją apie bandymų kelią
 10.1.4.3. Orų (aplinkos) sąlygos (pvz., temperatūra, drėgnis, aukštis)
 10.1.4.4. Atstumas, kurį transporto priemonė nuvažiavo bandymų keliu
 10.1.4.5. Per bandymą naudotų degalų specifikacijų charakteristikos
 10.1.4.6. Reagento specifikacija (jeigu taikytina)
 10.1.4.7. Tepalinės alyvos specifikacija
 10.1.4.8. Išmetamųjų teršalų kiekio rezultatai pagal šio priedo 1 priedėlio nuostatas
 10.1.5. Informacija apie variklį
 10.1.5.1. Variklio degalų tipas (pvz., dyzelinas / etanolis ED95 / GD/ SND / benzinas / E85)
 10.1.5.2. Variklio uždegimo sistema (pvz., slėginis uždegimas arba priverstinis uždegimas)
 10.1.5.3. Tipo patvirtinimo numeris
 10.1.5.4. Variklio atnaujinimas
 10.1.5.5. Variklio gamintojas
 10.1.5.6. Variklio modelis
 10.1.5.7. Variklio pagaminimo metai ir mėnuo
 10.1.5.8. Variklio identifikavimo numeris
 10.1.5.9. Variklio darbinis tūris [litrais]
 10.1.5.10. Cilindrų skaičius
 10.1.5.11. Variklio vardinė galia: [kW @ rpm]
 10.1.5.12. Variklio didžiausias sukimo momentas: [Nm @ rpm]
 10.1.5.13. Tuščiosios eigos sūkių dažnis [rpm]
 10.1.5.14. Gamintojas pateikė sukimo momento esant didžiausiai galimai apkrovai kreivę (taip / ne)
 10.1.5.15. Gamintojo nurodytas sukimo momento esant didžiausiai galimai apkrovai kreivės identifikacinis numeris
 10.1.5.16. DeNOx sistema (pvz., EGR, SCR)
 10.1.5.17. Deginių filtro katalizatoriaus tipas
 10.1.5.18. Kietųjų dalelių gaudyklės tipas
 10.1.5.19. Ar papildomo apdorojimo sistema modifikuota, palyginti su ta, kuri buvo patvirtinta (taip / ne)
 10.1.5.20. Informacija apie variklio EVĮ (programinės įrangos kalibravimo numeris)
 10.1.6. Informacija apie transporto priemonę
 10.1.6.1. Transporto priemonės savininkas
 10.1.6.2. Transporto priemonės tipas (pvz., M3, N3) ir paskirtis (pvz., standžiąja arba lanksčiąja jungtimi sukabinamas sunkvežimis, miesto autobusas)
 10.1.6.3. Transporto priemonės gamintojas
 10.1.6.4. Transporto priemonės identifikacinis numeris
 10.1.6.5. Transporto priemonės registracijos numeris ir registracijos šalis
 10.1.6.6. Transporto priemonės modelis
 10.1.6.7. Transporto priemonės pagaminimo metai ir mėnuo
 10.1.6.8. Pavarų dėžės tipas (pvz., mechaninė, automatinė ar kitokia)
 10.1.6.9. Priekinių pavarų skaičius
 10.1.6.10. Ridos skaitiklio rodmenys pradedant bandymą [km]
 10.1.6.11. Transporto priemonėių junginio bendrosios masės kategorija (BMK) [kg]
 10.1.6.12. Padangų matmenys [neprivaloma]
 10.1.6.13. Išmetamojo vamzdžio skersmuo [mm] [neprivaloma]
 10.1.6.14. Ašių skaičius
 10.1.6.15. Degalų bako (-ų) talpa [litrais] [neprivaloma]
 10.1.6.16. Degalų bakų skaičius [neprivaloma]
 10.1.6.17. Reagento talpyklos (-ų) talpa [litrais] [neprivaloma]
 10.1.6.18. Reagento talpyklų skaičius [neprivaloma]
 10.1.7. Bandymų kelio charakteristikos
 10.1.7.1. Ridos skaitiklio rodmenys pradedant bandymą [km]
 10.1.7.2. Trukmė [s]
 10.1.7.3. Vidutinės aplinkos sąlygos (apskaičiuotos pagal išmatuotus momentinius dydžius)
 10.1.7.4. Informacija apie aplinkos sąlygų jutiklį (jutiklių tipas ir vieta)
 10.1.7.5. Informacija apie transporto priemonės greitį (pvz., bendras greičio pasiskirstymas)
 10.1.7.6. Važiavimo mieste, užmiestyje ir greitkeliu etapai kaip procentinės maršruto įveikimo trukmės dalys, nurodytos 4.5 punkte.
 10.1.7.7. Greitėjimo, stabdymo, važiavimo vienodu greičiu ir stovėjimo etapai kaip kelionės trukmės procentinės vertės, nurodytos 4.5.5 punkte.
 10.1.8. Išmatuoti momentiniai dydžiai
 10.1.8.1. THC koncentracija [ppm]
 10.1.8.2. CO koncentracija [ppm]
 10.1.8.3. NOx koncentracija [ppm]
 10.1.8.4. CO2 koncentracija [ppm]
 10.1.8.5. CH4 koncentracija [ppm] (tik gamtinėmis dujomis varomų variklių)
 10.1.8.6. Išmetamųjų dujų debitas [kg/h]
 10.1.8.7. Išmetamųjų dujų temperatūra [°C]
 10.1.8.8. Aplinkos oro temperatūra [°C]
 10.1.8.9. Atmosferos slėgis [kPa]
 10.1.8.10. Atmosferos drėgnis [g/kg] [neprivaloma]
 10.1.8.11. Variklio sukimo momentas [Nm]
 10.1.8.12. Variklio sūkių dažnis [rpm]
 10.1.8.13. Varikliui tiekiamų degalų debitas [g/s]
 10.1.8.14. Variklio aušalo temperatūra [°C]
 10.1.8.15. Transporto priemonės greitis žemės paviršiaus atžvilgiu [km/h], nustatytas naudojant EVĮ ir GPS
 10.1.8.16. Transporto priemonės padėties platumos koordinatė [laipsniais] (duomenys turi būti pakankamai tikslūs, kad būtų galima nustatyti bandymų kelią)
 10.1.8.17. Transporto priemonės padėties ilgumos koordinatė [laipsniais]
 10.1.9. Apskaičiuoti momentiniai dydžiai
 10.1.9.1. THC kiekis [g/s]
 10.1.9.2. CO kiekis [g/s]
 10.1.9.3. NOx kiekis [g/s]
 10.1.9.4. CO2 kiekis [g/s]
 10.1.9.5. CH4 kiekis [g/s] (tik priverstinio uždegimo variklių)
 10.1.9.6. Bendra THC kiekis [g]
 10.1.9.7. Bendra CO kiekis [g]
 10.1.9.8. Bendra NOx kiekis [g]
 10.1.9.9. Bendra CO2 kiekis [g]
 10.1.9.10. Bendra CH4 kiekis [g] (tik gamtinėmis dujomis varomų variklių)
 10.1.9.11. Apskaičiuotas degalų debitas [g/s]
 10.1.9.12. Variklio galia [kW]
 10.1.9.13. Variklio atliktas darbas [kWh]
 10.1.9.14. Darbo atlikimo intervalas [s]
 10.1.9.15. Vidutinė variklio galia darbo atlikimo intervale [proc.]
 10.1.9.16. THC atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale [-]
 10.1.9.17. CO atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale [-]
 10.1.9.18. NOx atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale [-]
 10.1.9.19. CH4 atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale [-] (tik gamtinėmis dujomis varomų variklių)
 10.1.9.20. CO2 masės susidarymo intervalo trukmė [s]
 10.1.9.21. THC atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale [-]
 10.1.9.22. CO atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale [-]
 10.1.9.23. NOx atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale [-]
 10.1.9.24. CH4 atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale [-] (tik gamtinėmis dujomis varomų variklių)
 10.1.10. Suvidurkinti ir integruotieji duomenys
 10.1.10.1. Vidutinė THC koncentracija [ppm] [neprivaloma]
 10.1.10.2. Vidutinė CO koncentracija [ppm] [neprivaloma]
 10.1.10.3. Vidutinė NOx koncentracija [ppm] [neprivaloma]
 10.1.10.4. Vidutinė CO2 koncentracija [ppm] [neprivaloma]
 10.1.10.5. Vidutinė CH4 koncentracija [ppm] (tik gamtinėmis dujomis varomų variklių) [neprivaloma]
 10.1.10.6. Vidutinis išmetamųjų dujų debitas [kg/h] [neprivaloma]
 10.1.10.7. Vidutinė išmetamųjų dujų temperatūra [°C] [neprivaloma]
 10.1.10.8. Išmetamo THC kiekis [g]
 10.1.10.9. Išmetamo CO kiekis [g]
 10.1.10.10. Išmetamo NOx kiekis [g]
 10.1.10.11. Išmetamo CO2 kiekis [g]
 10.1.10.12. Išmetamo CH4 kiekis [g] (tik gamtinėmis dujomis varomų variklių)
 10.1.11. Priėmimo arba atmetimo rezultatai
 10.1.11.1. Mažiausias rezultatas, didžiausias rezultatas ir 90 proc. kaupiamojo procentilio:
 10.1.11.2. THC atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale [-]
 10.1.11.3. CO atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale [-]
 10.1.11.4. NOx atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale [-]
 10.1.11.5. CH4 atitikties koeficientas darbo atlikimo intervale [-] (tik gamtinėmis dujomis varomų variklių)
 10.1.11.6. THC atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale [-]
 10.1.11.7. CO atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale [-]
 10.1.11.8. NOx atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale [-]
 10.1.11.9. CH4 atitikties koeficientas CO2 masės susidarymo intervale [-] (tik gamtinėmis dujomis varomų variklių)
 10.1.11.10. Darbo atlikimo intervalas: mažiausioji ir didžiausioji galia intervale [proc.]
 10.1.11.11. CO2 masės susidarymo intervalas: mažiausioji ir didžiausioji trukmė intervale [s]
 10.1.11.12. Darbo atlikimo intervalas: procentinė galiojančių intervalų dalis
 10.1.11.13. CO2 masės susidarymo intervalas: procentinė galiojančių intervalų dalis
 10.1.12. Bandymo patikros
 10.1.12.1. THC analizatoriaus nulinio atsako, matavimo intervalo atsako ir audito rezultatai, gauti prieš bandymą ir po jo
 10.1.12.2. CO analizatoriaus nulinio atsako, matavimo intervalo atsako ir audito rezultatai, gauti prieš bandymą ir po jo
 10.1.12.3. NOx analizatoriaus nulinio atsako, matavimo intervalo atsako ir audito rezultatai, gauti prieš bandymą ir po jo
 10.1.12.4. CO2 analizatoriaus nulinio atsako, matavimo intervalo atsako ir audito rezultatai, gauti prieš bandymą ir po jo
 10.1.12.5. CH4 analizatoriaus nulinio atsako, matavimo intervalo atsako ir audito rezultatai, gauti prieš bandymą ir po jo
 10.1.12.6. Duomenų nuoseklumo patikros rezultatai, apskaičiuoti pagal šio priedo 1 priedėlio A.1.3.2 punkto nuostatas
 10.1.12.6.1.
 Tiesinės regresijos rezultatai, aprašyti šio priedo 1 priedėlio A.1.3.2.1 punkte, įskaitant tiesinės regresijos kreivės koeficientą (m), mišriosios koreliacijos koeficientą (r2) ir b tašką y ašyje, kurį kerta regresijos tiesė.
 10.1.12.6.2.
 EVĮ duomenų nuoseklumo patikros pagal šio priedo 1 priedėlio A.1.3.2.2 punktą rezultatai.
 10.1.12.6.3.
 Su stabdymu susijusių degalų sąnaudų nuoseklumo patikros pagal šio priedo 1 priedėlio A.1.3.2.3 punktą rezultatai, įskaitant apskaičiuotas su stabdymu susijusias degalų sąnaudas ir su stabdymu susijusių degalų sąnaudų, apskaičiuotų naudojant NITKMS, ir WHTC bandymui nurodytų su stabdymu susijusių degalų sąnaudų, koeficientą.
 10.1.12.6.4.
 Ridos skaitiklio duomenų nuoseklumo patikros rezultatai pagal šio priedo 1 priedėlio A.1.3.2.4 punktą.
 10.1.12.6.5.
 Atmosferos slėgio duomenų nuoseklumo patikros rezultatai pagal šio priedo 1 priedėlio A.1.3.2.5 punktą.
 10.1.13. Kitų priedų, jeigu jie pateikiami, sąrašas.
 1 priedėlis
 Transporto priemonių išmetamų teršalų kiekio tikrinimo naudojant nešiojamąsias išmetamųjų teršalų kiekio matavimo sistemas procedūra
 A.1.1. Įžanga
 Šiame priedėlyje aprašoma išmetamųjų dujinių teršalų kiekio nustatymo remiantis kelyje eksploatuojamos transporto priemonės charakteristikų matavimais, atliktais naudojant nešiojamąsias išmetamųjų teršalų kiekio matavimo sistemas (toliau – NITKMS), metodika. Į išmetamųjų dujinių teršalų, kurių kiekį reikia išmatuoti variklio išmetamosiose dujose, sudėtį įeina šios sudedamosios dalys: anglies monoksidas, bendras angliavandenilių ir azoto oksidų kiekis bei metanas, jeigu tai yra gamtinėmis dujomis varomi varikliai.
 Dujomis (išskyrus gamtines dujas) varomų variklių atveju gamintojas, technikos tarnyba arba tipo patvirtinimo institucija gali nuspręsti išmatuoti bendrą išmetamų angliavandenilių (THC), o ne angliavandenilių be metano kiekį. Šiuo atveju bendro išmetamo angliavandenilių kiekio riba atitinka šios taisyklės 5.3 punkte nurodytą angliavandenilių be metano išmetamo kiekio ribą. Šiuo atveju A.1.4.2.3 ir A.1.4.3.2 atitikties koeficientų skaičiavimuose taikoma riba sutampa su angliavandenilių be metano išmetamo kiekio riba.
 Be to, kad būtų galima taikyti A.1.3 ir A.1.4 punktuose aprašytus skaičiavimo metodus, išmatuojamas anglies dioksido kiekis.
 A.1.2. Bandymo eiga
 A.1.2.1. Bendrieji reikalavimai
 Bandymai atliekami naudojant NITKMS, sudarytą iš:
 A.1.2.1.1.
 dujų analizatorių, kuriais matuojama kontroliuojamų dujinių teršalų koncentracija išmetamosiose dujose;
 A.1.2.1.2.
 išmetamųjų teršalų masės srauto matuoklio, veikiančio pagal Pito vidurkinimo principą arba lygiavertį principą;
 A.1.2.1.3.
 pasaulinės padėties nustatymo sistemos (toliau – GPS);
 A.1.2.1.4.
 jutiklių, kuriais matuojama aplinkos temperatūra ir slėgis;
 A.1.2.1.5.
 jungties su transporto priemonės EVĮ.
 A.1.2.2. Bandymo parametrai
 Išmatuojami ir užregistruojami 1 lentelėje surašyti parametrai:
 1 lentelė
 Bandymo parametrai
 Parametras
 Vienetas
 Šaltinis
 THC koncentracija (1)
 ppm
 Analizatorius
 CO koncentracija (1)
 ppm
 Analizatorius
 NOx koncentracija (1)
 ppm
 Analizatorius
 CO2 koncentracija (1)
 ppm
 Analizatorius
 CH4 koncentracija (1), (2)
 ppm
 Analizatorius
 Išmetamųjų dujų srautas
 kg/h
 Išmetamųjų dujų debito matuoklis (EFM)
 Išmetamųjų dujų temperatūra
 °K
 EFM
 Aplinkos temperatūra (3)
 °K
 Jutiklis
 Atmosferos slėgis
 kPa
 Jutiklis
 Variklio sukimo momentas (4)
 Nm
 EVĮ arba jutiklis
 Variklio sukimosi dažnis
 rpm
 EVĮ arba jutiklis
 Varikliui tiekiamų degalų debitas
 g/s
 EVĮ arba jutiklis
 Variklio aušalo temperatūra
 °K
 EVĮ arba jutiklis
 Variklio įsiurbiamo oro temperatūra (3)
 °K
 Jutiklis
 Transporto priemonės greitis žemės paviršiaus atžvilgiu
 km/h
 EVĮ ir GPS
 Transporto priemonės padėties platumos koordinatė
 laipsniai
 GPS
 Transporto priemonės padėties ilgumos koordinatė
 laipsniai
 GPS
 A.1.2.3. Transporto priemonės parengimas
 Transporto priemonė parengiama taip:
 a)
 patikrinama BDS sistema, visos nustatytos ir išspręstos problemos užregistruojamos ir apie jas pranešama tipo patvirtinimo institucijai;
 b)
 prireikus pakeičiama alyva, degalai ir reagentas.
 A.1.2.4. Matavimo įrangos įrengimas
 A.1.2.4.1. Pagrindinis įrenginys
 Jeigu įmanoma, NITKMS montuojama tokioje vietoje, kurioje mažiausiai įtakos jai turėtų šie veiksniai:
 a)
 aplinkos temperatūros pokyčiai;
 b)
 atmosferos slėgio pokyčiai;
 c)
 elektromagnetinis spinduliavimas;
 d)
 mechaniniai smūgiai ir vibracija;
 e)
 aplinkoje esantys angliavandeniliai, jeigu naudojamas liepsninio jonizavimo detektorius, kuris degikliui reikalingą orą ima iš aplinkos.
 Montuojama pagal NITKMS gamintojo instrukcijas.
 A.1.2.4.2. Išmetamųjų dujų debito matuoklis
 Išmetamųjų dujų debito matuoklis pritvirtinamas prie transporto priemonės išmetamojo vamzdžio. EFM jutikliai įtaisomi tarp dviejų tiesaus vamzdžio dalių, kurių ilgis turėtų būti bent du kartus didesnis už EFM skersmenį (iš abiejų pusių). EFM rekomenduojama įtaisyti už transporto priemonės duslintuvo, kad būtų ribojama išmetamųjų dujų pulsavimo įtaka matavimo signalams.
 A.1.2.4.3. Pasaulinė padėties nustatymo sistema
 Antena įtaisoma kuo aukščiau, kad nesusidarytų trikdžių dėl kliūčių, pasitaikančių važiuojant keliu.
 A.1.2.4.4. Jungtis su transporto priemonės EVĮ
 1 lentelėje nurodytiems variklio parametrams registruoti naudojamas duomenų registruotuvas. Naudojant transporto priemonės valdymo įtaisų duomenų perdavimo tinklo (angl. Control Area Network, toliau – CAN) magistralę, juo galima rinkti EVĮ duomenis, perduodamus CAN pagal standartinius protokolus, pvz., aprašytus standartuose SAE J1939, J1708 arba ISO 15765-4.
 A.1.2.4.5. Išmetamųjų dujinių teršalų mėginių ėmimas
 Mėginių ėmimo linija pašildoma pagal šio priedo 2 priedėlio A.2.2.3 punkto specifikacijas ir gerai izoliuojama ties sujungimo vietomis (ties mėginių ėmimo zondu ir pagrindinio įrenginio galine dalimi), kad nesusidarytų šaltų vietų, dėl kurių į mėginių ėmimo sistemą patektų kondensuotų angliavandenilių.
 Mėginių ėmimo zondas išmetamajame vamzdyje montuojamas pagal 4 priedo 9.3.10 punkto reikalavimus.
 Pasikeitus mėginių ėmimo linijos ilgiui, patikrinamos ir prireikus pakoreguojama perdavimo sistema trukmė.
 A.1.2.5. Parengiamosios procedūros
 A.1.2.5.1. NITKMS prietaisų įjungimas ir stabilizavimas
 Pagrindiniai įrenginiai įšildomi ir stabilizuojami pagal prietaisų gamintojo specifikacijas, kol pasiekiamas jiems nustatytas darbinis slėgis, temperatūra ir debitas.
 A.1.2.5.2. Mėginių ėmimo sistemos valymas
 Kad sistema neužsiterštų, NITKMS prietaisų mėginių ėmimo linijos prieš mėginių ėmimą išvalomos pagal prietaisų gamintojo specifikacijas.
 A.1.2.5.3. Analizatorių patikra ir kalibravimas
 Analizatorių nulinio atsako ir matavimo intervalo atsako kalibravimas bei tiesiškumo patikros atliekami naudojant kalibravimo dujas, atitinkančias 4 priedo 9.3.3 punkto reikalavimus.
 A.1.2.5.4. EFM valymas
 EFM valoma ties slėgio jutiklio jungtimis pagal prietaisų gamintojo specifikacijas. Valant iš aukšto slėgio vamzdžių ir susijusių srauto slėgio matavimo prievadų pašalinamas kondensatas ir dyzelino kietosios dalelės.
 A.1.2.6. Išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymo eiga
 A.1.2.6.1. Bandymo pradžia
 Išmetamųjų teršalų ėmimo, jų parametrų matavimo ir variklio bei aplinkos duomenų registravimas pradedamas prieš paleidant variklį. Duomenų vertinimas pradedamas, kai aušalo temperatūra pirmą kartą pasiekia 343 K (70 °C) temperatūrą arba kai aušalo temperatūros svyravimas penkias minutes neviršija ± -2 K (pradedama vertinti nuo to momento, kuris įvyksta pirmiau), bet ne vėliau kaip po 20 minučių nuo variklio paleidimo.
 A.1.2.6.2. Bandymo eiga
 Išmetamųjų teršalų ėmimo, jų parametrų matavimo ir variklio bei aplinkos duomenų registravimas tęsiamas per visą variklio veikimo įprastu režimu laikotarpį. Variklį galima išjungti ir paleisti, tačiau išmetamųjų teršalų ėmimas nenutraukiamas per visą bandymą.
 Ne rečiau kaip kas dvi valandas atliekamos periodinės NITKMS dujų analizatorių patikros. Per patikras užregistruoti duomenys pažymimi, bet nenaudojami skaičiuojant išmetamųjų teršalų kiekį.
 A.1.2.6.3. Bandymo procedūros pabaiga
 Baigiant bandymą, mėginių ėmimo sistemoms paliekama pakankamai laiko, kad pasibaigtų jų atsako laikas. Variklį galima išjungti prieš sustabdant mėginių ėmimą arba jį sustabdžius.
 A.1.2.7. Matavimo patikra
 A.1.2.7.1. Analizatorių patikra
 A.1.2.5.3 punkte aprašytieji analizatorių nulinio atsako ir matavimo intervalo atsako bei tiesiškumo patikros atliekami naudojant kalibravimo dujas, atitinkančias 4 priedo 9.3.3 punkto reikalavimus.
 A.1.2.7.2. Nulinio atsako slinkis
 Nulinis atsakas apibrėžiamas kaip vidutinis atsakas, įskaitant triukšmą, į nulinę dujų koncentraciją per ne trumpesnį kaip 30 s intervalą. Nulinio atsako poslinkis turi būti mažesnis kaip 2 procentai visos skalės vertės mažiausiame taikomame intervale.
 A.1.2.7.3. Matavimo intervalo slinkis
 Intervalo atsakas apibrėžiamas kaip vidutinis atsakas, įskaitant triukšmą, į patikros dujų koncentraciją per ne trumpesnį kaip 30 s intervalą. Intervalo atsako poslinkis turi būti mažesnis kaip 2 procentai visos skalės vertės mažiausiame taikomame intervale.
 A.1.2.7.4. Rodmenų slinkio patikra
 Taikoma tik tuo atveju, jeigu per bandymą nebuvo atlikta nulinio atsako poslinkio pataisa.
 Kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 30 minučių nuo bandymo pabaigos naudotos dujų analizatoriaus skalės grąžinamos į nulinę padėtį ir kalibruojamos, siekiant palyginti jų slinkį su prieš bandymą gautais rezultatais.
 Analizatorių slinkiui taikomos šios nuostatos:
 a)
 jeigu prieš bandymą ir po bandymo gautų rezultatų skirtumas mažesnis kaip 2 proc., kaip nurodyta A.1.2.7.2 ir A.1.2.7.3 punktuose, gali būti naudojamos nepatikslintos išmatuotos koncentracijos arba jos gali būti patikslintos atsižvelgiant į slinkį, kaip nustatyta A.1.2.7.5 punkte;
 b)
 jeigu prieš bandymą ir po bandymo gautų rezultatų skirtumas ne mažesnis kaip 2 proc., kaip nurodyta A.1.2.7.2 ir A.1.2.7.3 punktuose, bandymas laikomas negaliojančiu arba išmatuotos koncentracijos patikslinamos atsižvelgiant į slinkį, kaip nustatyta A.1.2.7.5 punkte.
 A.1.2.7.5. Rodmenų slinkio pataisa
 Jeigu pagal A.1.2.7.4 punkto nuostatas atliekama slinkio pataisa, patikslintoji koncentracijos vertė apskaičiuojama pagal 4 priedo 8.6.1 punktą.
 Su stabdymu susijusių nepatikslintųjų ir patikslintųjų išmetamųjų teršalų kiekio verčių skirtumas turi būti ne didesnis kaip ± 6 proc. su stabdymu susijusios nepatikslintosios išmetamųjų teršalų kiekio vertės. Jeigu rodmenų slinkis didesnis kaip 6 proc., bandymo rezultatai laikomi negaliojančiais. Jeigu atliekama rodmenų slinkio pataisa, teikiant ataskaitą apie išmetamųjų teršalų kiekį naudojami tik patikslinus rodmenų slinkį gauti išmetamųjų teršalų kiekiai.
 A.1.3. Išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimas
 Galutinis bandymo rezultatas suapvalinamas iki taikomame išmetamųjų teršalų kiekio standarte nurodyto į dešinę nuo dešimtainio skaičiaus kablelio esančių skaitmenų skaičiaus ir vieno papildomo svarbaus skaičiaus pagal standartą ASTM E 29-06b. Neleidžiama apvalinti tarpinių verčių, kuriomis remiantis skaičiuojamas galutinis su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų kiekis.
 A.1.3.1. Duomenų gavimo laiko derinimas
 Siekiant sumažinti nuokrypių, susidarančių dėl įvairių signalų vėlavimo, poveikį išmetamųjų teršalų masės skaičiavimams, išmetamųjų teršalų kiekio skaičiavimui svarbių duomenų gavimo laikas suderinamas pagal A.1.3.1.1–A.1.3.1.4 punktų nuostatas.
 A.1.3.1.1. Dujų analizatorių duomenys
 Dujų analizatorių užregistruoti duomenys tinkamai suderinami taikant 4 priedo 9.3.5 punkte nustatytą metodiką.
 A.1.3.1.2. Dujų analizatorių ir EFM duomenys
 Dujų analizatorių užregistruoti duomenys tinkamai suderinami su EFM duomenimis taikant A.1.3.1.4 punkte nustatytą metodiką.
 A.1.3.1.3. NITKMS ir variklio duomenys
 NITKMS (dujų analizatorių ir EFM) užregistruoti duomenys tinkamai suderinami su variklio EVĮ duomenimis taikant A.1.3.1.4 punkte nustatytą metodiką.
 A.1.3.1.4. Tikslesnio NITKMS duomenų gavimo laiko suderinimo metodika
 1 lentelėje nurodyti bandymo duomenys suskirstomi į 3 atskiras grupes:
 1.
 dujų analizatorių duomenys (THC, jeigu taikytina – CH4, CO, CO2 ir NOx koncentracijos);
 2.
 išmetamųjų dujų debito matuoklio duomenys (išmetamųjų dujų masės srautas ir išmetamųjų dujų temperatūra);
 3.
 variklio duomenys (sukimo momentas, sūkių dažnis, temperatūra, degalų debitas, transporto priemonės greitis pagal EVĮ duomenis).
 Su kitomis grupėmis suderintas kiekvienos grupės duomenų gavimo laikas patikrinamas nustatant didžiausią dviejų parametrų eilučių koreliacijos koeficientą. Visi vienai grupei priskirti parametrai paslenkami taip, kad būtų gautas didžiausias koreliacijos koeficientas. Skaičiuojant koreliacijos koeficientus naudojami šie parametrai:
 atliekant laiko suderinimą:
 a)
 1 ir 2 grupių duomenų (analizatorių ir EFM duomenys) ryšys su 3 grupės duomenimis (variklio duomenys): transporto priemonės greitis, nustatytas naudojant GPS ir EVĮ;
 b)
 1 grupės duomenų ryšys su 2 grupės duomenimis: CO2 koncentracija ir išmetamųjų teršalų masė;
 c)
 2 grupės duomenų ryšys su 3 grupės duomenimis: CO2 koncentracija ir varikliui tiekiamų degalų debitas.
 A.1.3.2. Duomenų nuoseklumo patikros
 A.1.3.2.1. Analizatorių ir EFM duomenys
 Duomenų nuoseklumas (EFM išmatuotas išmetamųjų dujų masės srautas ir dujų koncentracijos vertės) tikrinamas taikant EVĮ nurodyto išmatuotojo degalų debito ir pagal 4 priedo 8.4.1.6 punkte pateiktą formulę apskaičiuoto degalų debito koreliaciją. Sudaroma išmatuotųjų ir apskaičiuotųjų degalų debito verčių tiesinės regresijos lygtis. Taikant mažiausių kvadratų metodą sudaroma tokia geriausios sutapties lygtis:
 čia:
 y
 –
 apskaičiuotasis degalų debitas [g/s],
 m
 –
 tiesinės regresijos kreivės koeficientas;
 x
 –
 išmatuotasis degalų debitas [g/s],
 b
 –
 taškas y ašyje, kurį kerta regresijos tiesė.
 Apskaičiuojamas kiekvienos regresijos tiesės koeficientas (m) ir mišriosios koreliacijos koeficientas (r2). Šią analizę rekomenduojama atlikti intervale nuo 15 proc. didžiausios vertės iki didžiausios vertės ne mažesniu kaip 1 Hz dažniu. Kad bandymas būtų patvirtintas kaip tinkamas, turi būti įvertinta, ar laikomasi šių dviejų kriterijų:
 2 lentelė
 Leidžiami nuokrypiai
 Tiesinės regresijos kreivės koeficientas, m
 0,9–1,1 (rekomenduojama)
 Mišriosios koreliacijos koeficientas, r2
 Ne mažesnis kaip 0,90 (privaloma)
 A.1.3.2.2. EVĮ sukimo momento duomenys
 EVĮ sukimo momento duomenų nuoseklumas tikrinamas didžiausias EVĮ nurodytas sukimo momento vertes esant įvairiam variklio sūkių dažniui lyginant su atitinkamomis oficialiai pateiktos variklio, kuriam taikoma didžiausia galima apkrova, sukimo momento kreivės vertėmis, kaip nurodyta šio priedo 5 punkte.
 A.1.3.2.3. Su stabdymu susijusios degalų sąnaudos
 Su stabdymu susijusios degalų sąnaudos (SSSDS) tikrinamos naudojant:
 a)
 degalų sąnaudas, apskaičiuotas remiantis išmetamųjų teršalų kiekio duomenimis (dujų analizatorių užregistruotomis koncentracijomis ir išmetamųjų teršalų masės srauto duomenimis) pagal formules, pateiktas 4 priedo 8.4.1.6 punkte;
 b)
 atliktą darbą, apskaičiuotą naudojant EVĮ pateiktus duomenis (variklio sukimo momentas ir variklio sūkių dažnis).
 A.1.3.2.4. Ridos skaitiklis
 Transporto priemonės ridos skaitiklio rodomas atstumas tikrinamas jį lyginant su GPS duomenimis.
 A.1.3.2.5. Atmosferos slėgis
 Atmosferos slėgio vertė tikrinama ją lyginant su GPS gautais aukščio duomenimis.
 A.1.3.3. Sausų dujų duomenų perskaičiavimas į drėgnų dujų duomenis
 Jeigu koncentracijos išmatuotos sausoms dujoms, jos turi būti perskaičiuotos drėgnoms dujoms pagal 4 priedo 8.1 punkte pateiktą formulę.
 A.1.3.4. NOx kiekio pataisa atsižvelgiant į drėgnį ir temperatūrą
 NITKMS išmatuotos NOx koncentracijos vertės netikslinamos atsižvelgiant į aplinkos temperatūrą ir drėgnį.
 A.1.3.5. Momentinio išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimas
 Išmetamųjų teršalų masė nustatoma taip, kaip nurodyta 4 priedo 8.4.2.3 punkte.
 A.1.4. Išmetamųjų teršalų kiekio ir atitikties koeficientų nustatymas
 A.1.4.1. Vidurkinimo intervalo principas
 Išmetamųjų teršalų kiekiai integruojami naudojant slankiojo vidurkinimo intervalo metodą, pagrįstą etalonine CO2 mase arba atliktu etaloniniu darbu. Skaičiavimo principas: išmetamųjų teršalų masė skaičiuojama naudojant ne išsamų duomenų rinkinį, o išsamaus duomenų rinkinio dalis, kurių eilutės ilgis nustatomas taip, kad atitiktų variklio išmetamo CO2 masę arba atliktą darbą, išmatuotą per etaloninį laboratorinį pereinamųjų režimų ciklą. Slankiojo vidurkio skaičiavimai atliekami taikant laiko poslinkį Δt, lygų duomenų ėmimo laikotarpiui. Šios duomenų rinkinio dalys, naudojamos išmetamųjų teršalų kiekio vidurkiui nustatyti, tolesniuose punktuose vadinamos vidurkinimo intervalais.
 Negaliojančios duomenų rinkinio dalys nenaudojamos skaičiuojant vidurkinimo intervale atliktą darbą arba išmetamo CO2 masę ir išmetamųjų teršalų kiekį.
 Negaliojančiais laikomi šie duomenys:
 a)
 prietaisų periodinių patikrų duomenys ir (arba) duomenys, gauti po nulinio atsako slinkio patikrų;
 b)
 duomenys, neatitinkantys šio priedo 4.2 ir 4.3 punktuose nustatytų sąlygų.
 Išmetamųjų teršalų masė (mg intervale) nustatoma taip, kaip nurodyta 4 priedo 8.4.2.3 punkte.
 1 pav.
 Transporto priemonės greičio kitimas laiko atžvilgiu ir vidutinio transporto priemonės išmestų teršalų kiekio, pradedant skaičiuoti nuo pirmojo vidurkinimo intervalo, kitimas laiko atžvilgiu.
 A.1.4.2. Atliktu darbu pagrįstas metodas
 2 pav.
 Atliktu darbu pagrįstas metodas
 i-tojo vidurkinimo intervalo trukmė (t
 2,i
 – t
 1,i
 ) nustatoma taip:
 čia:
 W(tj,i)
 variklio atliktas darbas, išmatuotas nuo paleidimo iki laiko momento tj,i
 , kWh;
 Wref
 variklio atliktas darbas pagal WHTC, kWh;
 t2,i
 parenkama pagal šią sąlygą:
 čia Δt – duomenų rinkimo intervalas, lygus vienai sekundei arba trumpesnis.
 A.1.4.2.1. Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas
 Kiekvienam intervalui ir kiekvienam teršalui apskaičiuojama išmetamųjų teršalų savitoji masė egas
 (mg/kWh):
 čia:
 m
 –
 išmetamojo teršalo masė, mg intervale,
 –
 variklio atliktas darbas i-tame vidurkinimo intervale, kWh.
 A.1.4.2.2. Galiojančių intervalų atranka
 Galiojantys intervalai yra intervalai, kuriuose nustatyta vidutinė galia viršija ribinę galios vertę, lygią 20 proc. didžiausiosios variklio galios. Galiojančių intervalų procentinė dalis turi būti ne mažesnė kaip 50 proc.
 A.1.4.2.2.1.
 Jeigu galiojančių intervalų procentinė dalis mažesnė kaip 50 proc., duomenų vertinimas kartojamas taikant mažesnes ribines galios vertes. Ribinė galios vertė mažinama po 1 proc. punktą, kol galiojančių intervalų procentinė dalis tampa ne mažesnė kaip 50 proc.
 A.1.4.2.2.2.
 Bet kuriuo atveju sumažintoji ribinė vertė negali būti mažesnė kaip 15 proc.
 A.1.4.2.2.3.
 Jeigu galiojančių intervalų procentinė dalis mažesnė kaip 50 proc., kai ribinė galios vertė lygi 15 proc., bandymas laikomas negaliojančiu.
 A.1.4.2.3. Atitikties koeficientų apskaičiavimas
 Kiekvienam galiojančiam intervalui ir kiekvienam teršalui apskaičiuojami atitikties koeficientai:
 čia:
 e
 –
 su stabdymu susijusi išmetamojo teršalo masė, mg/kWh,
 L
 –
 taikoma ribinė vertė, mg/kWh.
 A.1.4.3. CO2 mase pagrįstas metodas
 3 pav.
 CO2 mase pagrįstas metodas
 i-tojo vidurkinimo intervalo trukmė (t
 2,i
 – t
 1,i
 ) nustatoma taip:
 čia:
 mCO2(tj,i)
 CO2 masė, išmatuota nuo paleidimo iki laiko momento tj,i
 , kg;
 mCO2,ref
 CO2 masė, nustatyta per WHTC, kg;
 t2,i
 parenkama pagal šią sąlygą:
 čia Δt – duomenų rinkimo intervalas, lygus vienai sekundei arba trumpesnis.
 CO2 masė atskirais intervalais apskaičiuojama integruojant momentinius išmetamųjų teršalų kiekius, apskaičiuotus pagal A.1.3.5 punkte nustatytus reikalavimus.
 A.1.4.3.1. Galiojančių intervalų atranka
 Galiojantys intervalai yra intervalai, kurių trukmė neviršija didžiausiosios trukmės, apskaičiuotos pagal šią formulę:
 čia:
 D
 max
 didžiausioji intervalo trukmė, s;
 P
 max
 didžiausioji variklio galia, kW.
 A.1.4.3.1.1.
 Jeigu galiojančių intervalų procentinė dalis mažesnė kaip 50 proc., duomenų vertinimas kartojamas taikant ilgesnę intervalo trukmę. Tai atliekama A.1.4.3.1 punkte pateiktos formulės vertę 0,2 palaipsniui mažinant 0,01, kol galiojančių intervalų procentinė dalis tampa ne mažesnė kaip 50 proc.
 A.1.4.3.1.2.
 Bet kuriuo atveju sumažintoji vertė neturi būti mažesnė kaip 0,15.
 A.1.4.3.1.3.
 Jeigu esant didžiausiai intervalo trukmei pagal A.1.4.3.1, A.1.4.3.1.1 ir A.1.4.3.1.2 punktus apskaičiuota galiojančių intervalų procentinė dalis mažesnė kaip 50 proc., bandymas laikomas negaliojančiu.
 A.1.4.3.2. Atitikties koeficientų apskaičiavimas
 Kiekvienam intervalui ir kiekvienam teršalui apskaičiuojami atitikties koeficientai:
 kai (eksploatacijos koeficientas) ir
 (sertifikavimo koeficientas)
 čia:
 m
 –
 išmetamojo teršalo masė, mg intervale;
 –
 išmetamo CO2 masė per i-tąjį vidurkinimo intervalą, kg;
 mCO2,ref
 –
 variklio išmetamo CO2 masė, nustatyta per WHTC, kg;
 mL
 –
 išmetamo teršalo masė, atitinkanti per WHTC taikomą ribinę vertę, mg.
 (1) Matuojama drėgnoji koncentracija arba perskaičiuojama į drėgnąją koncentraciją.
 (2) Tik dujiniams varikliams, varomiems gamtinėmis dujomis.
 (3) Naudoti aplinkos temperatūros jutiklį arba įsiurbiamo oro temperatūros jutiklį.
 (4) Užregistruotoji vertė turi būti a) naudingasis sukimo momentas arba b) naudingasis sukimo momentas, apskaičiuotas remiantis tikruoju variklio procentiniu sukimo momentu, trinties jėgos momentu ir etaloniniu sukimo momentu, kaip nustatyta standarte SAE J1939-71.
 2 priedėlis
 Nešiojamoji matavimo įranga
 A.2.1. Bendrosios nuostatos
 Išmestų dujinių teršalų kiekis matuojamas pagal šio priedo 1 priedėlyje išdėstytą procedūrą. Šiame priedėlyje aprašomos per šiuos bandymus naudotinos nešiojamosios matavimo įrangos charakteristikos.
 A.2.2. Matavimo įranga
 A.2.2.1. Bendrosios dujų analizatorių specifikacijos
 NITKMS dujų analizatorių specifikacijos turi atitikti 4 priedo 9.3.1 punkte nustatytus reikalavimus.
 A.2.2.2. Dujų analizatorių technologija
 Dujos analizuojamos taikant technologijas, nurodytas 4 priedo 9.3.2 punkte.
 Azoto oksidų analizatorius taip pat gali būti nedispersinio ultravioletinių spindulių (NDUV) tipo.
 A.2.2.3. Išmetamųjų dujinių teršalų mėginių ėmimas
 Mėginių zondas turi atitikti 4 priedo 2 priedėlio A.2.1.2 punkte nustatytus reikalavimus. Mėginių ėmimo linija pašildoma iki 190 °C (+/- 10 °C).
 A.2.2.4. Kiti prietaisai
 Matavimo prietaisai turi atitikti 4 priedo 7 lentelėje ir 9.3.1 punkte nustatytus reikalavimus.
 A.2.3. Pagalbinė įranga
 A.2.3.1. Išmetamųjų dujų debito matuoklio (EFM) prijungimas prie išmetamojo vamzdžio
 Įrengus EFM, atgalinio slėgio padidėjimas turi neviršyti variklio gamintojo rekomenduojamos vertės, o išmetamasis vamzdis turi pailgėti ne daugiau kaip 1,2 m. Atsižvelgiant į visas sudedamąsias NITKMS įrangos dalis, EFM įrengimas turi atitikti vietoje taikomas kelių saugos taisykles ir draudimo reikalavimus.
 A.2.3.2. NITKMS įrengimo vieta ir montavimo įranga
 NITKMS įranga montuojama taip, kaip nurodyta 6io priedo 1 priedėlio A.1.2.4 punkte.
 A.2.3.3. Elektros energija
 NITKMS įrangai reikalinga elektros energija tiekiama taip, kaip aprašyta šio priedo 4.6.6 punkte.
 3 priedėlis
 Nešiojamosios matavimo įrangos kalibravimas
 A.3.1. Įrangos kalibravimas ir patikra
 A.3.1.1. Kalibravimo dujos
 NITKMS dujų analizatoriai kalibruojami naudojant kalibravimo dujas, atitinkančias 4 priedo 9.3.3 punkte nustatytus reikalavimus.
 A.3.1.2. Nuotėkio bandymas
 NITKMS nuotėkio bandymai atliekami pagal 4 priedo 9.3.4 punkte nustatytus reikalavimus.
 A.3.1.3. Analizės sistemos atsako laiko patikra
 NITKMS analizės sistemos atsako laiko patikra atliekama pagal 4 priedo 9.3.5 punkte nustatytus reikalavimus.
 8 priedėlis
 EVĮ sukimo momento signalo atitikties patikros metodas
 A.4.1. Įžanga
 Šiame priedėlyje bendrai aprašomas per eksploatuojamos NITKMS bandymus EVĮ perduodamo sukimo momento signalo atitikties patikros metodas.
 Išsamią taikytiną metodiką nustato variklių gamintojas, tvirtina tipo patvirtinimo institucija.
 A.4.2. Didžiausiojo sukimo momento metodas
 A.4.2.1.
 Didžiausiojo sukimo momento metodu pademonstruojama, kad atliekant transporto priemonės bandymą buvo pasiektas etaloninės didžiausiojo sukimo momento kreivės, kaip variklio sūkių dažnio funkcijos, taškas.
 A.4.2.2.
 Jeigu per eksploatuojamos NITKMS išmetamųjų teršalų kiekio matavimo bandymą etaloninės didžiausiojo sukimo momento kreivės, kaip variklio sūkių dažnio funkcijos, taškas nepasiekiamas, gamintojui suteikiama teisė prireikus pakeisti transporto priemonės apkrovą ir (arba) bandymų kelią, kad jis galėtų įrodyti atitiktį po eksploatuojamos NITKMS išmetamųjų teršalų kiekio matavimo bandymo.
 9A PRIEDAS
 BORTO DIAGNOSTIKOS SISTEMOS (BDS)
 1. ĮŽANGA
 1.1. Šiame priede nustatomi variklių sistemų, kurioms taikoma ši taisyklė, išmetamam teršalų kiekiui kontroliuoti skirtų borto diagnostikos sistemų (BDS) veikimo aspektai.
 2. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 2.1. Bendrieji reikalavimai, įskaitant specialiuosius reikalavimus dėl elektroninių sistemų saugumo, yra tokie, kaip nustatyta 9B priedo 4 punkte ir aprašyta šio priedo 2 punkte.
 2.2. Rezervuota
 2.3. Papildomos nuostatos dėl stebėjimo reikalavimų
 2.3.1. Netinkamas purkštuvų veikimas
 2.3.1.1.
 Gamintojas pateikia tipo patvirtinimo institucijai netinkamai veikiančių (pvz., užsikimšusių arba užterštų) purkštuvų ilgalaikio poveikio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės sistemai analizę, net jeigu BDS ribinės vertės dėl šių gedimų neviršijamos.
 2.3.1.2.
 Pasibaigus šios taisyklės 4.10.7 punkte nustatytam laikotarpiui, gamintojas pateikia tipo patvirtinimo institucijai stebėjimo metodų, kuriuos jis ketina taikyti kartu su privalomais pagal 9B priedo 3 priedėlį, kad nustatytų 2.3.1.1 punkte įvardytą poveikį, planą.
 2.3.1.2.1.
 Institucijai patvirtinus šį planą, gamintojas įdiegia šiuos metodus BDS sistemoje, kad būtų suteiktas tipo patvirtinimas.
 2.3.2. Stebėsenos reikalavimai, susiję su papildomo kietųjų dalelių apdorojimo įtaisais
 2.3.2.1.
 Papildomo kietųjų dalelių apdorojimo įtaiso, įskaitant filtravimo ir nepertraukiamo regeneravimo procesus, eksploatacinės savybės stebimos ir lyginamos su 1 lentelėje BDS sistemai nustatyta ribine verte.
 2.3.2.2.
 Jeigu naudojamas sieninis dyzelino kietųjų dalelių filtras (DPF), gamintojas gali pasirinkti taikyti 9B priedo 8 priedėlyje nustatytus eksploatacinių savybių stebėjimo reikalavimus, o ne 2.3.2.1 punkto reikalavimus, jeigu jis, remdamasis technine dokumentacija, gali įrodyti, kad naudojant nusidėvėjusią sudedamąją dalį 9B priedo 8 priedėlyje nurodytomis variklio eksploatavimo sąlygomis užtikrinama tiesioginė filtravimo veiksmingumo sumažėjimo ir slėgio sumažėjimo visame DPF („delta slėgis“) koreliacija.
 2.4. Alternatyvus patvirtinimas
 2.4.1. Rezervuota (1)
 2.4.2. Vietoje 9B priedo 4 punkte nustatytų ir šiame priede aprašytų reikalavimų variklių gamintojai, kurie pasaulyje per metus pagamina mažiau kaip 500 variklių, kurių tipui taikoma ši taisyklė, pagal šios taisyklės reikalavimus gali gauti tipo patvirtinimą, jeigu variklio sistemos išmetamųjų teršalų kontrolės sudedamosios dalys stebimos bent jau siekiant įvertinti grandinės nepertraukiamumą ir jutiklių duomenų pagrįstumą bei patikimumą ir kai papildomo apdorojimo sistema stebima bent jau siekiant nustatyti visišką veikimo sutrikimą. Variklių gamintojai, kurie pasaulyje per metus pagamina mažiau kaip 50 variklių, kurių tipui taikoma ši taisyklė, pagal šios taisyklės reikalavimus gali gauti tipo patvirtinimą, jeigu variklio sistemos išmetamųjų teršalų kontrolės sudedamosios dalys stebimos bent jau siekiant įvertinti grandinės nepertraukiamumą ir jutiklių duomenų pagrįstumą bei patikimumą (sudedamųjų dalių stebėsena).
 Šiame punkte išdėstytas alternatyvias nuostatas gamintojas gali taikyti ne daugiau kaip 500 variklių per metus.
 2.4.3. Tipo patvirtinimo institucija praneša kitoms susitariančiosioms šalims apie kiekvieno tipo pavirtinimo pagal [2.4.1 punktą ir] 2.4.2 punktą suteikimo aplinkybes.
 2.5. Produkcijos atitiktis
 BDS sistemai taikomi šios taisyklės 8.4 punkte nustatyti gamybos atitikties reikalavimai.
 Jeigu tipo patvirtinimo institucija nusprendžia, kad reikia atlikti gaminamos BDS sistemos atitikties patikrą, patikra atliekama pagal šios taisyklės 8.4 punkte nustatytus reikalavimus.
 3. VEIKIMO CHARAKTERISTIKŲ REIKALAVIMAI
 3.1. Taikomi eksploatacinių savybių reikalavimai nustatyti 9B priedo 5 punkte.
 3.2. BDS sistemų ribinės vertės
 3.2.1. Slėginio uždegimo variklių BDS sistemoms taikytinos ribinės vertės nurodytos šiame priede pateiktos 1 lentelės eilutėje „bendrieji reikalavimai“, o dujinių ir priverstinio uždegimo variklių, montuojamų M3 kategorijos transporto priemonėse, N2 kategorijos transporto priemonėse, kurių didžiausia leidžiama masė didesnė kaip 7,5 tonos, ir N3 kategorijos transporto priemonėse – 2 lentelės.
 3.2.2. Iki šios taisyklės 4.10.7 punkte nustatyto palaipsninio diegimo laikotarpio pabaigos slėginio uždegimo variklių BDS sistemoms taikomos ribinės vertės, nurodytos 1 lentelės eilutėje „palaipsninio diegimo laikotarpis“, o dujinių ir priverstinio uždegimo variklių, montuojamų M3 kategorijos transporto priemonėse, N2 kategorijos transporto priemonėse, kurių didžiausia leidžiama masė didesnė kaip 7,5 tonos, ir N3 kategorijos transporto priemonėse – 2 lentelės.
 1 lentelė
 BDS sistemų ribinės vertės (slėginio uždegimo variklių)
 Ribinė vertė, mg/kWh
 NOx
 KD masė
 Palaipsninio diegimo laikotarpis
 1 500
 25
 Bendrieji reikalavimai
 1 200
 25
 2 lentelė
 BDS sistemų ribinės vertės (visi dujiniai ir priverstinio uždegimo varikliai, montuojami M3 kategorijos transporto priemonėse, N2 kategorijos transporto priemonėse, kurių didžiausia leidžiama masė didesnė kaip 7,5 tonos, ir N3 kategorijos transporto priemonėse)
 Ribinė vertė, mg/kWh
 NOx
 CO
 (2)
 Palaipsninio diegimo laikotarpis
 1 500
 Bendrieji reikalavimai
 1 200
 4. DEMONSTRACINIO BANDYMO REIKALAVIMAI
 4.1. Taikomi demonstracinio bandymo reikalavimai ir bandymų metodika nustatyti 9B priedo 6 ir 7 punktuose.
 5. DOKUMENTŲ REIKALAVIMAI
 5.1. Taikomi dokumentų reikalavimai nustatyti 9B priedo 8 punkte.
 6. EKSPLOATACINIŲ SAVYBIŲ REIKALAVIMAI
 Šio punkto reikalavimai taikomi BDS sistemų stebėjimo prietaisams, atsižvelgiant į 9C priedo nuostatas.
 6.1. Techniniai reikalavimai
 6.1.1. BDS sistemų eksploatacinių savybių vertinimo techniniai reikalavimai, įskaitant reikalavimus dėl ryšių protokolų, skaitiklių, vardiklių ir jų pokyčio, yra tokie, kaip nustatyta 9C priede.
 6.1.2. Visų pirma, BDS sistemos tam tikro stebėjimo prietaiso m eksploatacinių savybių koeficientas (IUPRm) apskaičiuojamas pagal šią formulę:
 čia:
 skaitiklism
 – tam tikro stebėjimo prietaiso m skaitiklis, t. y. matuoklis, rodantis, kiek kartų transporto priemone buvo važiuota taip, kad susidarė visos stebėjimo sąlygos, būtinos tam, kad tam tikras stebėjimo prietaisas nustatytų įvykusį gedimą;
 ir
 vardiklism
 – tam tikro stebėjimo prietaiso m vardiklis, t. y. matuoklis, rodantis važiavimo ciklų, kurie stebimi tuo stebėjimo prietaisu (arba per kuriuos buvo įvykių, kuriuos fiksavo tas stebėjimo prietaisas), skaičių.
 6.1.3. Transporto priemonėje įrengtų stebėjimo prietaisų grupės g eksploatacinių savybių koeficientas (IUPRg) apskaičiuojamas pagal šią formulę:
 čia:
 skaitiklisg
 – stebėjimo prietaisų grupės g skaitiklis, kuris yra tam tikro stebėjimo prietaiso m, kurio eksploatacinių savybių koeficientas, apibrėžtas 6.1.2 punkte, yra mažiausias iš visų tam tikroje transporto priemonėje įrengtų tos grupės g stebėjimo prietaisų, tikroji vertė (skaitiklism);
 ir
 vardiklisg
 – stebėjimo prietaisų grupės g vardiklis, kuris yra tam tikro stebėjimo prietaiso m, kurio eksploatacinių savybių koeficientas, apibrėžtas 6.1.2 punkte, yra mažiausias iš visų tam tikroje transporto priemonėje įrengtų tos grupės g stebėjimo prietaisų, tikroji vertė (vardiklism).
 6.2. Mažiausiasis eksploatacinių savybių koeficientas
 6.2.1. BDS sistemos stebėjimo prietaiso m eksploatacinių savybių koeficientas IUPRm, kaip apibrėžta 9C priedo 5 punkte, turi būti ne mažesnis už mažiausiąjį eksploatacinių savybių koeficientą IUPRm(min), taikytiną stebėjimo prietaisui m per visą šios taisyklės 5.4 punkte nurodytų variklių eksploatavimo laikotarpį.
 6.2.2. Visų stebėjimo prietaisų mažiausiojo eksploatacinių savybių koeficiento IUPR(min) vertė yra 0,1.
 6.2.3. Laikoma, kad 6.2.1 punkto reikalavimo yra laikomasi, jeigu visos stebėjimo prietaisų grupės g atitinka šias sąlygas:
 6.2.3.1.
 visų transporto priemonių, kuriose sumontuoti nagrinėjamai BDS sistemą turinčių variklių šeimai priklausantys varikliai, IUPRg verčių vidutinė IUPRg vertė yra ne mažesnė už IUPR(min) ir
 6.2.3.2.
 daugiau kaip pusės variklių, minimų 6.2.3.1 punkte, IUPRg vertė yra ne mažesnė už IUPR(min) vertę.
 6.3. Dokumentų reikalavimai
 6.3.1. Dokumentuose, susijusiuose su kiekviena stebima sudedamąja dalimi arba sistema ir privalomuose pagal 9B priedo 8 punktą, pateikiama tokia informacija apie eksploatacinių savybių duomenis:
 a)
 skaitiklio ir vardiklio verčių didinimo kriterijai;
 b)
 skaitiklio arba vardiklio verčių nedidinimo kriterijai.
 6.3.1.1.
 6.3.1 punkte nurodytuose dokumentuose pateikiami visi bendrojo vardiklio vertės nedidinimo kriterijai.
 6.4. Pareiškimas dėl BDS sistemos eksploatacinių savybių atitikties
 6.4.1. Paraiškoje suteikti patvirtinimą gamintojas pateikia pagal šio priedo 2 priedėlyje pateiktą pavyzdį parengtą pareiškimą, kad BDS sistemos eksploatacinės savybės atitinka reikalavimus. Be šio pareiškimo pagal 6.5 punkte nustatytas papildomo vertinimo taisykles patikrinama atitiktis 6.1 punkto reikalavimams.
 6.4.2. Šis 6.4.1 punkte nurodytas pareiškimas pridedamas prie dokumentų, susijusių su BDS sistemą turinčių variklių šeima ir privalomų pagal šio priedo 5 ir 6.3 punktus.
 6.4.3. Gamintojas saugo visų bandymų duomenų, inžinerinės ir gamybos analizės bei kitokios informacijos įrašus, kuriais remiantis rengiamas BDS sistemos eksploatacinių savybių atitikties pareiškimas. Tipo patvirtinimo institucijai pareikalavus, gamintojas pateikia jai šią informaciją.
 6.4.4. Šios taisyklės 4.10.7 punkte nustatytu palaipsninio diegimo laikotarpiu gamintojas atleidžiamas nuo pareigos pateikti pagal 6.4.1 punktą privalomą pareiškimą.
 6.5. Eksploatacinių savybių vertinimas
 6.5.1. BDS sistemos eksploatacinės savybės ir jų atitiktis šio priedo 6.2.3 punktui įrodomos bent jau pagal šio priedo 1 priedėlyje nustatytą procedūrą.
 6.5.2. Nacionalinės institucijos ir jų atstovai gali rengti papildomus bandymus, kad patikrintų atitiktį šio priedo 6.2.3 punktui.
 6.5.2.1.
 Institucijos, norėdamos įrodyti neatitiktį šio priedo 6.2.3 punkto reikalavimams remdamosi šio priedo 6.5.2 punkto nuostata, privalo naudodamos ne mažesnę kaip 30 transporto priemonių imtį ir užtikrindamos 95 proc. patikimumo lygį įrodyti, kad nesilaikoma bent vieno iš šio priedo 6.2.3 punkto reikalavimų.
 6.5.2.2.
 Gamintojui turi būti suteikta galimybė įvertinti atitiktį šio priedo 6.2.3 punkto reikalavimams, kurių atžvilgiu pagal šio priedo 6.5.2.1 punktą buvo įrodyta neatitiktis, atliekant 30 transporto priemonių imties bandymą, bet taikant didesnį statistinio patikimumo lygį nei nurodyta 6.5.2.1 punkte.
 6.5.2.3.
 Kiek tai susiję su bandymais pagal 6.5.2.1 ir 6.5.2.2 punktus, valdžios institucijos ir gamintojai susijusius duomenis, pvz., transporto priemonių atrankos, privalo pateikti kitoms šalims.
 6.5.3. Jeigu neatitiktis šio priedo 6.2.3 punkto reikalavimams nustatoma pagal šio priedo 6.5.1 arba 6.5.2 punkto reikalavimus, pagal šios taisyklės 9.3 punktą imamasi taisomųjų veiksmų.
 (1) Šis punktas paliktas tuščias būsimiems alternatyviems patvirtinimams (pvz., Euro VI reikalavimų perkėlimas į Taisyklę Nr. 83)
 (2) CO BDS sistemų ribinė vertė turi būti nustatyta vėlesniu etapu.
 1 priedėlis
 Borto diagnostikos sistemos eksploatacinių savybių vertinimas
 A.1.1. Bendrosios nuostatos
 A.1.1.1. Šiame priedėlyje nustatoma procedūra, taikytina pagal šio priedo 6 punktą demonstruojant BDS sistemos eksploatacines savybes.
 A.1.2. BDS sistemos eksploatacinių savybių vertinimo metodika
 A.1.2.1. Variklių šeimos BDS sistemos eksploatacines savybes gamintojas demonstruoja tipo patvirtinimo institucijai, suteikusiai tipo patvirtinimą susijusioms transporto priemonėms arba varikliams. Demonstruojant būtina atsižvelgti į visų svarstomai variklių šeimai priklausančių BDS sistemą turinčių variklių šeimų BDS sistemų eksploatacines savybes (1 paveikslas).
 1 pav.
 Dvi BDS sistemą turinčių variklių šeimos vienoje variklių šeimoje
 A.1.2.1.1. BDS sistemos eksploatacinių savybių demonstracinį bandymą organizuoja ir vykdo gamintojas, glaudžiai bendradarbiaudamas su tipo patvirtinimo institucija.
 A.1.2.1.2. Įrodinėdamas atitiktį, gamintojas gali naudoti susijusius elementus, kurie buvo naudojami įrodinėjant kitai variklių šeimai priklausančios BDS sistemą turinčios variklių šeimos atitiktį, jeigu ankstesnė įrodymo procedūra buvo vykdoma ne anksčiau kaip prieš dvejus metus iki dabartinės demonstravimo procedūros (2 paveikslas).
 A.1.2.1.2.1.
 Tačiau tokiu atveju gamintojas negali naudoti šių elementų įrodinėdamas daugiau nei dviejų variklių šeimų atitiktį, jeigu šios įrodymo procedūros vykdomos vėliau kaip po dviejų metų nuo pirmojo šių elementų panaudojimo atitikčiai įrodyti.
 2 pav.
 Anksčiau įrodyta BDS sistemą turinčių variklių šeimos atitiktis
 A.1.2.2. BDS sistemos eksploatacinės savybės demonstruojamos tuo pat metu ir tokiu pat dažnumu, kaip ir eksploatuojamų transporto priemonių atitiktis, kaip nustatyta 8 priede.
 A.1.2.3. Suteikiant pirminį naujos variklių šeimos tipo patvirtinimą, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia pradinį atitikties patikrų tvarkaraštį ir atrankos planą.
 A.1.2.4. Jeigu tam tikro tipo transporto priemonėse nenumatyta ryšių sąsaja, suteikianti galimybę gauti reikiamus eksploatacinių savybių duomenis, nurodytus 9C priede, kokių nors duomenų trūksta arba taikomas nestandartinis duomenų tvarkymo protokolas, tokio tipo transporto priemonės laikomos neatitinkančiomis reikalavimų.
 A.1.2.4.1. Pavienės transporto priemonės su mechaninėmis arba elektros triktimis, kurių reikiamų eksploatacinių savybių duomenų, nurodytų 9C priede, gauti neįmanoma, į atitikties patikros tyrimus neįtraukiamos ir tų transporto priemonių tipas nelaikomas neatitinkančiu reikalavimų, nebent galima rasti trūkstamą skaičių transporto priemonių, kurios atitinka atrankos reikalavimus ir kurias naudojant tyrimą galima atlikti tinkamai.
 A.1.2.5. Jeigu tam tikro tipo variklių arba transporto priemonių eksploatacinių savybių duomenų rinkimas turi įtakos BDS sistemos gebėjimui atlikti stebėjimo funkciją, to tipo varikliai arba transporto priemonės laikomi neatitinkančiais reikalavimų.
 A.1.3. BDS eksploatacinių savybių duomenys
 A.1.3.1. Vertinant BDS sistemą turinčių variklių šeimos atitiktį turi būti atsižvelgiama į tuos BDS eksploatacinių savybių duomenys, kuriuos BDS sistema registruoja pagal 9C priedo 6 punktą ir kurie pateikiami pagal šio priedo 7 punktą.
 A.1.4. Variklių arba transporto priemonių atranka
 A.1.4.1. Variklių atranka
 A.1.4.1.1. Jeigu BDS sistemą turinčių variklių šeima naudojama keliose variklių šeimose (2 paveikslas), gamintojas atrenka kiekvienos tokios variklių šeimos variklius, kuriuos naudojant bus įrodinėjama BDS sistemą turinčių variklių šeimos eksploatacinių savybių atitiktis.
 A.1.4.1.2. Įrodinėjant gali būti naudojamas bet kuris tam tikros BDS sistemą turinčių variklių šeimos variklis, net jeigu juose sumontuotos stebėjimo sistemos yra skirtingų kartų arba modifikacijų.
 A.1.4.2. Transporto priemonių atranka
 A.1.4.2.1. Transporto priemonių grupės
 A.1.4.2.1.1.
 Klasifikuojant transporto priemones, kurių atitiktį reikia įrodyti, išskiriamos šešios transporto priemonių grupės:
 a)
 N klasės transporto priemonės: tolimiems reisams skirtos transporto priemonės, prekėms vežti skirtos transporto priemonės ir kitokios transporto priemonės, pvz., skirtos statyboms;
 b)
 M klasės transporto priemonės: tolimojo susisiekimo ir tarpmiestiniai autobusai, miesto autobusai ir kitokios transporto priemonės, pvz., M1 kategorijos.
 A.1.4.2.1.2.
 Jeigu įmanoma, atliekant tyrimą transporto priemonių parenkama iš kiekvienos grupės.
 A.1.4.2.1.3.
 Iš kiekvienos grupės parenkama ne mažiau kaip po 15 transporto priemonių.
 A.1.4.2.1.4.
 Jeigu BDS sistemą turinčių variklių šeima naudojama keliose variklių šeimose (2 paveikslas), gamintojas iš kiekvienos transporto priemonių grupei priklausančios variklių šeimos parenka tiek transporto priemonių variklių, kad jų kiekis kuo labiau atitiktų parduotų ir naudojamų transporto priemonių santykį toje transporto priemonių grupėje.
 A.1.4.2.2. Transporto priemonės tinkamumas
 A.1.4.2.2.1.
 Atrinkti varikliai turi būti sumontuoti susitariančiųjų šalių valstybėje registruotose ir naudojamose transporto priemonėse.
 A.1.4.2.2.2.
 Pateikiami kiekvienos atrinktos transporto priemonės techninės priežiūros dokumentai, pagal kuriuos būtų galima įrodyti, kad transporto priemonė buvo tinkamai eksploatuojama ir prižiūrima pagal gamintojo rekomendacijas.
 A.1.4.2.2.3.
 Patikrinama, ar BDS sistema veikia tinkamai. Užregistruojami visi su pačia BDS sistema susiję BDS sistemos atmintinėje įrašyti gedimų rodytuvo rodmenys ir atliekami reikiami remonto darbai.
 A.1.4.2.2.4.
 Neturi būti jokių variklio arba transporto priemonės požymių, rodančių, kad jie buvo netinkamai eksploatuojami, pvz., kad jie buvo perkrauti, eksploatuoti naudojant netinkamus degalus arba kad buvo kitaip pažeisti jų eksploatavimo reikalavimai, arba kitų požymių, pvz., klastojimo, galinčių turėti įtakos BDS sistemos eksploatacinėms savybėms. Kompiuterio atmintinėje saugomi BDS sistemos trikčių kodai ir informacija apie eksploatavimo trukmę įtraukiami į įrodymus, į kuriuos atsižvelgiama nustatant, ar transporto priemonė buvo eksploatuojama netinkamai ir ar ji dėl kokių nors kitų priežasčių neturėtų būti įtraukta tarp tiriamųjų.
 A.1.4.2.2.5.
 Visos išmetamųjų teršalų kontrolės ir BDS sistemos sudedamosios dalys turi būti tokios, kaip nurodyta nustatytuose tipo patvirtinimo dokumentuose.
 A.1.5. Eksploatacinių savybių tyrimai
 A.1.5.1. Eksploatacinių savybių duomenų rinkimas
 A.1.5.1.1. Pagal A.1.6 punkto nuostatas gamintojas iš kiekvienos tiriamos transporto priemonės BDS sistemos paima šią informaciją:
 a)
 transporto priemonės identifikacinį numerį (TPIN);
 b)
 pagal 9C priedo 6 punkto reikalavimus sistemos užregistruotus kiekvienos stebėjimo prietaisų grupės skaitiklįg ir vardiklįg;
 c)
 bendrąjį vardiklį;
 d)
 uždegimo ciklų skaičiaus matuoklio vertę;
 e)
 bendrą variklio veikimo valandų skaičių;
 A.1.5.1.2. Vertinamos stebėjimo prietaisų grupės rezultatų nepaisoma, jeigu mažiausia privaloma vardiklio vertė 25 nebuvo pasiekta.
 A.1.5.2. Eksploatacinių savybių vertinimas
 A.1.5.2.1. Tikrasis tam tikro variklio stebėjimo prietaisų grupės eksploatacinių savybių koeficientas (IUPRg) apskaičiuojamas remiantis iš tos transporto priemonės BDS sistemos paimtu skaitikliug ir vardikliug.
 A.1.5.2.2. Pagal šio priedo 6.5.1 punkto reikalavimus vertinant BDS sistemą turinčių variklių eksploatacines savybes, vertinama kiekviena stebėjimo prietaisų grupė, priklausanti BDS sistemą turinčių variklių šeimai, priskiriamai tam tikrai transporto priemonių grupei.
 A.1.5.2.3. Kad ir kokia tai būtų transporto priemonių grupė, apibrėžta šio priedėlio A.1.4.2.1 punkte, BDS sistemos eksploatacinės savybės laikomos įrodytomis, kaip reikalaujama šio priedo 6.5.1 punkte, tik jeigu kiekviena stebėjimo prietaisų grupė g atitinka šias sąlygas:
 a)
 vidutinė nagrinėjamosios imties verčių IUPRg vertė IUPRg yra ne didesnė už 88 proc. IUPR(min) ir
 b)
 daugiau kaip 34 proc. visų nagrinėjamos imties variklių IUPRg vertė ne mažesnė už IUPR(min) vertę.
 A.1.6. Ataskaitos teikimas tipo patvirtinimo institucijai
 Gamintojai pateikia tipo patvirtinimo institucijai ataskaitą apie BDS sistemą turinčių variklių šeimos eksploatacines savybes, kurioje pateikiama tokia informacija:
 A.1.6.1. Nagrinėjamai BDS sistemą turinčių variklių šeimai priklausančių variklių šeimų sąrašas (1 paveikslas).
 A.1.6.2. Toliau nurodyta informacija apie demonstravimui naudotas transporto priemones:
 a)
 bendras demonstraciniam bandymui naudotų transporto priemonių skaičius;
 b)
 transporto priemonių grupių skaičius ir tipas;
 c)
 kiekvienos transporto priemonės TPIN ir trumpas aprašas (tipas, variantas, versija).
 A.1.6.3. Informacija apie kiekvienos transporto priemonės eksploatacines savybes:
 a)
 kiekvienos stebėjimo prietaisų grupės skaitiklisg, vardiklisg ir eksploatacinių savybių koeficientas (IUPRg);
 b)
 bendrasis vardiklis, uždegimo ciklų skaičiaus matuoklio vertė, bendra variklio veikimo trukmė valandomis.
 A.1.6.4. Kiekvienos stebėjimo prietaisų grupės eksploatacinių savybių statistiniai rezultatai:
 a)
 vidutinė imties verčių IUPRg vertė IUPRg;
 b)
 imties variklių, kurių IUPRg vertė ne mažesnė už IUPR(min) vertę, skaičius ir procentinė dalis.
 2 priedėlis
 Pareiškimo dėl BDS sistemos eksploatacinių savybių atitikties pavyzdys
 „(Gamintojo pavadinimas) patvirtina, kad šios variklių su BDS šeimos varikliai yra sukonstruoti ir pagaminti laikantis visų 9A priedo 6.1 ir 6.2 punktų reikalavimų.
 (Gamintojo pavadinimas) tai pareiškia sąžiningai, atlikęs atitinkamą BDS sistemą turinčių variklių šeimai priklausančių variklių BDS sistemų eksploatacinių savybių inžinerinį vertinimą numatytame eksploatavimo ir aplinkos sąlygų intervale.
 [data]“
 9B PRIEDAS
 BORTO DIAGNOSTIKOS SISTEMŲ (BDS) TECHNINIAI REIKALAVIMAI
 1. Įžanga
 Šiame priede nustatomi variklių sistemų, kurioms taikoma ši taisyklė, išmetamam teršalų kiekiui kontroliuoti skirtų borto diagnostikos sistemų (BDS) techniniai reikalavimai.
 Šis priedas grindžiamas visuotinai suderintu BDS bendruoju techniniu reglamentu Nr. 5 (toliau – BTR).
 2. Rezervuota (1)
 3. APIBRĖŽTYS
 3.1. perspėjimo sistema – transporto priemonėje įrengta sistema, informuojanti transporto priemonės vairuotoją arba kitą suinteresuotąją šalį, kad BDS sistema nustatė gedimą;
 3.2. kalibravimo patikros skaičius – apskaičiuotas skaičius, kuriuo patvirtinamas variklio sistemos kalibravimo (programinės) įrangos vientisumas;
 3.3. komponentų stebėsena – įvesties komponentų stebėsena elektros grandinės ir racionalumo trikčių požiūriu, išvesties komponentų stebėsena elektros grandinės ir veikimo trikčių požiūriu. Siejama su komponentais, kurie elektriškai prijungti prie variklio sistemos reguliatoriaus (-ių);
 3.4. patvirtintas ir aktyvus DGK – diagnostinis gedimo kodas, saugomas tol, kol BDS sistema mano, kad yra gedimas;
 3.5. nenutrūkstamai veikiantis MI – gedimo rodytuvas, nuolat veikiantis, kai raktelis yra pasuktas į įjungimo (veikimo) padėtį, esant paleistam varikliui (degimas įjungtas, variklis paleistas);
 3.6. defektas – BDS stebėsenos strategija arba kita BDS funkcija, kuri neatitinka visų šio priedo reikalavimų;
 3.7. elektros grandinės triktis – gedimas (pvz., pertraukta grandinė arba trumpojo jungimo grandinė), dėl kurio matuojamas signalas (pvz., įtampa, srovė, dažnis ir kt.) nepatenka į intervalą, kuriuo turi veikti jutiklio perdavimo funkcija;
 3.8. išmetamųjų teršalų BDS šeima – gamintojo atliekamas variklių sistemų, pasižyminčių bendrais su teršalų išmetimu susijusių gedimų stebėsenos (diagnostikos) būdais, grupavimas;
 3.9. išmetamųjų teršalų kiekio ribinių verčių stebėjimas – gedimo, dėl kurio viršijamos BDS ribinės vertės, stebėjimas; jį sudaro vienas katras toliau nurodytas veiksmas arba abu šie veiksmai:
 a)
 tiesioginis išmetamųjų teršalų kiekio matavimas naudojant išmetimo vamzdžio jutiklį (-ius) ir taikant modelį, pagal kurį tiesioginis teršalų išmetimas susiejamas su savitąja per taikytiną bandymų ciklą išmetamų teršalų mase;
 b)
 išmetamųjų teršalų kiekio didėjimo rodymas kompiuterio įvesties (išvesties) informaciją susiejant su savitąja per bandymų ciklą išmetamų teršalų mase;
 3.10. veikimo triktis – gedimas, kai išvesties komponentas neatsako į kompiuterio komandą taip, kaip tikimasi;
 3.11. teršalų išmetimo gedimo kontrolės strategija (MECS) – strategija, pagal kurią variklio sistemos įsijungia įvykus su teršalų išmetimu susijusiam gedimui;
 3.12. MI būsena – MI komandos būsena: nenutrūkstamai veikiantis MI, trumpalaikis MI, pareikalautas MI arba išjungtas MI;
 3.13. stebėsena (žr. „išmetamųjų teršalų ribinių verčių stebėsena“, „veikimo stebėsena“ ir „bendros veikimo trikties stebėsena“);
 3.14. BDS bandymo ciklas – ciklas, per kurį variklio sistema paleidžiama veikti variklio bandymų stende, siekiant įvertinti BDS sistemos atsaką į reikalavimus atitinkančią defektinę sudedamąją dalį;.
 3.15. BDS pirminio variklio sistema – atrinkta išmetamųjų teršalų BDS šeimos, kurios dauguma konstrukcinių BDS elementų būdingi tai šeimai, variklio sistema;
 3.16. pareikalautas MI – gedimo rodytuvas, nuolat įsijungiantis gavus vairuotojo komandą, kai raktelis pasuktas į įjungimo (veikimo) padėtį, o variklis išjungtas (degimas įjungtas, variklis užgesintas);
 3.17. laukiantis DGK – BDS sistemoje saugomas DGK, nes kontrolės prietaisas per dabartinę arba paskutinę veikimo seką nustatė galimą gedimą;
 3.18. galimas DGK – BDS sistemoje saugomas DGK, nes kontrolės prietaisas nustatė galimą gedimą, tačiau reikia papildomo vertinimo jam patvirtinti. Galimas DGK yra laukiantis, tačiau nepatvirtintas ir neaktyvus DGK;
 3.19. ankstesnis aktyvus DGK – anksčiau patvirtintas ir aktyvus DGK, kuris išsaugomas ir tada, kai BDS sistema nustato, kad DGK sukėlęs gedimas yra pašalintas;
 3.20. racionalumo triktis – gedimas, kai tam tikro jutiklio arba komponento signalas neatitinka tikėtino signalo, palyginti su kitų valdymo sistemos jutiklių arba komponentų signalais. Racionalumo triktims priklauso gedimai, kuriems įvykus matuojami signalai (t. y. įtampa, srovė, dažnis ir kt.) priklauso intervalui, kuriame turi veikti jutiklio perdavimo funkcija;
 3.21. parengtis – būsena, rodanti, ar stebėjimo prietaisas ar stebėjimo prietaisų grupė veikė nuo paskutinio ištrynimo pagal išorės užklausą arba komandą (pvz., naudojant BDS skaitymo priemonę);
 3.22. trumpalaikis MI – gedimo rodytuvas, nuolat įsijungiantis pasukus raktelį į įjungimo (veikimo) padėtį ir paleidus variklį (degimas įjungtas, variklis paleistas) ir išsijungiantis po 15 sekundžių arba ištraukus raktelį, priklausomai nuo to, kuris iš šių veiksmų pirmesnis;
 3.23. programinės įrangos kalibravimo identifikavimas – raidinių skaitmeninių simbolių serija, rodanti variklio sistemoje įdiegtos, su išmetamaisiais teršalais susijusios kalibravimo (programinės) įrangos versiją (-as);
 3.24. bendros veikimo trikties stebėsena – gedimo, dėl kurio visiškai nustoja veikti sistemos funkcija, stebėsena;
 3.25. įšildymo ciklas – pakankamas variklio veikimo laikas, per kurį aušinimo skysčio temperatūra nuo variklio paleidimo padidėja bent 22 K (22 °C / 40 °F) ir tas skystis įšyla iki ne žemesnės kaip 333 K (60 °C / 140 °F) temperatūros (2).
 3.26. Santrumpos
 AES
 –
 papildoma teršalų išmetimo strategija
 CV
 –
 karterio ventiliavimas
 DOC
 –
 dyzelinio oksidavimo katalizatorius
 DPF
 –
 dyzelino kietųjų dalelių filtras arba kietųjų dalelių gaudyklė, įskaitant katalizuojamus DKDF ir tolydžiai regeneruojamas gaudykles
 DGK
 –
 diagnostinis trikties kodas
 EGR
 –
 išmetamųjų dujų recirkuliacija
 HC
 –
 angliavandenilis
 LNT
 –
 liesojo NOx gaudyklė (arba NOx adsorberis)
 SND
 –
 suskystintosios naftos dujos
 MECS
 –
 teršalų išmetimo gedimo kontrolės strategija
 GD
 –
 gamtinės dujos
 NOx
 –
 azoto oksidai
 OTL
 –
 BDS ribinė vertė
 KD
 –
 kietosios dalelės
 SCR
 –
 selektyvioji katalizinė redukcija
 SW
 –
 stiklo valytuvai
 TFF
 –
 bendrosios veikimo trikties stebėsena
 VGT
 –
 kintamosios geometrijos turbina
 VVT
 –
 reguliuojamųjų vožtuvų sinchronizavimas
 4. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 Šiame priede aprašoma BDS sistema turi gebėti nustatyti gedimus, parodyti jų vietą gedimo rodytuvu, nustatyti galimą gedimų sritį, naudojantis kompiuterio atmintyje saugoma informacija, ir perduoti tą informaciją į išorę.
 BDS sistema turi būti suprojektuota ir pagaminta taip, kad per visą transporto priemonės (variklio) eksploatavimo laiką būtų tinkama nustatyti gedimų rūšis. Šiuo tikslu tipo patvirtinimo institucija pripažįsta, kad, jei varikliai naudojami praėjus nustatytam jų eksploatavimo laikui, BDS sistemos veikimas ir jautris gali pablogėti tiek, kad BDS ribinės vertės gali būti viršytos anksčiau, nei BDS sistema praneš apie gedimą transporto priemonės vairuotojui.
 Pirmiau pateiktas punktas neišplečia variklio gamintojo atsakomybės už variklį, kuris naudojamas pasibaigus nustatytam eksploatavimo laikui (t. y. suėjus laikui arba nuvažiavus atstumą, kai išmetamųjų teršalų standartai arba išmetamųjų teršalų kiekio apribojimai tebetaikomi).
 4.1. BDS sistemos patvirtinimo paraiška
 4.1.1. Pirminis patvirtinimas
 Variklio sistemos gamintojas gali kreiptis dėl BDS sistemos patvirtinimo vienu iš nurodytų būdų:
 a)
 variklio sistemos gamintojas kreipiasi dėl atskiros BDS sistemos patvirtinimo ir įrodo, kad BDS sistema atitinka visas šio priedo nuostatas;
 b)
 variklio sistemos gamintojas kreipiasi dėl išmetamųjų teršalų BDS šeimos patvirtinimo ir įrodo, kad šeimos BDS pirminio variklio sistema atitinka visas šio priedo nuostatas.
 Variklio sistemos gamintojas kreipiasi dėl BDS sistemos patvirtinimo ir įrodo, kad BDS sistema atitinka priklausymo išmetamųjų teršalų BDS šeimai, kuri jau yra sertifikuota, kriterijus.
 4.1.2. Esamo sertifikato išplėtimas (pakeitimas)
 4.1.2.1. Išplėtimas, kuriuo nauja variklio sistema įtraukiama į išmetamųjų teršalų BDS šeimą
 Gamintojo prašymu ir patvirtinus tipo patvirtinimo institucijai nauja variklio sistema gali būti įtraukta kaip sertifikuotos išmetamųjų teršalų BDS šeimos narė, jeigu taip išplėstoje išmetamųjų teršalų BDS šeimoje visų variklio sistemų ir su išmetamaisiais teršalais susijusių gedimų stebėsenos (diagnostikos) būdai lieka tie patys.
 Jeigu visi BDS pirminio variklio sistemos BDS konstrukcijos elementai atitinka naujos variklio sistemos elementus, pirminio variklio su BDS sistema išlieka nepakeista, o gamintojas dokumentų rinkinį pakeičia pagal šio priedo 8 punktą.
 Jeigu naujo variklio sistemoje yra konstrukcijos elementų, kurie neatitinka BDS pirminio variklio sistemos, bet pati sistema atitinka visą šeimą, naujo variklio sistema turi tapti nauja BDS pirminio variklio sistema. Šiuo atveju turi būti įrodyta, kad nauji BDS konstrukcijos elementai atitinka šio priedo nuostatas, o dokumentų rinkinys pakeičiamas pagal šio priedo 8 punktą.
 4.1.2.2. Išplėtimas, skirtas konstrukcijos pokyčiui, kuris daro įtaką BDS sistemai
 Gamintojo prašymu ir patvirtinus tipo patvirtinimo institucijai BDS sistemos konstrukcijos pokyčio atveju esamas sertifikatas gali būti išplėstas, jei gamintojas įrodo, kad konstrukcijos pokyčiai atitinka šio priedo nuostatas.
 Dokumentų rinkinys pakeičiamas pagal šio priedo 8 punktą.
 Jei galiojantis sertifikatas taikomas išmetamųjų teršalų BDS šeimai, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai turi patvirtinti, kad su išmetamaisiais teršalais susijusių gedimų stebėsenos (diagnostikos) būdai tebėra būdingi visai šeimai ir kad BDS pirminio variklio sistema turi būdingus šeimos požymius.
 4.1.2.3. Sertifikato pakeitimas, susijęs su gedimo klasės pakeitimu
 Šis punktas taikomas, kai gamintojas patvirtinimą suteikusios institucijos reikalavimu arba savo iniciatyva pakeičia galiojantį sertifikatą, kad būtų pakeista vieno arba keleto gedimų kategorija.
 Vėliau įrodoma, kad pakeista klasė atitinka šio priedo nuostatas, o dokumentų rinkinys pakeičiamas pagal šio priedo 8 punktą.
 4.2. Stebėsenos reikalavimai
 Pagal 3 priedėlio ir, dvejopais degalais varomų variklių arba transporto priemonių atveju, 15 priedo 7 punkto reikalavimus BDS sistema turi stebėti variklio sistemoje esančias su išmetamaisiais teršalais susijusias sudedamąsias dalis ir sistemas. Tačiau nereikalaujama, kad BDS sistema turėtų specialų kontrolės prietaisą, nustatantį visus 3 priedėlyje ir, dvejopais degalais varomų variklių arba transporto priemonių atveju, 15 priedo 7 punkte nurodytus gedimus.
 BDS sistema taip pat stebi ir savo sudedamąsias dalis.
 Šio priedo 3 priedėlio punktuose išvardijamos sistemos arba sudedamosios dalys, kurias turi stebėti BDS sistema, ir aprašomi stebėsenos, kurią tikimasi taikyti kiekvienai iš šių sudedamųjų dalių arba sistemų (t. y. išmetamųjų teršalų ribinių verčių stebėsena, veikimo stebėsena, bendrų veikimo trikčių stebėsena arba sudedamųjų dalių stebėsena), tipai.
 Gamintojas gali nuspręsti stebėti papildomas sistemas ir sudedamąsias dalis.
 4.2.1. Stebėsenos metodikos pasirinkimas
 Patvirtinimo institucijos gali pritarti, kad gamintojas taikytų kitokią eksploatacinių savybių stebėjimo metodiką nei nurodyta 3 priedėlyje arba, dvejopais degalais varomų variklių arba transporto priemonių atveju, 15 priedo 7 punkte. Gamintojas įrodo, kad pasirinktas stebėsenos tipas yra patikimas, veikia laiku ir yra veiksmingas (t. y. techniniais argumentais, bandymų rezultatais, ankstesniais susitarimais ir kt.).
 Tuo atveju, kai sistema ir (arba) sudedamoji dalis nenurodyta 3 priedėlyje arba, dvejopais degalais varomų variklių arba transporto priemonių atveju, 15 priedo 7 punkte, gamintojas patvirtinimo institucijai pateikia tvirtinti stebėsenos būdą. Patvirtinimo institucija patvirtins pasirinktą stebėsenos tipą ir stebėsenos metodiką (t. y. išmetamųjų teršalų ribinių verčių stebėsena, veikimo stebėsena, bendrų veikimo trikčių stebėsena arba sudedamosios dalies stebėsena), jeigu gamintojas įrodys, kad, palyginti su nurodytosiomis 3 priedėlyje arba, dvejopais degalais varomų variklių arba transporto priemonių atveju, 15 priedo 7 punkte, ši metodika yra patikima, veikia laiku ir yra veiksminga (t. y. techniniais argumentais, bandymų rezultatais, ankstesniais susitarimais ir kt.).
 4.2.1.1. Koreliacija su faktiniu išmetamųjų teršalų kiekiu
 Išmetamųjų teršalų ribinių verčių stebėsenos atveju būtina koreliacija su savitąja per bandymo ciklą išmetamų teršalų mase. Ši koreliacija paprastai pademonstruojama laboratorijoje naudojant bandymo variklį.
 Visais kitais stebėsenos atvejais (t. y. veikimo stebesėnos, bendrų veikimo trikčių stebėsenos arba sudedamosios dalies stebėsenos), koreliacija su faktiniu išmetamųjų teršalų kiekiu yra nebūtina. Tačiau tipo patvirtinimo institucija gali reikalauti bandymo duomenų, patvirtinančių gedimų poveikio klasę, kaip pateikta šio priedo 6.2 punkte.
 Pavyzdžiai:
 Elektros gedimui koreliacija nereikalinga, nes tai yra „taip / ne“ tipo gedimas. DPF gedimui, kuris stebimas per slėgio slenkstį, koreliacijos gali nereikėti, nes ji pagreitina gedimą.
 Jei gamintojas pagal šio priedo reikalavimus pademonstruoja, kad visiškai sugedus arba pašalinus sudedamąją dalį arba sistemą, išmetamieji teršalai neviršija BDS ribinių verčių, šios sudedamosios dalies arba sistemos veikimo stebėsena patvirtinama.
 Kai specialaus teršalo išmetimui stebėti naudojamas išmetimo vamzdžio teršalų jutiklis, visiems kitiems kontrolės prietaisams koreliacija su faktiniu to teršalo išmetimu netaikoma. Nepaisant to, toks pašalinimas meprieštarauja būtinybei įtraukti šiuos kontrolės prietaisus, kaip BDS sistemos dalį, taikant kitas stebėsenos metodikas, nes kontrolės prietaisai vis dar reikalingi gedimui nustatyti.
 Gedimas visada klasifikuojamas pagal 4.5 punktą remiantis jo poveikiu išmetamiesiems teršalams, nepaisant gedimui nustatyti taikytos stebėsenos tipo.
 4.2.2. Sudedamosios dalies stebėsena (įvesties / išvesties komponentai ir (arba) sistemos)
 Variklio sistemai priklausančių įvesties komponentų atveju BDS sistema turi bent nustatyti elektros grandinės triktis ir, jei įmanoma, racionalumo triktis.
 Racionalumo trikties diagnostikos priemonėmis patikrinama, ar jutiklio išvestis nėra nei pernelyg didelė, nei pernelyg maža (turi būti „dvipusė“ diagnostika).
 Pritarus tipo patvirtinimo institucijai BDS sistema, jei įmanoma, atskirai nustato racionalumo triktis (pvz., nederamai didelė ir nederamai maža) ir elektros grandinės triktis (pvz., nepatenka į aukštesnį intervalą ir nepatenka į žemesnį intervalą). Be to, išsaugomi unikalūs kiekvieno gedimo DGK (pvz., žema ir nepatenka į intervalą, aukšta ir nepatenka į intervalą ir racionalumo triktis).
 Variklio sistemai priklausančių išvesties komponentų atveju BDS sistema turi nustatyti bent elektros grandinės triktis ir, jei įmanoma, atvejus, kai nėra tinkamo funkcinio atsako į kompiuterio komandas.
 Kiek įmanoma ir pritarus tipo patvirtinimo institucijai BDS sistema atskirai nustato veikimo triktis, elektros grandinės triktis (pvz., aukšta ir nepatenka į intervalą, žema ir nepatenka į intervalą) ir išsaugo kiekvieno gedimo unikalius DGK (pvz., žema ir nepatenka į intervalą, aukšta ir nepatenka į intervalą, veikimo triktis).
 BDS sistema taip pat atlieka iš variklio sistemai nepriklausančių sudedamųjų dalių gaunamos arba jiems teikiamos informacijos racionalumo stebėseną, kai tokia informacija blogina išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos ir (arba) variklio sistemos veikimą.
 4.2.2.1. Sudedamosios dalies stebėsenos išimtis
 Variklio sistemos elektros grandinės trikčių stebėsena ir, jei įmanoma, veikimo bei racionalumo trikčių stebėsena nebūtina, jei įvykdomos visos nurodytos sąlygos:
 a)
 dėl trikties bet kurio teršalo išmetimas padidėja mažiau kaip 50 proc. reglamentuojamos išmetamųjų teršalų ribinės vertės;
 b)
 dėl trikties teršalų išmetimas neviršija reglamentuojamos išmetamųjų teršalų ribinės vertės (3);
 c)
 triktis nedaro įtakos sudedamajai daliai arba sistemai, užtikrinančiai tinkamą BDS sistemos veikimą;
 d)
 triktis iš esmės nelėtina išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės sistemos veikimo arba netrukdo jai veikti, kaip buvo numatyta (pvz., reagento šildymo sistemos sugedimas esant šalčiui negali būti laikomas išimtimi).
 Išmetamųjų teršalų poveikio nustatymas atliekamas pagal šiame priede pateiktą demonstravimo tvarką, kai variklio sistema yra stabilizuota ir variklio bandymų patalpoje naudojamas dinamometras.
 Kai tokiu demonstraciniu bandymu negalima galutinai nuspręsti dėl d kriterijaus, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia atitinkamus konstrukcijos elementus, kaip antai gerąją inžinerinę patirtį, techninius argumentus, imitavimą, bandymo rezultatus ir kt.
 4.2.3. Stebėsenos dažnumas
 Stebėjimo prietaisai turi veikti nenutrūkstamai bet kuriuo metu, kai įvykdomos stebėsenos sąlygos arba vieną kartą veikimo sekoje (pvz., stebėjimo prietaisai, dėl kurių veikimo padidėja teršalų išmetimas).
 Gamintojo prašymu tipo patvirtinimo institucija gali patvirtinti stebėjimo prietaisus, kurie neveikia nenutrūkstamai. Tokiu atveju gamintojas tipo patvirtinimo instituciją aiškiai informuoja, aprašo sąlygas, kuriomis veikia stebėjimo prietaisas, ir pagrindžia siūlymą atitinkamais konstrukcijos elementais (kaip antai gerąja inžinerine praktika).
 Stebėjimo prietaisai veikia taikomo BDS bandymo ciklo metu, kaip nurodyta 7.2.2 punkte.
 Stebėjimo prietaisas gali būti laikomas nenutrūkstamai veikiančiu, jei jo veikimo dažnis ne mažesnis nei du kartai per sekundę, o su stebėjimo prietaisu susijusi triktis nustatoma per 15 sekundžių. Jei kompiuterio įvesties arba išvesties komponentas variklio kontrolės tikslu tikrinamas rečiau nei du kartus per sekundę, stebėjimo prietaisas taip pat laikomas nenutrūkstamai veikiančiu, jei sistema nustato su tuo stebėjimo prietaisu susijusios trikties buvimą arba nebuvimą kas kartą imant mėginius.
 Naudojant nenutrūkstamai stebimus komponentus arba sistemas nereikalaujama, kad išvesties komponentas (sistema) būtų įjungtas vieninteliu tos išvesties komponento (sistemos) stebėsenos tikslu.
 4.3. BDS informacijos registravimo reikalavimai
 Kai nustatomas gedimas, bet jis dar nėra patvirtintas, galimas gedimas laikomas galimu DGK ir atitinkamai registruojama būsena laukiantis DGK. Jei būsena yra „galimas DGK“, pagal 4.6 punktą perspėjimo sistema neturi įsijungti.
 Per pirmą veikimo seką gedimas gali būti laikomas patvirtintu ir aktyviu, o ne galimu DGK. Suteikiama būsena laukiantis DGK ir patvirtintas ir aktyvus DGK.
 Tuo atveju, kai vėl nustatomas ankstesnės aktyvios būsenos gedimas, tas gedimas gamintojo pasirinkimu gali būti tiesiogiai laikomas laukiančiu DGK ir patvirtintu ir aktyviu DGK nelaikant jo galimu DGK. Jeigu tam gedimui suteikiama būsena „galimas“, kol jis nėra patvirtintas ir aktyvus, taip pat turi būti išsaugota ankstesnė aktyvi būsena.
 Stebėsenos sistema po pirmojo nustatymo iki kitos veikimo sekos pabaigos nustato, ar gedimas yra. Tuo metu patvirtintas ir aktyvus DGK išsaugomas ir pagal 4.6 punktą įsijungia perspėjimo sistema.
 Atsikuriančios MECS atveju (t. y. automatiškai grąžinamas įprastas veikimas ir MECS iš naujo įjungiama kitą kartą paleidus variklį) nereikia saugoti patvirtinto ir aktyvaus DGK, išskyrus atvejį, kai MECS vėl įjungiama prieš baigiantis kitai veikimo sekai. Neatsikuriančios MECS atveju patvirtintas ir aktyvus DGK išsaugomas, kai tik MECS įjungiama.
 Kai kuriais specialiais atvejais, kai stebėjimo prietaisams reikia daugiau kaip dviejų veikimo sekų, kad galėtų tiksliai nustatyti ir patvirtinti gedimą (pvz., stebėjimo prietaisai naudoja statistinius modelius arba tai būtina dėl transporto priemonės skysčio suvartojimo), tipo patvirtinimo institucija gali leisti naudoti daugiau kaip dvi veikimo sekas, jeigu gamintojas pagrindžia ilgesnio laikotarpio poreikį (pvz., techniniais duomenimis, bandymų rezultatais, vietine patirtimi ir kt.).
 Kai sistema per visą veikimo seką daugiau nenustato patvirtinto ir aktyvaus gedimo, ankstesnė aktyvi būsena išlaikoma per visą kitą veikimo seką, kol su tuo gedimu susijusią BDS informaciją ištrina skaitymo priemonė arba ji ištrinama iš kompiuterio atminties pagal 4.4 punktą.
 Pastaba. Šiame punkte nurodyti reikalavimai grafiškai parodyti 2 priedėlyje.
 4.4. BDS informacijos trynimo reikalavimai
 BDS sistema DGK ir naudojamos informacijos (įskaitant susijusius variklio būklės duomenis) iš kompiuterio atminties neištrina tol, kol DGK ankstesnės aktyvios būsenos išbūna bent 40 įšilimo ciklų arba 200 variklio veikimo valandų, atsižvelgiant į tai, kas įvyksta pirmiau. BDS sistema visus DGK ir naudojamą informaciją (įskaitant susijusius variklio būklės duomenis) ištrina skaitymo arba techninės priežiūros įrankio nurodymu.
 4.5. Gedimų klasifikacijos reikalavimai
 Gedimai klasifikuojami nustatant klasę, kuriai priskiriamas pagal šio priedo 4.2 punkto reikalavimus aptiktas gedimas.
 Visą realų transporto priemonės eksploatavimo laikotarpį gedimas priskiriamas vienai klasei, išskyrus atvejus, kai sertifikatą suteikusi institucija arba gamintojas nustato, kad būtinas to gedimo perklasifikavimas.
 Jeigu gedimą reikėtų skirtingai klasifikuoti įvairių reglamentuojamų išmetamųjų teršalų atžvilgiu arba jo poveikio kitoms stebėsenos galimybėms požiūriu, gedimas priskiriamas klasei, kuriai suteikiamas pirmumas diskriminacinėje rodymo strategijoje.
 Jeigu MECS įjungiama, nes nustatomas gedimas, šis gedimas klasifikuojamas remiantis arba įjungtos MECS poveikiu išmetamiesiems teršalams, arba poveikiu kitoms stebėsenos galimybėms. Tada gedimas priskiriamas klasei, kuriai suteikiamas pirmumas diskriminacinėje rodymo strategijoje.
 4.5.1. A klasės gedimas
 Gedimas priskiriamas A klasei, kai viršijamos susijusios BDS ribinės vertės (OTL).
 Pripažįstama, kad išmetamieji teršalai gali neviršyti OTL, kai įvyksta šios klasės gedimas.
 4.5.2. B1 klasės gedimas
 Gedimas priskiriamas B1 klasei esant aplinkybėms, dėl kurių išmetamieji teršalai gali viršyti OTL, bet kurių poveikio teršalų išmetimui negalima tiksliai įvertinti, todėl įvairiomis aplinkybėmis tikrasis išmetamųjų teršalų kiekis gali viršyti OTL arba ne.
 B1 klasės gedimams gali būti priskiriami gedimai, kuriuos nustato stebėjimo prietaisai, išmetamųjų teršalų lygį įvertinantys pagal jutiklių rodmenis arba apribotas stebėsenos galimybes.
 B1 klasės gedimams priskiriami gedimai, apribojantys BDS sistemos gebėjimą atlikti A arba B1 klasės gedimų stebėseną.
 4.5.3. B2 klasės gedimas
 Gedimas priskiriamas B2 klasei esant aplinkybėms, kurios laikomos turinčiomis įtakos teršalų išmetimui, bet tik tiek, kiek neviršijamos OTL vertės.
 Gedimai, apribojantys BDS sistemos gebėjimą atlikti B2 klasės gedimų stebėseną, priskiriami B1 arba B2 klasei.
 4.5.4. C klasės gedimas
 Gedimas priskiriamas C klasei esant aplinkybėms, kurios, jei stebima, laikomos turinčiomis įtakos teršalų išmetimui, bet tik tiek, kiek neviršijamos reglamentuojamos išmetamųjų teršalų ribinės vertės.
 Gedimai, apribojantys BDS sistemos gebėjimą atlikti C klasės gedimų stebėseną, priskiriami B1 arba B2 klasei.
 4.6. Perspėjimo sistema
 Perspėjimo sistemos sudedamosios dalies triktis neturi sustabdyti BDS sistemos veikimo.
 4.6.1. MI specifikacija
 Gedimų rodytuvas (MI) – vaizdinis signalas, pastebimas esant bet kokiam apšvietimui. Gedimų rodytuvą sudaro geltonos arba gintaro spalvos (kaip apibrėžta JT EEK taisyklėje Nr. 37) įspėjamasis signalas, žymimas 0640 simboliu pagal ISO standartą 7000:2004.
 4.6.2. MI švietimo schemos
 MI šviečia vienu iš pateiktoje lentelėje aprašytų įjungimo režimų, kuris priklauso nuo BDS sistemos nustatyto gedimo (-ų):
 1 įjungimo režimas
 2 įjungimo režimas
 3 įjungimo režimas
 4 įjungimo režimas
 Įjungimo sąlygos
 nėra gedimo
 C klasės gedimas
 B klasės gedimas ir B1 klasės matuokliai < 200 h
 A klasės gedimas arba B1 klasės matuokliai > 200 h
 Raktelis pasuktas į įjungimo padėtį, variklis paleistas
 nerodoma
 diskriminacinė rodymo strategija
 diskriminacinė rodymo strategija
 diskriminacinė rodymo strategija
 Raktelis pasuktas į įjungimo padėtį, variklis išjungtas
 suderinta rodymo strategija
 suderinta rodymo strategija
 suderinta rodymo strategija
 suderinta rodymo strategija
 Rodymo strategija reikalauja, kad MI būtų įjungtas pagal klasę, kuriai priskiriamas gedimas. Ši strategija apsaugoma programinės įrangos kodais, kurie įprastai nėra pasiekiami naudojant skaitymo priemonę.
 MI įjungimo strategija, kai raktelis pasuktas į įjungimo padėtį, o variklis išjungtas, aprašyta 4.6.4 punkte.
 B1 ir B2 paveiksluose pateiktos nurodytos įjungimo strategijos, kai raktelis pasuktas į įjungimo padėtį, o variklis paleistas arba išjungtas.
 B1 paveikslas
 Lemputės bandymo ir parengties rodinys
 B.2 pav.
 Gedimo rodymo strategija: taikoma tik diskriminacinė strategija
 4.6.3. MI įjungimas, kai „variklis paleistas“
 Kai raktelis pasuktas į įjungimo padėtį, o variklis paleistas (variklis paleistas), MI išjungiamas, išskyrus atvejus, kai įvykdomos 4.6.3.1 punkto nuostatos.
 4.6.3.1. MI rodymo strategija
 Kalbant apie MI įjungimą, nenutrūkstamai veikiančiam MI suteikiamas pirmumas trumpalaikio MI ir pareikalauto MI atžvilgiu.
 4.6.3.1.1. A klasės gedimai
 BDS sistema nurodo nenutrūkstamai veikiančiam MI saugoti patvirtintą DGK, susijusį su A klasės gedimu.
 4.6.3.1.2. B klasės gedimai
 BDS sistema nurodo „trumpalaikiam MI“ saugoti patvirtintą ir aktyvų DGK, susijusį su B klasės gedimu, kai kitą kartą raktelis bus pasuktas į įjungimo padėtį.
 Kai tik B1 klasės matuoklis pasiekia 200 valandų, BDS sistema nurodo įjungti nenutrūkstamai veikiantį MI.
 4.6.3.1.3. C klasės gedimai
 Gamintojas turi pasirūpinti, kad informacija apie C klasės gedimus būtų pasiekiama naudojant pareikalautą MI, kuriuo turi būti galima naudotis, kol variklis nėra paleistas.
 4.6.3.1.4. MI išjungimo schema
 „Nenutrūkstamai veikiantis MI“ perjungiamas į „trumpalaikį MI“, jei įvyksta vienas stebėsenos įvykis, o gedimas, dėl kurio buvo įjungtas „nenutrūkstamai veikiantis MI“, nėra nustatytas dabartinėje veikimo sekoje, ir „nenutrūkstamai veikiantis MI“ neįjungiamas dėl kito gedimo.
 „Trumpalaikis MI“ išjungiamas, jei gedimas nenustatomas per 3 veikimo sekas iš eilės po veikimo sekos, kai stebėjimo prietaisu nustatyta, kad tariamo gedimo nėra ir MI nėra įjungiamas dėl kito A arba B klasės gedimo.
 Šio priedo 2 priedėlio 1, 4A ir 4B paveiksluose atitinkamai parodytas trumpalaikio MI ir nenutrūkstamai veikiančio MI išjungimas įvairiais naudojimo atvejais.
 4.6.4. MI įjungimas, kai raktelis pasuktas į įjungimo padėtį (variklis išjungtas)
 MI įjungimas, kai raktelis pasuktas į įjungimo padėtį (variklis išjungtas), sudarytas iš dviejų sekų, atskirtų 5 sekundžių trukmės MI išjungimo tarpsniu:
 a)
 pirmoji seka skirta rodyti MI funkcionalumą ir stebimų sudedamųjų dalių parengtį;
 b)
 antroji seka skirta rodyti esamą gedimą.
 Antroji seka kartojama tol, kol paleidamas variklis (4) (variklis paleistas) arba raktelis pasukamas į išjungimo padėtį.
 Gamintojo prašymu, šis paleidimas gali būti atliekamas tik esant veikimo sekai (pavyzdžiui, paleidimo ir išjungimo sistemų atveju).
 4.6.4.1. MI funkcionalumas (parengtis)
 MI dega 5 sekundes nemirksėdamas ir rodo, kad MI veikia.
 MI išlieka išjungtas 10 sekundžių.
 Tada MI 5 sekundes lieka įjungimo padėtyje ir rodo visų stebimų sudedamųjų dalių parengtį.
 MI 5 sekundes mirksi po kartą per sekundę ir rodo, kad vienos ar daugiau sudedamųjų dalių stebėjimo parengčiai dar nepasiruošta.
 Tada MI lieka išjungtas 5 sekundes.
 4.6.4.2. Gedimo buvimas (nebuvimas)
 Po 4.6.4.1 punkte aprašytos sekos MI parodo gedimų buvimą blyksnių serija arba nuolatiniu šviesos signalu, priklausomai nuo taikomo įjungimo režimo, kaip aprašyta tolesniuose punktuose, arba gedimo nebuvimą pavienių šviesos blyksnių serija. Jeigu taikoma, kiekvieną blyksnį sudaro 1 s trukmės MI įjungimas, po kurio eina 1 s trukmės MI išjungimas, o po blyksnių serijos – 4 s trukmės MI išjungimo tarpsnis.
 Aptariami keturi įjungimo režimai: 4 įjungimo režimas turi pirmenybę prieš 1, 2 ir 3 įjungimo režimus, 3 įjungimo režimas turi pirmenybę prieš 1 ir 2 įjungimo režimus, o 2 įjungimo režimas turi pirmenybę prieš 1 įjungimo režimą.
 4.6.4.2.1. 1 įjungimo režimas. Gedimo nėra
 MI sumirksi vieną kartą.
 4.6.4.2.2. 2 įjungimo režimas. Pareikalautas MI
 MI sumirksi du kartus, jei BDS sistema nurodo įjungti pareikalautą MI pagal 4.6.3.1 punkte aprašytą diskriminacinę rodymo strategiją.
 4.6.4.2.3. 3 įjungimo režimas. Trumpalaikis MI
 MI sumirksi tris kartus, jei BDS sistema nurodo įjungti trumpalaikį MI pagal 4.6.3.1 punkte aprašytą diskriminacinę rodymo strategiją.
 4.6.4.2.4. 4 įjungimo režimas. Nenutrūkstamai veikiantis MI
 MI lieka nenutrūkstamai ĮJUNGTAS (nenutrūkstamai veikiantis MI), jei BDS sistema nurodo įjungti nenutrūkstamai veikiantį MI pagal 4.6.3.1 punkte aprašytą diskriminacinę rodymo strategiją.
 4.6.5. Su gedimais susiję matuokliai
 4.6.5.1. MI matuokliai
 4.6.5.1.1. Nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis
 BDS sistemoje turi būti nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis, registruojantis, kiek valandų veikia variklis, esant įjungtam nenutrūkstamai veikiančiam MI.
 Nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis skaičiuoja iki didžiausios vertės, numatytos 2 baitų matuoklyje su 1 valandos raiška, ir išsaugo tą vertę tol, kol bus galima nustatyti nulinę matuoklio vertę.
 Nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis veikia taip:
 a)
 jei pradedama nuo nulio, nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis pradeda skaičiuoti vos tik įjungiamas nenutrūkstamai veikiantis MI;
 b)
 nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis nustoja veikti ir išsaugo esamą vertę tol, kol nustoja veikti nenutrūkstamai veikiantis MI;
 c)
 nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis toliau skaičiuoja nuo tos vietos, kurioje sustojo, jeigu per 3 veikimo sekas nustatomas gedimas, dėl kurio įsijungia nenutrūkstamai veikiantis MI;
 d)
 nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis vėl pradeda skaičiuoti nuo nulio, kai gedimas, dėl kurio įsijungia „nenutrūkstamai veikiantis MI“, nustatomas po 3 veikimo sekų nuo paskutinio matuoklio sustojimo;
 e)
 nustatoma nulinė nenutrūkstamai veikiančio MI matuoklio vertė, kai:
 i)
 per 40 įšilimo ciklų arba 200 variklio veikimo valandų (atsižvelgiant į tai, kas įvyksta pirmiau) nuo paskutinio matuoklio sustabdymo nenustatomas joks gedimas, dėl kurio įjungiamas nenutrūkstamai veikiantis MI, arba
 ii)
 BDS skaitymo priemonė nurodo BDS sistemai ištrinti BDS informaciją.
 C1 pav.
 MI matuoklių įjungimo principų schema
 C2 pav.
 B1 klasės matuoklio įjungimo principų schema
 4.6.5.1.2. Kaupiamasis nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis
 BDS sistemoje turi būti kaupiamasis nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis, registruojantis didėjantį valandų skaičių, kai variklis veikia esant įjungtam nenutrūkstamai veikiančiam MI.
 Kaupiamasis nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis skaičiuoja iki didžiausios vertės, numatytos 2 baitų matuoklyje su 1 valandos raiška, ir tą vertę išsaugo.
 Variklio sistema, skaitymo priemonė arba akumuliatoriaus atjungimas neturi nustatyti nulinės kaupiamojo nenutrūkstamai veikiančio MI matuoklio vertės.
 Kaupiamasis nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis veikia taip:
 a)
 kaupiamasis nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis pradeda skaičiuoti, kai įjungiamas nenutrūkstamai veikiantis MI;
 b)
 kaupiamasis nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis nustoja veikti ir išsaugo esamą vertę tol, kol nustoja veikti nenutrūkstamai veikiantis MI;
 c)
 kaupiamasis nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis pradeda skaičiuoti nuo tos vietos, kur sustojo, kai įjungiamas nenutrūkstamai veikiantis MI.
 C1 paveiksle parodytas kaupiamojo nenutrūkstamai veikiančio MI matuoklio veikimo principas, o šio priedo 2 priedėlyje pateikti veikimo logikos pavyzdžiai.
 4.6.5.2. Su B1 klasės gedimais susiję matuokliai
 4.6.5.2.1. Vienas B1 klasės matuoklis
 BDS sistemoje turi būti B1 klasės matuoklis, registruojantis, kiek valandų veikia variklis, esant B1 klasės gedimui.
 B1 klasės matuoklis veikia taip:
 a)
 B1 klasės matuoklis pradeda skaičiuoti, kai tik nustatomas B1 klasės gedimas ir išsaugomas patvirtintas bei aktyvus DGK;
 b)
 B1 klasės matuoklis nustoja veikti ir išsaugo esamą vertę, jei nėra patvirtinto ir aktyvaus B1 klasės gedimo arba kai visi B1 klasės gedimai ištrinami skaitymo priemone;
 c)
 B1 klasės matuoklis toliau skaičiuoja nuo vietos, kur sustojo, jeigu vėliau per 3 veikimo sekas nustatomas B1 klasės gedimas.
 Tuo atveju, kai B1 klasės matuoklis viršija 200 variklio veikimo valandų, BDS sistema nustato matuoklį į 190 variklio veikimo valandų padėtį, BDS sistemai nustačius, kad nėra patvirtinto ir aktyvaus B1 klasės gedimo arba kai visi B1 klasės gedimai ištrinami skaitymo priemone. B1 klasės matuoklis pradeda skaičiuoti nuo 190 variklio veikimo valandų, jei per 3 veikimo sekas vėliau nustatomas B1 klasės gedimas.
 nulinė B1 klasės matuoklio vertė nustatoma po trijų nuoseklių veikimo sekų, per kurias nebuvo nustatytas joks B1 klasės gedimas.
 Pastaba. B1 klasės matuoklis nerodo variklio veikimo valandų skaičiaus, esant vienam B1 klasės gedimui.
 B1 klasės matuoklis gali kaupti 2-jų arba daugiau skirtingų B1 klasės gedimų valandas, jei nė vienas iš jų nepasiekia matuoklio rodomo laiko.
 B1 klasės matuoklis skirtas tik nustatyti, kada įjungiamas nenutrūkstamai veikiantis MI.
 C2 paveiksle parodytas B1 klasės matuoklio veikimo principas, o šio priedo 2 priedėlyje pateikti veikimo logikos pavyzdžiai.
 4.6.5.2.2. Keletas B1 klasės matuoklių
 Gamintojas gali naudoti keletą B1 klasės matuoklių. Tokiu atveju sistema turi galėti paskirti specialų B1 klasės matuoklį kiekvienai B1 klasės gedimui.
 Specialus B1 klasės matuoklis kontroliuoja pagal tokias pačias taisykles, kaip vieno B1 klasės matuoklis, kai kiekvienas specialus B1 klasės matuoklis pradeda skaičiuoti, kai tik aptinkamas nustatytas B1 klasės gedimas.
 4.7. BDS informacija
 4.7.1. Užregistruota informacija
 Iš išorės turi būti pasiekiama tokia BDS sistemos užregistruota informacija:
 a)
 informacija apie variklio būklę;
 b)
 informacija apie aktyvius su išmetamaisiais teršalais susijusius gedimus;
 c)
 remonto informacija.
 4.7.1.1. Informacija apie variklio būklę
 Iš šios informacijos vykdomoji institucija (5) sužinos apie gedimo rodytuvo būseną ir susijusius duomenis (pvz., nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis, parengtis).
 BDS sistema pateikia visą informaciją (pagal taikomą standartą, nurodytą šio priedo 6 priedėlyje), reikalingą tam, kad išorinė patikros kelyje įranga galėtų perimti duomenis ir vykdomosios institucijos atstovui pateikti tokią informaciją:
 a)
 diskriminacinė (nediskriminacinė) rodymo strategija;
 b)
 transporto priemonės identifikacinį numerį (TPIN);
 c)
 nenutrūkstamai veikiančio MI buvimas;
 d)
 BDS sistemos parengtis;
 e)
 valandų, kurias variklis veikė, esant įjungtam nenutrūkstamai veikiančiam MI, skaičius (nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis).
 Šią informaciją turi būti galima tik skaityti (t. y. ištrinti negalima).
 4.7.1.2. Informacija apie aktyvius su išmetamaisiais teršalais susijusius gedimus
 Gavęs šią informaciją techninės apžiūros punktas (6) turės su varikliu susijusios BDS informacijos, įskaitant gedimų rodytuvo būseną ir susijusius duomenis (MI matuokliai), aktyvių (patvirtintų) A ir B klasių gedimų sąrašą ir susijusius duomenis (pvz., B1 klasės matuoklis).
 BDS sistema visą informaciją (pagal taikomą šio priedo 6 priedėlyje nurodytą standartą) pateikia išorinei patikros bandymo įrangai, kad ši perimtų duomenis ir tikrintojui pateiktų tokią informaciją:
 a)
 BTR (ir jo redakcijos) numeris, įtrauktinas į Taisyklės Nr. 49 tipo tvirtinimo ženklą;
 b)
 diskriminacinė (nediskriminacinė) rodymo strategija;
 c)
 transporto priemonės identifikacinį numerį (TPIN);
 d)
 gedimų rodytuvo būsena;
 e)
 BDS sistemos parengtis;
 f)
 įšilimo ciklų skaičius ir variklio veikimo valandų skaičius nuo paskutinio užregistruotos BDS informacijos ištrynimo;
 g)
 valandų, kurias variklis veikė, esant įjungtam nenutrūkstamai veikiančiam MI, skaičius (nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis);
 h)
 suvestinis veikimo valandų su nenutrūkstamai veikiančiu MI skaičius (kaupiamasis nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis);
 i)
 B1 klasės matuoklio vertė ir didžiausias variklio veikimo valandų skaičius;
 j)
 patvirtinti ir aktyvūs DGK A klasės gedimams;
 k)
 patvirtinti ir aktyvūs DGK B (B1 ir B2) klasės gedimams;
 l)
 patvirtinti ir aktyvūs DGK B1 klasės gedimams;
 m)
 programinės įrangos kalibravimo identifikavimo numeris (-iai);
 n)
 kalibravimo patikros numeris (-iai).
 Šią informaciją turi būti galima tik skaityti (t. y. ištrinti negalima).
 4.7.1.3. Remonto informacija
 Gavę šią informaciją remonto specialistai turės visus šiame priede nurodytus BDS duomenis (pvz., variklio būklės duomenis).
 BDS sistema išorinei remonto bandymo įrangai suteikia visą informaciją (pagal šio priedo 6 priedėlyje nurodytus taikomus standartus), kad įranga perimtų duomenis ir remonto specialistui pateiktų tokią informaciją:
 a)
 BTR (ir jo redakcijos) numeris, įtrauktinas į Taisyklės Nr. 49 tipo tvirtinimo ženklą;
 b)
 TPIN (transporto priemonės identifikavimo numeris);
 c)
 gedimo rodytuvo būsena;
 d)
 BDS sistemos parengtis;
 e)
 įšilimo ciklų skaičius ir variklio veikimo valandų skaičius nuo paskutinio užregistruotos BDS informacijos ištrynimo;
 f)
 kiekvieno parengties būsenai naudojamo stebėjimo prietaiso būklė (t. y. išjungtas likusiai važiavimo ciklo daliai, naudojamas siekiant užbaigti šį važiavimo ciklą arba neužbaigti šio važiavimo ciklo) po paskutinio variklio išjungimo;
 g)
 valandų, kurias variklis veikė po gedimo rodytuvo įjungimo, skaičius (nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis);
 h)
 patvirtintus ir aktyvius DGK A klasės gedimams;
 i)
 patvirtinti ir aktyvūs DGK B (B1 ir B2) klasės gedimams;
 j)
 suvestinis veikimo valandų su nenutrūkstamai veikiančiu MI skaičius (kaupiamasis nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis);
 k)
 B1 klasės matuoklio vertė ir didžiausias variklio veikimo valandų skaičius;
 l)
 patvirtinti ir aktyvūs DGK B1 klasės gedimams ir variklio veikimo valandų skaičius nuo B1 klasės matuoklio (-ių) įsijungimo;
 m)
 patvirtinti ir aktyvūs DGK C klasės gedimams;
 n)
 laukiantys DGK ir jų susijusi klasė;
 o)
 ankstesni aktyvūs DGK ir jų susijusi klasė;
 p)
 informacija realiuoju laiku apie OEM parinktus ir palaikomus jutiklio signalus, vidinius ir išvesties signalus (žr. 4.7.2 punktą ir šio priedo 5 priedėlį);
 q)
 variklio būklės duomenys, kurių reikalaujama pagal šį priedą (žr. 4.7.1.4 punktą ir šio priedo 5 priedėlį);
 r)
 programinės įrangos kalibravimo identifikavimo numeris (-iai);
 s)
 kalibravimo patikros numeris (-iai).
 BDS sistema ištrina visus užregistruotus variklio sistemos gedimus ir susijusius duomenis (veikimo laiko informacija, variklio būklės duomenys ir kt.) pagal šio priedo nuostatas, kai šis prašymas gaunamas iš išorinės remonto bandymo įrangos pagal taikomus šio priedo 6 priedėlyje nurodytus standartus.
 4.7.1.4. Variklio būklės duomenys
 Bent vienas variklio būklės duomenų blokas saugomas tada, kai gamintojo sprendimu turi būti išsaugomas arba galimas DGK, arba patvirtintas ir aktyvus DGK. Gamintojui leidžiama atnaujinti variklio būklės duomenis, kai tik vėl nustatomas laukiantis DGK.
 Variklio būklės duomenys nurodo transporto priemonės eksploatavimo sąlygas gedimo nustatymo metu, o DGK susiejamas su saugomais duomenimis. Variklio būklės duomenys apima informaciją, parodytą šio priedo 5 priedėlio 1 lentelėje. Variklio būklės duomenys taip pat turi apimti šio priedo 5 priedėlio 2 ir 3 lentelėse pateiktą informaciją, naudojamą stebėsenos arba kontrolės tikslais specialiame valdymo įtaise, kuris saugo DGK.
 Variklio būklės duomenų, susijusių su A klasės gedimu, saugojimui teikiama pirmenybė prieš informaciją, kuri siejama su B1 klasės gedimais; pastarajai informacijai teikiama pirmenybė prieš B2 klasės gedimų informaciją, o šiai – pirmenybė prieš C klasės gedimų informaciją. Pirmajam nustatytam gedimui teikiama pirmenybė prieš naujausią gedimą, jeigu naujausias gedimas nepriskiriamas aukštesnei klasei.
 Kai įtaisą stebi BDS sistema, bet jam netaikomas šio priedo 5 priedėlis, variklio būklės duomenys turi apimti šio įtaiso jutiklių ir paleidiklių duomenų elementus, panašiai kaip aprašyta šio priedo 5 priedėlyje. Patvirtinimo metu ši informacija pateikiama patvirtinti tipo patvirtinimo institucijai.
 4.7.1.5. Parengtis
 Išskyrus atvejus, nurodytus 4.7.1.5.1, 4.7.1.5.2 ir 4.7.1.5.3 punktuose, parengtis nurodoma kaip „atlikta“ tik tuomet, kai su šia būsena susijęs stebėjimo prietaisas arba stebėjimo prietaisų grupė veikė ir patvirtino su tuo stebėjimo prietaisu susijusio gedimo buvimą (t. y. išsaugojo ir patvirtino aktyvų DGK) arba nebuvimą nuo paskutinio ištrynimo pagal išorės užklausą arba komandą (pvz., naudojant BDS skaitymo priemonę). Parengtis nurodoma kaip „ne visiškai atlikta“ ištrinant gedimo kodų atmintį (žr. 4.7.4 punktą) pagal išorės užklausą arba komandą (pvz., naudojant BDS skaitymo priemonę).
 Po įprasto variklio išjungimo parengties būklė neturi pasikeisti.
 4.7.1.5.1. Patvirtinus tipo patvirtinimo institucijai gamintojas gali prašyti stebėjimo prietaisą nustatyti taip, kad būtų rodoma „atliktos“ parengties būklė, net jei stebėjimo prietaisas neveikė ir su tuo stebėjimo prietaisu susijęs gedimas buvo ar nebuvo nustatytas, jei stebėsena išjungiama daugeliui veikimo sekų (mažiausiai 9 veikimo sekoms arba 72 veikimo valandoms) dėl ilgalaikių ekstremalių veikimo sąlygų (pvz., žemos aplinkos temperatūros, didelio aukščio). Į kiekvieną prašymą įtraukiamos stebėsenos sistemos išjungimo sąlygos ir veikimo sekų skaičius, kuris galimas be stebėjimo prietaiso parengties, kol negali būti rodoma būsena „atlikta“. Gamintojo prašyme nurodytos ekstremalios aplinkos arba aukščio sąlygos neturėtų būti mažiau ekstremalios už šiame priede nurodytas sąlygas, kurioms esant BDS sistemą galima laikinai išjungti.
 4.7.1.5.2. Stebėjimo prietaisai, kuriems taikomas parengties reikalavimas
 Parengties reikalavimas taikomas kiekvienam šiame priede nustatytam stebėjimo prietaisui arba prietaisų grupei, kurių reikalaujama, kai daroma nuoroda į šį priedą, išskyrus šio priedo 3 priedėlio 11 ir 12 punktus.
 4.7.1.5.3. Nenutrūkstamo veikimo stebėjimo prietaisai
 Kiekvieno šio priedo 3 priedėlio 1, 7 ir 10 punkte nustatyto stebėjimo prietaiso arba prietaisų grupės, kurių reikalaujama ir kurie šiame priede laikomi nenutrūkstamai veikiančiais, parengtis visuomet nurodoma kaip „atlikta“.
 4.7.2. Duomenų srauto informacija
 Naudodama skaitymo priemonę BDS sistema turi realiuoju laiku pateikti šio priedo 5 priedėlio 1–4 lentelėse pateiktą informaciją (turėtų būti naudojamos ne išgalvotos, bet tikros signalų vertės).
 BDS sistema perduoda naudojamame elektroniniame valdymo įtaise (pvz., variklio valdymo kompiuteryje) apskaičiuotas tiksliausias apkrovos ir sukimo momento parametrų vertes.
 Šio priedo 5 priedėlio 1 lentelėje pateiktas privalomos BDS informacijos, susijusios su variklio apkrova ir sūkių skaičiumi, sąrašas.
 Šio priedo 5 priedėlio 3 lentelėje parodyta kita BDS informacija, kuri turi būti įtraukta, jeigu ją naudoja išmetamųjų teršalų arba BDS sistema, kad būtų įjungti arba išjungti BDS stebėjimo prietaisai.
 Šio priedo 5 priedėlio 4 lentelėje rodoma informacija, kurią būtina įtraukti, jei variklis taip įrengtas, registruoja arba apskaičiuoja informaciją (7). Gamintojo sprendimu gali būti įtraukta kita variklio būklės arba duomenų srauto informacija.
 Kai įtaisą stebi BDS sistema, bet jam netaikomas šio priedo 5 priedėlis (pvz., SCR), duomenų srauto informacija turi apimti šio įtaiso jutiklių ir paleidiklių duomenų elementus, panašiai kaip aprašyta šio priedo 5 priedėlyje. Patvirtinimo metu ši informacija pateikiama patvirtinti tipo patvirtinimo institucijai.
 4.7.3. Prieiga prie BDS informacijos
 Teisė gauti BDS informaciją suteikiama tik pagal šio priedo 6 priedėlyje nurodytus standartus ir tolesnius papunkčius (8).
 Teisė gauti BDS informaciją neturi priklausyti nuo kokio nors prieigos kodo arba kito įtaiso ar būdo, kurį nurodo tik gamintojas arba tiekėjai. Norint paaiškinti BDS informaciją, nereikalinga jokia unikali dekodavimo informacija, išskyrus atvejus, kai tokia informacija yra vieša.
 Turi būti palaikomas atskiras prieigos prie BDS informacijos būdas (pvz., atskira prieigos vieta / mazgas), skirtas visai BDS informacijai gauti. Toks būdas turi suteikti galimybę gauti visą BDS informaciją, kurios reikalaujama pagal šį priedą. Šis būdas taip pat suteikia galimybę gauti specialius mažesnius informacinių dokumentų rinkinius, kaip apibrėžta šiame priede (pvz., tinkamumo naudoti informacijos paketai su teršalų išmetimu susijusios BDS atveju)
 Galimybė gauti BDS informaciją suteikiama taikant bent vieną iš pateiktų šio priedo 6 priedėlyje nurodytų standartų:
 a)
 ISO 27145 su ISO 15765-4 (pagrįstas CAN);
 b)
 ISO 27145 su ISO 13400 (pagrįstas TCP/IP);
 c)
 SAE J1939-73.
 Kai įmanoma, gamintojai turėtų taikyti atitinkamus pagal ISO arba SAE apibrėžtus gedimo kodus (pvz., P0xxx, P2xxx ir kt.). Jei toks identifikavimas neįmanomas, gamintojas gali taikyti diagnostinius gedimo kodus pagal atitinkamas ISO 27145 arba SAE J1939 sąlygas. Gedimų kodai turi būti visiškai prieinami taikant šio priedo nuostatas atitinkančią standartinę diagnostinę įrangą.
 Taikydamas atitinkamą ISO arba SAE procesą gamintojas ISO arba SAE standartizacijos įstaigai pateikia su išmetamaisiais teršalais susijusius diagnostinius duomenis, nenurodytus ISO 27145 arba SAE J1939, bet susijusius su šiuo priedu.
 BDS informaciją gauti turi būti galima naudojant laidinį ryšį.
 BDS duomenis BDS sistema pateikia, kai gauna užklausą iš skaitymo priemonės, kuris atitinka taikomų šio priedo 6 priedėlyje nurodytų standartų reikalavimus (ryšys su išorės tikrintuvu).
 4.7.3.1. CAN pagrįstas laidinis ryšys
 BDS sistemos laidinio duomenų ryšio sparta turi būti 250 kbps arba 500 kbps.
 Gamintojas yra atsakingas už spartos bodais pasirinkimą ir turi suprojektuoti BDS sistemą pagal šio priedo 6 priedėlyje nurodytuose standartuose ir šiame priede pateikiamus reikalavimus. BDS sistema turi automatiškai pasirinkti kurią nors vieną iš tų dviejų nurodytų spartų bodais, naudojamų išorinės bandymo įrangos.
 Transporto priemonės ir išorinės diagnostinės bandymo įrangos ryšio sąsaja (pvz., skaitymo priemonė) turi būti standartizuota ir atitikti visus ISO 15031-3 A tipo (12 V nuolatinė srovė), B tipo (24 V nuolatinė srovė) arba SAE J1939-13 (12 arba 24 V nuolatinė srovė) reikalavimus.
 4.7.3.2. Rezervuota TCP/IP (eternetas) pagrįstam laidiniam ryšiui.
 4.7.3.3. Jungties vieta
 Jungtis įrengiama transporto priemonės viduje, vairuotojo pusės kojų nišos srityje, kurią riboja transporto priemonės vairuotojo pusė ir vairuotojo pusės centrinio pulto šoninis kraštas (arba transporto priemonės vidurio linija, jeigu transporto priemonėje nėra centrinio pulto); vieta turi būti ne aukščiau nei vairaračio apačios lygyje, kai jis yra žemiausioje reguliuojamoje padėtyje. Jungtis negali būti įrengta ant centrinio pulto arba jo viduje (t. y. nei ant horizontalių paviršių prie grindyse įtaisytos pavarų perjungimo svirties, stovėjimo stabdžio svirties arba puodelių laikiklių, nei ant vertikalių paviršių prie stereo įrangos / radijo, klimato sistemos arba navigacijos sistemos valdiklių). Jungtis turi būti tokioje vietoje, kad ją būtų lengva pamatyti ir pasiekti (pvz., norint prijungti išorės įrankį). Transporto priemonėse, kuriose yra šoninės vairuotojo durelės, jungtis turi būti lengvai pastebima ir pasiekiama bet kam stovinčiam (arba pasilenkusiam) iš vairuotojo pusės, atidarius vairuotojo pusės dureles.
 Gamintojo prašymu tipo patvirtinimo institucija gali patvirtinti kitą vietą, bet įrengimo vieta turi būti lengvai pasiekiama ir apsaugota nuo atsitiktinio sugadinimo įprastomis naudojimo sąlygomis, pvz., tai gali būti ISO 15031 serijos standartuose aprašyta vieta.
 Jeigu jungtis uždengta arba įrengta specialioje dėžutėje, dangtį arba skyriaus dureles turi būti įmanoma nuimti arba atidaryti ranka be jokių įrankių, o jungtis pažymima raidėmis BDS (angl. OBD), kad būtų lengva atskirti.
 Gamintojas transporto priemonėse specialiems tikslams, nesusijusiems su BDS funkcijomis, gali įrengti papildomas diagnostikos jungtis ir duomenų linijas. Jeigu papildoma jungtis atitinka vieną iš šio priedo 6 priedėlyje nurodytų standartinių diagnostikos jungčių, tik pagal šį priedą reikalaujama jungtis aiškiai pažymima raidėmis BDS, kad būtų galima atskirti nuo kitų panašių jungčių.
 4.7.4. BDS informacijos trynimas (atkūrimas) skaitymo priemone
 Skaitymo priemone iš kompiuterio atminties galima ištrinti nurodytus duomenis arba atkurti šiame priede nustatytą vertę.
 BDS informaciniai duomenys
 Trinama
 Atkuriama
 (9)
 Gedimo rodytuvo būsena
 X
 BDS sistemos parengtis
 X
 Valandų, kurias variklis veikė po gedimo rodytuvo įjungimo, skaičius (nenutrūkstamai veikiantis MI matuoklis)
 X
 Visi DGK
 X
 B1 klasės matuoklio vertė ir didžiausias variklio veikimo valandų skaičius
 X
 B1 klasės matuoklio (-ių) pateikiamas variklio veikimo valandų skaičius
 X
 Variklio būklės duomenys, kurių reikalaujama pagal šį priedą
 X
 BDS informacija neištrinama, kai atjungiamas transporto priemonės akumuliatorius (-iai).
 4.8. Elektroninė sauga
 Kiekvienai išmetamųjų teršalų kontrolės įtaisą turinčiai transporto priemonei turi būti būdingos savybės, neleidžiančios jo modifikuoti, išskyrus tuos atvejus, kai įtaisą modifikuoti leidžia gamintojas. Gamintojas leidžia modifikuoti, jei tai būtina transporto priemonės gedimams nustatyti, jos techninei priežiūrai, apžiūrai, modernizavimui arba remontui atlikti.
 Jokių perprogramuojamųjų kompiuterio kodų arba darbo parametrų turi būti neįmanoma suklastoti ir jų apsaugos lygis turi atitikti bent nustatytąjį standartuose ISO 150317 (SAE J2186) arba J1939-73, jeigu su saugumu susijusių duomenų mainai vykdomi naudojant šiame priede nustatytus protokolus ir diagnostikos jungtį. Visi keičiamieji kalibravimo atmintinės lustai turi būti įdėti į sandarią talpyklą ar korpusą arba apsaugoti elektroniniais algoritmais ir turi būti neįmanoma jų pakeisti be specialių įrankių ar tam tikros metodikos.
 Kompiuterio kodais nustatytų variklio veikimo parametrų turi būti neįmanoma pakeisti be specialių įrankių ar tam tikros metodikos (pvz., sudedamosios kompiuterio dalys yra užlydomos arba užsandarinamos, o kompiuterių korpusai yra užplombuojami ar užlydomi).
 Gamintojai turi imtis tinkamų apsaugos priemonių, kad eksploatuojant transporto priemonę nebūtų galima suklastoti didžiausio degalų tiekimo parametro.
 Gamintojai tipo patvirtinimo institucijai gali pateikti prašymus, kad, atsižvelgiant į vieną iš pirmiau minėtų reikalavimų, toms transporto priemonėms, kurių apsauga neatrodo esanti reikalinga, būtų taikoma išlyga. Tipo patvirtinimo institucija, svarstydama, ar transporto priemonei taikyti išlygą, atsižvelgia į šiuos kriterijus (jų gali būti ir daugiau): darbinių lustų pasiūlą, transporto priemonės tinkamumą veikti didelės apkrovos sąlygomis ir numatomą parduoti transporto priemonių kiekį.
 Gamintojai, taikantys programuojamąsias kompiuterio kodų sistemas (pvz., elektra trinamą ir programuojamą pastoviąją atmintį, EEPROM), turi užtikrinti, kad tų sistemų nebūtų įmanoma perprogramuoti be leidimo. Gamintojai turi taikyti patobulintas apsaugos nuo klastojimo strategijas ir rašymo apsaugos funkcijas, dėl kurių reikėtų turėti elektroninę prieigą prie išorės kompiuterio, kuriuo naudojasi gamintojas. Tipo patvirtinimo institucija gali patvirtinti kitokius metodus, kuriais užtikrinamas lygiavertis apsaugos nuo klastojimo lygis.
 4.9. BDS sistemos patvarumas
 BDS sistema suprojektuokama ir pagaminama taip, kad per visą transporto priemonės (variklio) eksploatavimo laiką būtų tinkama gedimų rūšims nustatyti.
 Šiame priede pateiktos papildomos BDS sistemų patvarumo nuostatos.
 BDS sistema neturi būti užprogramuota arba kitaip pritaikyta iš dalies arba visiškai išsijungti, atsižvelgiant į transporto priemonės amžių ir (arba) ridą faktiniu transporto priemonės eksploatavimo metu, sistemoje neturi būti jokio algoritmo arba strategijos, kurių paskirtis yra ilgainiui sumažinti BDS sistemos veiksmingumą.
 5. VEIKIMO CHARAKTERISTIKŲ REIKALAVIMAI
 5.1. Ribos
 Šio priedo 3 priedėlyje apibrėžtos taikomos stebėsenos kriterijų OTL yra apibūdintos šios taisyklės pagrindinėje dalyje.
 5.2. Laikinas BDS sistemos išjungimas
 Patvirtinimą suteikiančios institucijos gali patvirtinti, kad BDS sistemą galima laikinai išjungti pateiktuose papunkčiuose nustatytomis sąlygomis.
 Patvirtinimo arba tipo patvirtinimo metu gamintojas pateikia tipo patvirtinimo institucijai išsamų kiekvienos BDS sistemos laikino išjungimo strategijų aprašą, duomenis ir (arba) inžinerinį įvertinimą, įrodantį, kad stebėsena nurodytomis sąlygomis būtų nepatikima arba ją taikyti nepraktiška.
 Visais atvejais stebėsena atnaujinama, kai tik nelieka laikiną išjungimą lėmusių sąlygų.
 5.2.1. Variklio (transporto priemonės) eksploatavimo sauga
 Gamintojai gali prašyti leidimo išjungti paveiktas BDS stebėsenos sistemas, kai įjungiamos eksploatavimo saugos strategijos.
 Nereikalaujama, kad gedimo metu BDS stebėsenos sistema įvertintų sudedamąsias dalis, jeigu dėl to įvertinimo galėtų kilti pavojus saugiam transporto priemonės naudojimui.
 5.2.2. Aplinkos temperatūros ir aukščio sąlygos
 Gamintojai gali prašyti leidimo išjungti BDS sistemos stebėjimo prietaisus:
 a)
 žemesnėje kaip 266 K (-7 laipsnių Celsijaus) aplinkos temperatūroje tuo atveju, kai aušinimo skysčio temperatūra nepasiekė mažiausios 333 K (70 laipsnių Celsijaus) temperatūros; arba
 b)
 žemesnėje kaip 266 K (-7 laipsnių Celsijaus) aplinkos temperatūroje tuo atveju, kai reagentas užšalęs; arba
 c)
 aukštesnėje kaip 308 K (35 laipsnių Celsijaus) aplinkos temperatūroje; arba
 d)
 daugiau nei 2 500 metrų virš jūros lygio aukštyje.
 Gamintojas gali prašyti tolesnio patvirtinimo, kad BDS sistemos stebėjimo prietaisas gali būti laikinai išjungiamas esant kitai aplinkos temperatūrai arba aukščio sąlygoms, nustačius kad gamintojas pateikė duomenis ir (arba) inžinerinį įvertinimą, kad esant tokioms aplinkos sąlygoms diagnostika būtų netiksli, nes tokios sąlygos paveiktų pačią sudedamąją dalį (pvz., sudedamosios dalies užšalimas, poveikis suderinamumui su leidžiamais jutiklio nuokrypiais).
 Pastaba. Aplinkos sąlygas galima nustatyti netiesioginiais būdais. Pavyzdžiui, aplinkos temperatūros sąlygas galima nustatyti remiantis įsiurbiamo oro temperatūra.
 5.2.3. Mažas degalų kiekis
 Gamintojai gali prašyti leidimo išjungti stebėjimo sistemas, kurioms daro poveikį mažas degalų kiekis (žemas slėgis) arba tai, kad baigiasi degalai (pvz., degalų tiekimo sistemos gedimas arba uždegimo pertrūkiai):
 Dyzelinas
 Dujos
 GD
 SND
 a)
 Mažas degalų kiekis tokio išjungimo atveju reiškia ne daugiau kaip 100 litrų degalų arba 20 proc. vardinės degalų bako talpos (taikomas mažesnis dydis).
 X
 X
 b)
 Žemas degalų slėgis tokio išjungimo atveju reiškia ne daugiau kaip 20 proc. naudotino degalų slėgio bake.
 X
 5.2.4. Transporto priemonės akumuliatoriaus arba sistemos įtampos lygis
 Gamintojai gali prašyti leidimo išjungti stebėsenos sistemas, kurioms gali daryti įtaką transporto priemonės akumuliatoriaus arba sistemos įtampos lygis.
 5.2.4.1. Žema įtampa
 Gamintojai gali prašyti leidimo išjungti stebėsenos sistemas, kurioms daro įtaką žema transporto priemonės akumuliatoriaus arba sistemos įtampa, kai akumuliatoriaus arba sistemos įtampa yra žemesnė kaip 90 proc. vardinės įtampos (arba 11 voltų, jei naudojamas 12 voltų akumuliatorius, 22 voltai, jei naudojamas 24 voltų akumuliatorius). Gamintojai gali prašyti leidimo nustatyti aukštesnę įtampos ribą, palyginti su nurodytąja, kurią pasiekus būtų galima išjungti sistemos stebėseną.
 Gamintojas turi įrodyti, kad stebėsena, esant tam tikrai įtampai, būtų nepatikima ir kad ilgalaikis transporto priemonės naudojimas, esant išjungtai stebėsenai, būtų mažai tikėtinas arba BDS sistema stebėtų akumuliatoriaus ar sistemos įtampą ir nustatytų gedimą esant įtampai, kai išjungiami kiti stebėjimo prietaisai.
 5.2.4.2. Aukšta įtampa
 Su teršalų išmetimu susijusių stebėsenos sistemų atžvilgiu gamintojai gali prašyti leidimo išjungti stebėsenos sistemas, kai akumuliatoriaus arba sistemos įtampa viršija gamintojo nustatytąją.
 Gamintojas įrodo, kad stebėsena, esant aukštesnei nei gamintojo nurodyta įtampai, būtų nepatikima ir kad užsidegs elektros įkrovos sistemos (kintamosios srovės generatoriaus) įspėjamoji lemputė arba BDS sistema stebės akumuliatoriaus ar sistemos įtampą ir nustatys gedimą esant įtampai, kai išjungiami kiti stebėjimo prietaisai.
 5.2.5. Įjungtas PTO (galios atidavimo įrenginiai)
 Gamintojas gali prašyti leidimo laikinai išjungti stebėsenos sistemas, kurioms daroma įtaka transporto priemonėse su įtaisytu PTO įrenginiu tuo metu, kai tas PTO įrenginys yra laikinai įjungtas.
 5.2.6. Dirbtinis regeneravimas
 Gamintojas gali prašyti leidimo išjungti paveiktas BDS stebėsenos sistemas išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos, įrengtos už variklio, dirbtinio regeneravimo metu (pvz., kietųjų dalelių filtras).
 5.2.7. Papildoma teršalų išmetimo strategija (papildoma TIS)
 Gamintojas gali prašyti leidimo išjungti BDS sistemos stebėjimo prietaisus veikiant papildomai TIS, įskaitant MECS, esant 5.2 punkte nepaminėtoms sąlygoms, jei papildomos TIS veikimas daro įtaką stebėjimo prietaiso atliekamai stebėsenai.
 5.2.8. Degalų pripildymas
 Po degalų pripildymo dujomis varomos transporto priemonės gamintojas gali laikinai išjungti BDS sistemą, jeigu būtina, kad ji prisitaikytų prie to, kad ECU atpažįno degalų kokybės ir sudėties pasikeitimą.
 BDS sistema turi būti vėl įjungta iškart, kai nauji degalai atpažįstami ir variklio parametrai pakoreguojami. Toks išjungimas gali trukti ne ilgiau kaip 10 minučių.
 6. Demonstracinio bandymo reikalavimai
 Pagrindiniai BDS sistemos atitikties įrodymo šio priedo reikalavimams elementai:
 a)
 BDS pirminio variklio sistemos atrinkimo tvarka. BDS pirminį variklį parenka gamintojas, pritarus tipo patvirtinimo institucijai;
 b)
 gedimų klasifikacijos pateikimo tvarka. Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia visų BDS pirminio variklio sistemos gedimų klasifikaciją ir kiekvienai kategorijai pagrįsti būtinus pagalbinius duomenis;
 c)
 nusidėvėjusios sudedamosios dalies nustatymo tvarka. Gamintojas BDS bandymo tikslais tipo patvirtinimo institucijos prašymu pateikia nusidėvėjusias sudedamąsias dalis. Šios sudedamosios dalys apibūdinamos remiantis gamintojo pateiktais pagalbiniais duomenimis;
 d)
 dujinio variklio etaloninių degalų parinkimo tvarka.
 6.1. Išmetamųjų teršalų BDS šeima
 Gamintojas yra atsakingas už tai, kad būtų nustatyta išmetamųjų teršalų BDS šeimos sudėtis. Variklio sistemų, priklausančių variklių su išmetamųjų teršalų BDS sistema šeimai, grupavimas grindžiamas tinkamu inžineriniu sprendimu; grupavimą patvirtina tipo patvirtinimo institucija.
 Skirtingų variklių šeimų varikliai vis dėlto gali priklausyti tai pačiai išmetamųjų teršalų BDS šeimai.
 6.1.1. Išmetamųjų teršalų BDS šeimą apibrėžiantys parametrai
 Išmetamųjų teršalų BDS šeimą galima apibūdinti pagrindiniais konstrukcijos parametrais, kurie turi būti bendri visoms tos šeimos variklių sistemoms.
 Kad variklių sistemas būtų galima laikyti priklausančiomis tai pačiai BDS variklių šeimai, jų pagrindinių parametrų sąrašas turi būti panašus:
 a)
 išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos;
 b)
 BDS stebėsenos būdai;
 c)
 techninių savybių ir sudedamųjų dalių stebėsenos kriterijai;
 d)
 stebėsenos parametrai (pvz., dažnumas).
 Šiuos panašumus gamintojas pademonstruoja atitinkamomis inžinerinėmis priemonėmis arba kita tinkama tvarka ir juos turi patvirtinti tipo patvirtinimo institucija.
 Gamintojas gali prašyti, kad tipo patvirtinimo institucija pritartų nedideliems variklio išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos stebėsenos (diagnostikos) būdų skirtumams, kurie susiję su variklio sistemos konfigūracijos pokyčiais, kai tuos būdus gamintojas laiko panašiais ir:
 a)
 jie skiriasi tik tiek, kad atitiktų aptariamų sudedamųjų dalių ypatybes (pvz., dydį, išmetamųjų teršalų srautą ir kt.), arba
 b)
 jų panašumai pagrįsti tinkamu inžineriniu sprendimu.
 6.1.2. BDS pirminio variklio sistema
 Išmetamųjų teršalų BDS šeimos atitiktis šio priedo reikalavimams pasiekiama įrodant šios šeimos BDS pirminio variklio sistemos atitiktį.
 BDS pirminio variklio sistemą atrenka gamintojas, pritarus tipo patvirtinimo institucijai.
 Prieš bandymą tipo patvirtinimo institucija gali nuspręsti pareikalauti, kad gamintojas atrinktų papildomą variklį demonstraciniam bandymui.
 Gamintojas taip pat gali pasiūlyti tipo patvirtinimo institucijai išbandyti papildomus variklius, kad būtų išbandyta visa išmetamųjų teršalų BDS šeima.
 6.2. Gedimų klasifikacijos pateikimo tvarka
 Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia dokumentus, kuriais pagrindžiamas tinkama kiekvieno gedimo klasifikacija. Į šiuos dokumentus įtraukiama trikčių analizė (pvz., trikties režimo ir poveikio analizės elementai); taip pat galima įtraukti:
 a)
 imitavimo rezultatus;
 b)
 bandymų rezultatus;
 c)
 nuorodą į anksčiau patvirtintą klasifikaciją.
 Pateiktuose punktuose išvardyti tinkamo klasifikacijos reikalavimai, įskaitant bandymo reikalavimus. Turi būti atliekami mažiausiai keturi bandymai, o didžiausias bandymų skaičius gaunamas išmetamųjų teršalų BDS šeimos variklių šeimų skaičių padauginus iš keturių. Tipo patvirtinimo institucija gali nutarti bet kada nutraukti bandymą, nors nebuvo atlikti bandymai su visais pirmiau minėtais veikimo sutrikimais.
 Specialiais atvejais, kai klasifikacijos bandymas neįmanomas (pvz., jeigu MECS yra įjungta ir su varikliu negalima atlikti taikomo bandymo ir pan.), gedimą galima klasifikuoti remiantis techniniu sprendimu. Apie šią išimtį gamintojas įrašo į dokumentus, pritarus tipo patvirtinimo institucijai.
 6.2.1. Priskyrimo A klasei demonstracinis bandymas
 Gamintojo atliekamam gedimų priskyrimui A klasei netaikomas demonstracinis bandymas.
 Jeigu tipo patvirtinimo institucija nesutinka su gamintojo atliktu gedimų priskyrimu A klasei, tipo patvirtinimo institucija reikalauja perklasifikuoti tą gedimą ir atitinkamai priskirti B1, B2 arba C klasei.
 Tokiu atveju patvirtinimo dokumente įrašoma, kad gedimų klasifikacija nustatyta tipo patvirtinimo institucijos reikalavimu.
 6.2.2. Priskyrimo B1 klasei demonstracinis bandymas (A ir B1 skirtumas)
 Siekiant pagrįsti gedimų priskyrimą B1 klasei, dokumentuose aiškiai nurodoma, kad tam tikromis aplinkybėmis (10) dėl gedimo išmetamųjų teršalų kiekis yra mažesnis nei OTL.
 Tuo atveju, kai tipo patvirtinimo institucija reikalauja atlikti išmetamųjų teršalų bandymą dėl gedimų priskyrimo B1 klasei, gamintojas turi įrodyti, kad išmetamųjų teršalų kiekis dėl tam tikro gedimo nurodytomis aplinkybėmis neviršija OTL:
 a)
 bandymo aplinkybes parenka gamintojas ir patvirtina tipo patvirtinimo institucija;
 b)
 iš gamintojo nereikalaujama įrodyti, kad kitomis aplinkybėmis išmetamųjų teršalų kiekis dėl gedimo realiai viršytų OTL.
 Jeigu gamintojui nepavyksta įrodyti priskyrimo B1 klasei, gedimas priskiriamas A klasei.
 6.2.3. Priskyrimo B1 klasei demonstracinis bandymas (B2 ir B1 skirtumas)
 Jeigu tipo patvirtinimo institucija nesutinka su gamintojo atliktu gedimų priskyrimu B1 klasei, nes, jos nuomone, OTL nėra viršijamos, tipo patvirtinimo institucija reikalauja gedimus perklasifikuoti ir juos priskirti B2 arba C klasei. Tokiu atveju patvirtinimo dokumentuose įrašoma, kad gedimų klasifikacija nustatyta tipo patvirtinimo institucijos reikalavimu.
 6.2.4. Priskyrimo B2 klasei demonstracinis bandymas (B2 ir B1 skirtumas)
 Siekdamas pagrįsti gedimo priskyrimą B2 klasei, gamintojas įrodo, kad išmetamųjų teršalų kiekis neviršija OTL.
 Tuo atveju, kai tipo patvirtinimo institucija nesutinka su gedimo priskyrimu B2 klasei, nes, jos nuomone, OTL yra viršijamos, gali būti reikalaujama, kad gamintojas bandymais įrodytų, jog išmetamųjų teršalų kiekis dėl gedimo neviršija OTL. Jeigu bandymas nesėkmingas, tipo patvirtinimo institucija reikalauja perklasifikuoti šį gedimą ir priskirti A arba B1 klasei, o gamintojas vėliau įrodo tinkamą klasifikavimą ir atnaujina dokumentus.
 6.2.5. Priskyrimo B2 klasei demonstracinis bandymas (B2 ir C skirtumas)
 Jeigu tipo patvirtinimo institucija nesutinka su gamintojo atliktu gedimo priskyrimu B2 klasei, nes, jos nuomone, reglamentuojamos ribinės išmetamųjų teršalų vertės nėra viršijamos, tipo patvirtinimo institucija reikalauja gedimus perklasifikuoti ir juos priskirti C klasei. Tokiu atveju patvirtinimo dokumentuose įrašoma, kad gedimų klasifikacija nustatyta tipo patvirtinimo institucijos reikalavimu.
 6.2.6. Priskyrimo C klasei demonstracinis bandymas
 Siekdamas pagrįsti gedimo priskyrimą C klasei, gamintojas įrodo, kad išmetamųjų teršalų kiekis neviršija reglamentuojamų ribinių išmetamųjų teršalų verčių.
 Tuo atveju, kai tipo patvirtinimo institucija nesutinka su gedimo priskyrimu C klasei, gali būti reikalaujama, kad gamintojas bandymais įrodytų, jog išmetamųjų teršalų kiekis dėl gedimo neviršija reglamentuojamų ribinių išmetamųjų teršalų verčių.
 Jeigu bandymas nesėkmingas, tipo patvirtinimo institucija reikalauja perklasifikuoti šį gedimą, o gamintojas vėliau įrodo tinkamą perklasifikavimą ir atnaujina dokumentus.
 6.3. BDS eksploatacinių savybių patvirtinimo tvarka
 Gamintojas pateikia tipo patvirtinimo institucijai išsamų dokumentų paketą ir taip pagrindžia BDS sistemos atitiktį stebėsenos atžvilgiu; į dokumentus gali būti įtraukta:
 a)
 algoritmai ir sprendimų priėmimo schemos;
 b)
 bandymų ir (arba) modeliavimo rezultatai;
 c)
 nuoroda į anksčiau patvirtintas stebėsenos sistemas ir kt.
 Pateiktuose punktuose išvardijami BDS eksploatacinių savybių patvirtinimo reikalavimai, įskaitant bandymo reikalavimus. Turi būti atliekami ne mažiau kaip keturi bandymai, o didžiausias bandymų skaičius gaunamas išmetamųjų teršalų BDS šeimos variklių šeimų skaičių padauginus iš keturių, bet neturi būti mažesnis nei aštuoni.
 Pasirinkti stebėjimo prietaisai turi deramai atitikti įvairius 4.2 punkte paminėtus kontroliuojamus parametrus (t. y. išmetamųjų teršalų ribinių verčių stebėjimo, veikimo stebėjimo ir bendros veikimo trikties arba sudedamųjų dalių stebėsenos). Pasirinkti stebėjimo prietaisai taip pat turi deramai atitikti įvairius šio priedo 3 priedėlyje išvardytus punktus.
 6.3.1. BDS eksploatacinių savybių patvirtinimo, atliekant bandymus, tvarka
 Be 6.3 punkte nurodytų pagalbinių duomenų gamintojas bandymais variklio bandymų stende įrodo tinkamą specialių išmetamųjų teršalų kontrolės sistemų arba sudedamųjų dalių stebėseną pagal šio priedo 7.2 punkte nurodytą bandymo tvarką.
 Tokiu atveju gamintojas turi turėti tinkamų nusidėvėjusių sudedamųjų dalių arba elektros įrenginį, kuriuo galima būtų imituoti gedimą.
 Tinkamas BDS sistemos gedimo nustatymas ir tinkama reakcija į tokį nustatymą (plg.: MI rodmenys, DGK saugojimas ir kt.) įrodomi pagal 7.2 punktą.
 6.3.2. Nusidėvėjusios sudedamosios dalies (arba sistemos) nustatymo tvarka
 Šis punktas taikomas tada, kai BDS demonstraciniam bandymui atrinktas gedimas stebimas išmetimo vamzdžio teršalų (11) (išmetamųjų teršalų apribojimo stebėjimas, žr. 4.2 punktą), išmetamųjų teršalų bandymo, nusidėvėjusios sudedamosios dalies tinkamumo požiūriu.
 Ypač specialiais atvejais nusidėvėjusių sudedamųjų dalių arba sistemų įvertinimas bandymu gali būti neįmanomas (pvz., jeigu MECS yra įjungta ir su varikliu negalima atlikti taikomo bandymo ir pan.). Tokiais atvejais nusidėvėjusi sudedamoji dalis įvertinama be bandymo. Apie šią išimtį gamintojas įrašo į dokumentus, pritarus tipo patvirtinimo institucijai.
 6.3.2.1. Nusidėvėjusios sudedamosios dalies įvertinimo tvarka, taikoma patvirtinti A ir B1 klasės gedimų nustatymą
 6.3.2.1.1. Išmetamųjų teršalų kiekio ribinių verčių stebėjimas
 Tuo atveju, kai tipo patvirtinimo institucijos parinktas gedimas yra toks, kad dėl jo gali būti viršijama išmetimo vamzdžio teršalų BDS ribinė vertė, gamintojas 7 punkte nurodytu išmetamųjų teršalų bandymu įrodo, kad dėl nusidėvėjusios sudedamosios dalies arba įtaiso išmetamųjų teršalų kiekis OTL neviršija daugiau kaip 20 proc.
 6.3.2.1.2. Eksploatacinių savybių stebėsena
 Gamintojui paprašius ir gavus patvirtinimo institucijos sutikimą eksploatacinių savybių stebėsenos atveju OTL gali būti viršijama daugiau nei 20 proc. Toks prašymas patvirtinamas atskirai įvertinus kiekvieną atvejį.
 Tuo atveju kai pagal 15 priedą reikalaujama stebėti dvejopais degalais varomų variklių arba transporto priemonių dujinio kuro vartojimo nuokrypio eksploatacines savybes, nusidėvėjusi sudedamoji dalis klasifikuojama nepateikiant nuorodos į OTL.
 6.3.2.1.3. Sudedamosios dalies stebėsena
 Sudedamosios dalies stebėsenos atveju nusidėvėjusi sudedamoji dalis vertinama nepateikiant nuorodos į OTL.
 6.3.2.2. B2 klasės gedimams nustatyti naudojamų nusidėvėjusių sudedamųjų dalių įvertinimas
 B2 klasės gedimų atveju ir tipo patvirtinimo institucijos reikalavimu gamintojas pagal 7 punktą išmetamųjų teršalų bandymu įrodo, kad dėl nusidėvėjusios sudedamosios dalies arba įtaiso išmetamųjų teršalų kiekis neviršys taikomų OTL.
 6.3.2.3. C klasės gedimams nustatyti naudojamų nusidėvėjusių sudedamųjų dalių įvertinimas
 C klasės gedimų atveju ir tipo patvirtinimo institucijos reikalavimu gamintojas pagal 7 punktą išmetamųjų teršalų bandymu įrodo, kad dėl nusidėvėjusios sudedamosios dalies arba įtaiso išmetamųjų teršalų kiekis neviršys taikomų reglamentuojamų išmetamųjų teršalų verčių.
 6.3.3. Bandymų ataskaita
 Bandymų ataskaitoje turi būti bent šio priedo 4 priedėlyje nurodyta informacija.
 6.4. Trūkumų turinčios BDS sistemos patvirtinimas
 6.4.1. Patvirtinimą suteikiančios institucijos gamintojo prašymu gali patvirtinti BDS sistemą, net jei sistema turi vieną arba daugiau trūkumų.
 Tipo patvirtinimo institucija, svarstydama prašymą, nustato, ar įmanoma laikytis šio priedo reikalavimų, ar toks reikalavimas būtų nepagrįstas.
 Tipo patvirtinimo institucija atsižvelgia į gamintojo pateiktus duomenis, išsamiai apibūdinančius šiuos veiksnius (sąrašas neišsamus): techninį pagrįstumą, pasirengimo trukmę ir gamybos ciklus, įskaitant variklių konstrukcijos ir atnaujintos kompiuterių programinės įrangos įdiegimo ir jos taikymo nutraukimo trukmę, apimtį, kuria sukurta BDS sistema bus tinkama laikytis šio priedo reikalavimų ir ar gamintojas įrodė, tinkamai stengęsis, jog būtų laikomasi šio priedo reikalavimų.
 Tipo patvirtinimo institucija nepriima jokių prašymų dėl trūkumų jei dėl jų visiškai neveikia reikiamas diagnostikos stebėjimo prietaisas (t. y. visiškai nėra 3 priedėlyje reikalaujamų stebėjimo prietaisų).
 6.4.2. Trūkumų ištaisymo laikotarpis
 Trūkumams ištaisyti suteikiamas vienerių metų laikotarpis nuo variklio sistemos patvirtinimo datos.
 Jeigu gamintojas tipo patvirtinimo institucijai gali tinkamai įrodyti, kad trūkumui pašalinti reikėtų atlikti esminius variklio pakeitimus ir reikėtų papildomo įgyvendinimo laikotarpio, tada šis trūkumų šalinimo laikotarpis gali būti pratęstas dar vieneriems metams, jei visas trūkumų šalinimo laikotarpis yra ne ilgesnis kaip 3 metai (t. y. leidžiama pratęsti 3 kartus po vienerius metus).
 Gamintojas negali prašyti atnaujinti trūkumų šalinimo laikotarpį.
 6.5. Dujinio variklio etaloninių degalų parinkimo tvarka
 BDS veiksmingumas ir gedimų klasifikacija turi būti pademonstruoti naudojant vienus iš 5 priede minimų etaloninių degalų, kurie yra skirti varyti variklį.
 Šiuos etaloninius degalus parenka tipo patvirtinimo institucija, kuri bandymų laboratorijai turi suteikti pakankamai laiko parinktiems etaloniniams degalams gauti.
 7. BANDYMO PROCEDŪROS
 7.1. Bandymo procesas
 BDS sistemos tinkamos gedimų klasifikacijos patvirtinimas ir tinkamų stebėsenos techninių savybių išbandymas per bandymą apsvarstomi atskirai. Pavyzdžiui, A klasės gedimams nereikės priskyrimo bandymo, nes jiems gali būti taikomas BDS eksploatacinių savybių bandymas.
 Tam tikrais atvejais tas pats bandymas gali būti taikomas įrodyti tinkamą gedimų klasifikaciją, gamintojo pateiktos nusidėvėjusios sudedamosios dalies įvertinimą ir BDS sistemos atliekamą tinkamą stebėseną.
 Variklio sistema, su kuria bandoma BDS sistema, turi atitikti šios taisyklės išmetamųjų teršalų reikalavimus.
 7.1.1. Gedimų klasifikacijos patvirtinimo bandymų procesas
 Kai pagal 6.2 punktą tipo patvirtinimo institucija reikalauja, kad gamintojas bandymu pagrįstų tam tikro gedimo klasifikaciją, atitikties įrodymą sudarys serija išmetamųjų teršalų bandymų.
 Pagal 6.2.2 punktą, kai tipo patvirtinimo institucija reikalauja bandymo, kad būtų pagrįstas gedimo priskyrimas B1 klasei, o ne A klasei, gamintojas įrodo, kad dėl tam tikro gedimo pasirinktomis aplinkybėmis išmetamųjų teršalų kiekis neviršija OTL:
 a)
 šias bandymo aplinkybes parenka gamintojas ir patvirtina tipo patvirtinimo institucija;
 b)
 iš gamintojo nereikalaujama įrodyti, kad kitomis aplinkybėmis išmetamųjų teršalų kiekis dėl gedimo realiai viršytų OTL.
 Išmetamųjų teršalų bandymas gamintojo prašymu gali būti kartojamas iki trijų kartų.
 Jeigu per bet kurį iš šių bandymų išmetamųjų teršalų kiekis neviršija tam tikrų OTL, tada patvirtinamas gedimo priskyrimas B1 klasei.
 Kai tipo patvirtinimo institucija reikalauja atlikti bandymą, kad būtų pagrįstas gedimo priskyrimas B2 klasei, o ne B1 klasei, arba C klasei, o ne B2 klasei, išmetamųjų teršalų bandymas nėra kartojamas. Jeigu per bandymą išmatuotas išmetamųjų teršalų kiekis viršija OTL arba išmetamųjų teršalų ribinę vertę, tada gedimą reikia perklasifikuoti.
 Pastaba. Pagal 6.2.1 punktą šis punktas netaikomas A klasei priskiriamiems gedimams.
 7.1.2. BDS eksploatacinių savybių patvirtinimo bandymų procesas
 Kai tipo patvirtinimo institucija prašo įvertinti BDS sistemos eksploatacines savybes pagal 6.3 punktą, atitikties įrodymą sudaro tokie etapai:
 a)
 gedimą parenka tipo patvirtinimo institucija, o gamintojas pateikia atitinkamą nusidėvėjusią sudedamąją dalį arba sistemą;
 b)
 kai tinkama ir jei reikalaujama, gamintojas išmetamųjų teršalų bandymu įrodo, kad nusidėvėjusi sudedamoji dalis tinka stebėsenai pademonstruoti;
 c)
 vėliausiai BDS bandymų ciklų serijos gale gamintojas įrodo, kad BDS sistema reaguoja pagal šio priedo nuostatas (t. y. MI rodmenys, DGK saugojimas ir kt.).
 7.1.2.1. Nusidėvėjusios sudedamosios dalies įvertinimas
 Kai tipo patvirtinimo institucija reikalauja, kad gamintojas įvertintų nusidėvėjusią sudedamąją dalį bandymu pagal 6.3.2 punktą, įvertinama atliekant išmetamųjų teršalų bandymą.
 Jeigu nustatoma, kad variklio sistemoje įtaisius nusidėvėjusią sudedamąją dalį arba prietaisą neįmanoma atlikti palyginimo su BDS ribinėmis vertėmis (pvz., dėl to, kad nesilaikoma taikomo išmetamųjų teršalų bandymo ciklo duomenų statistinio patikimumo tikrinimo sąlygų), tos sudedamosios dalies arba prietaiso gedimą galima laikyti tinkamu, jeigu tam pritaria tipo patvirtinimo institucija, atsižvelgdama į gamintojo pateikiamus techninius duomenis.
 Jeigu, atliekant bandymą variklyje įtaisius nusidėvėjusią sudedamąją dalį arba prietaisą, neįmanoma užtikrinti visiškos apkrovos kreivės (ji nustatoma naudojant tinkamai veikiantį variklį), tos sudedamosios dalies arba prietaiso gedimą galima laikyti tinkamu, jeigu tam pritaria tipo patvirtinimo institucija, atsižvelgdama į gamintojo pateikiamus techninius duomenis.
 7.1.2.2. Trikties nustatymas
 Kiekvienas tipo patvirtinimo institucijos atrinktas variklio bandymų stende bandytinas stebėjimo prietaisas turi reaguoti į tinkamos nusidėvėjusios sudedamosios dalies įtaisymą taip, kad atitiktų šio priedo reikalavimus per du nuoseklius BDS bandymo ciklus pagal šio priedo 7.2.2 punktą.
 Kai stebėsenos apraše nurodyta, kad tam tikro stebėjimo prietaiso atliekamai stebėsenai pabaigti reikia daugiau kaip dviejų veikimo sekų, ir pritarus tipo patvirtinimo institucijai, BDS bandymų ciklų skaičius gali būti padidintas atsižvelgiant į gamintojo prašymą.
 Atliekant demonstracinį bandymą po kiekvieno atskiro BDS sistemos bandymo ciklo variklis išjungiamas. Belaukiant kito paleidimo, atsižvelgiama į bet kokią įmanomą stebėsenos veiką po variklio išjungimo ir į bet kokią stebėsenai atlikti būtiną sąlygą, kuri turi egzistuoti kitą kartą paleidant variklį.
 Bandymas laikomas baigtu tada, kai tik BDS sistema sureaguoja pagal šio priedo reikalavimus.
 7.2. Taikomi bandymai
 Šiame priede:
 a)
 išmetamųjų teršalų bandymų ciklas – bandymų ciklas, taikomas reguliuojamiems išmetamiesiems teršalams matuoti vertinant nusidėvėjusią sudedamąją dalį ar sistemą;
 b)
 BDS bandymų ciklas – bandymų ciklas, taikomas parodyti BDS stebėjimo prietaisų gebėjimą aptikti gedimus.
 7.2.1. Išmetamųjų teršalų bandymų ciklas
 Šiame priede aptariamas išmetamųjų teršalų kiekio matavimo bandymų ciklas yra 4 priede aprašytas WHTC bandymų ciklas.
 7.2.2. BDS bandymo ciklas
 Šiame priede aptariamas BDS bandymų ciklas yra 4 priede aprašyto WHTC bandymų ciklo pagrindinė dalis.
 Gamintojo prašymu ir tipo patvirtinimo institucijai patvirtinus konkrečiam stebėjimo prietaisui gali būti taikomas alternatyvus BDS bandymų ciklas (pvz., WHTC ciklo šaltoji dalis). Prašyme turi būti pateikiami dokumentai (techniniai argumentai, imitavimas, bandymo rezultatai ir kt.), rodantys, kad:
 a)
 prašomas bandymų ciklas tinka parodyti, kad stebėjimas vyksta realiomis važiavimo sąlygomis, ir
 b)
 WHTC ciklo karštoji dalis mažiau tinka atitinkamam stebėjimui (pvz., skysčio suvartojimo stebėjimui).
 7.2.3. Bandymų atlikimo sąlygos
 7.2.1 ir 7.2.2 punktuose nurodytų bandymų atlikimo sąlygos (t. y. temperatūra, aukštis, degalų kokybė ir kt.) turi būti tokios, kokių reikalaujama atliekant WHTC bandymų ciklą, kaip aprašyta 4 priede.
 Tuo atveju, kai išmetamųjų teršalų bandymas skirtas pagrįsti tam tikro gedimo priskyrimą B1 klasei, bandymo atlikimo sąlygos gamintojo sprendimu pagal 6.2.2 punktą gali skirtis nuo ankstesniuose punktuose nurodytų sąlygų.
 7.3. Eksploatacinių savybių stebėsenos demonstracinis bandymas
 Eksploatacinių savybių stebėsenai gamintojas gali taikyti šio priedo 7 priedėlyje išdėstytus demonstracinio bandymo reikalavimus.
 Tipo patvirtinimo institucijos gali pritarti, kad gamintojas taikytų kitokią eksploatacinių savybių stebėjimo metodiką, nei nurodyta šio priedo 7 priedėlyje. Gamintojas turi įrodyti pasirinkto stebėjimo būdo tinkamumą parengdamas patikimus techninius dokumentus, pagrįstus konstrukcijos savybėmis, pateikdamas bandymų rezultatus, remdamasis ankstesniais patvirtinimais arba kitokiais priimtinais būdais, kurie privalo būti bent jau tokie pat patikimi, atitinkantys laiko reikalavimus ir veiksmingi, kaip nurodytieji šio priedo 7 priedėlyje.
 7.4. Bandymų ataskaitos
 Bandymų ataskaitoje turi būti bent 4 priedėlyje nurodyta informacija.
 8. DOKUMENTŲ REIKALAVIMAI
 8.1. Patvirtinimui reikalingi dokumentai
 Gamintojas pateikia dokumentų paketą, kuriame išsamiai aprašoma BDS sistema. Dokumentų paketą sudaro dvi dalys:
 a)
 pirmoji dalis gali būti trumpa, jeigu joje pateikiami įrodymai dėl stebėjimo prietaisų, jutiklių (vykdymo elementų) ir eksploatavimo sąlygų ryšių (t. y. aprašomos visos stebėjimo prietaisų įjungimo ir išjungimo sąlygos). Dokumentuose aprašomas BDS veikimas, įskaitant gedimų hierarchinę klasifikaciją. Šią medžiagą saugo tipo patvirtinimo institucija. Pateikus prašymą, ši informacija gali būti pateikiama suinteresuotosioms šalims;
 b)
 antrojoje dalyje yra visi duomenys, įskaitant informaciją apie tinkamas nusidėvėjusias sudedamąsias dalis arba sistemas ir susijusių bandymų rezultatus, kurie naudojami kaip įrodymas pirmiau nurodytam sprendimo procesui atlikti, ir išvardijami visi variklio sistemoje galimi įvesties ir išvesties signalai, kuriuos stebi BDS sistema. Antrojoje dalyje taip pat apibūdinama kiekviena stebėsenos strategija ir sprendimų priėmimo procesas.
 Antroji dalis išlieka konfidenciali. Ją gali saugoti tipo patvirtinimo institucija arba – tipo patvirtinimo institucijos nuožiūra – gamintojas, tačiau ji turi būti pateikiama tipo patvirtinimo institucijai peržiūrėti suteikiant patvirtinimą arba bet kuriuo kitu metu, kol galioja patvirtinimas.
 8.1.1. su kiekviena stebima sudedamąja dalimi arba sistema susijusių dokumentų;
 Į antrąją dalį įtrauktame dokumentų pakete turi būti tokia informacija (sąrašas neišsamus) apie kiekvieną stebimą sudedamąją dalį arba sistemą:
 a)
 gedimai ir susiję DGK;
 b)
 gedimams nustatyti taikomas stebėsenos būdas;
 c)
 naudoti parametrai, gedimui nustatyti būtinos sąlygos ir, kai taikoma, trikčių kriterijų apribojimai (eksploatacinių savybių ir sudedamųjų dalių stebėsena);
 d)
 DGK saugojimo kriterijai;
 e)
 stebėsenos trukmė (t. y. veikimo laikas (procedūra), reikalingas stebėsenai atlikti) ir stebėsenos dažnumas (pvz., nenutrūkstama, vieną kartą per kelionę ir kt.).
 8.1.2. su gedimų klasifikacija susijusių dokumentų;
 Į antrąją dalį įtrauktame dokumentų pakete turi būti toliau nurodyta informacija (sąrašas neišsamus) apie gedimų klasifikaciją.
 Dokumentuose įrašoma kiekvieno DGK gedimų klasifikacija. Skirtingų variklių tipų klasifikacija toje pačioje išmetamųjų teršalų BDS šeimoje gali būti nevienoda (pvz., skirtinga variklių galia).
 Į šią informaciją įtraukiamas techninis sprendimas, nurodytas šio priedo 4.2 punkte ir kurio reikalaujama gedimus priskiriant A, B1 arba B2 klasei.
 8.1.3. Su išmetamųjų teršalų BDS šeima susiję dokumentai
 Į antrąją dalį įtrauktame dokumentų pakete turi būti toliau nurodyta informacija (sąrašas neišsamus) apie išmetamųjų teršalų BDS šeimą.
 Pateikiamas išmetamųjų teršalų BDS šeimos aprašas. Į aprašą įtraukiamas šeimai priklausančių variklių tipų sąrašas ir aprašas, BDS pirminio variklio sistemos aprašas ir visi elementai, apibūdinantys šeimą pagal šio priedo 6.1.1 punktą.
 Tuo atveju, kai išmetamųjų teršalų BDS šeima apima skirtingoms variklių šeimoms priklausančius variklius, pateikiamas suvestinis šių variklių šeimų aprašas.
 Be to, gamintojas pateikia visų elektroninių įvesčių ir išvesčių sąrašą ir kiekvienos išmetamųjų teršalų BDS šeimos naudojamo ryšio protokolo duomenis.
 8.2. Variklio sistemos su įtaisyta BDS įrengimo transporto priemonėje dokumentai
 Variklio gamintojas į savo variklio sistemos įrengimo dokumentus įtraukia atitinkamus reikalavimus, kurie užtikrins, kad kelyje arba bet kur kitur naudojama transporto priemonė atitiktų šio priedo reikalavimus. Į dokumentus įtraukiama (sąrašas neišsamus):
 a)
 išsamūs techniniai reikalavimai, įskaitant nuostatas, užtikrinančias suderinamumą su variklio BDS sistema;
 b)
 atliktina patikros procedūra.
 Tai, ar laikomasi šių įrengimo reikalavimų ir kaip jų laikomasi, gali būti tikrinama variklio sistemos patvirtinimo procedūros metu.
 Pastaba. Tuo atveju, kai transporto priemonės gamintojas kreipiasi dėl tiesioginio BDS sistemos įrengimo transporto priemonėje patvirtinimo, šių dokumentų nereikia.
 (1) Šio priedo numeravimas sutampa su pasaulinio suderinto BDS BTR Nr. 5 numeravimu. Tačiau kai kurie pasaulinio suderinto BDS BTR punktai šiame priede nereikalingi.
 (2) Ši apibrėžtis nereiškia, kad temperatūros jutiklis būtinas aušalo temperatūrai matuoti.
 (3) Išmatuota vertė apsvarstoma atsižvelgiant į susijusią bandymų patalpoje naudojamos sistemos tikslumo paklaidą ir dėl gedimo padidėjusį bandymų rezultatų nepastovumą.
 (4) Variklis gali būti laikomas paleistu užsukimo metu.
 (5) Paprastai šis informacijos paketas gali būti skirtas įvertinti bendrą variklio sistemos tinkamumą išmetamųjų teršalų požiūriu.
 (6) Paprastai šis informacijos paketas gali būti naudojamas norint tiksliai įvertinti variklio sistemos tinkamumą išmetamųjų teršalų požiūriu.
 (7) Nereikalaujama įrengti variklį vien dėl to, kad būtų pateikiama informacija, nurodyta 5 priedo 3 ir 4 lentelėse.
 (8) Kad galėtų gauti BDS informaciją, gamintojui leidžiama naudoti papildomą transporto priemonėje įrengiamą diagnostikos ekraną, pvz., skydelyje montuojamą vaizdo ekraną. Tokiam papildomam prietaisui netaikomi šio priedo reikalavimai.
 (9) Atkuriama pasirenkant atitinkamame šio priedo skyriuje apibrėžtą vertę.
 (10) Aplinkybių, kurios gali daryti įtaką, jeigu ir kai OTL yra viršijamos, pavyzdžiai yra variklio sistemos amžius ir tai, ar bandymas atliekamas su nauja, ar su sena sudedamąja dalimi.
 (11) Šis punktas vėliau bus išplėstas kitiems stebėjimo prietaisams, ne tik išmetamųjų teršalų ribinių verčių stebėjimo prietaisams.
 1 priedėlis
 BDS sistemų įrengimo patvirtinimas
 Šiame priedėlyje aptariamas atvejis, kai transporto priemonės gamintojas prašo patvirtinti išmetamųjų teršalų BDS šeimos, kuri yra sertifikuota pagal šio priedo reikalavimus, BDS sistemos (-ų) įrengimą transporto priemonėje.
 Šiuo atveju be bendrųjų šio priedo reikalavimų būtinas tinkamo įrengimo demonstracinis bandymas. Toks demonstracinis bandymas atliekamas atsižvelgiant į atitinkamo elemento konstrukciją, patikros bandymų rezultatus ir kt. bei yra skirtas įrodyti nurodytų elementų atitiktį šio priedo reikalavimams:
 a)
 įrengimas transporto priemonėje suderinamumo su variklio BDS sistema požiūriu;
 b)
 MI (piktograma, įjungimo schemos ir kt.);
 c)
 laidinio ryšio sąsaja.
 Bus tikrinamas MI šviesos signalų tinkamumas, informacijos saugojimas ir vidinis bei išorinis BDS ryšys. Tačiau per patikras nereikalaujama išardyti variklio sistemą (elektrą atjungti galima).
 2 priedėlis
 Gedimai. DGK būsenos schema. MI ir matuoklių įjungimo schemų atvaizdavimas
 Šiame priedėlyje siekiama aprašyti šio priedo 4.3 ir 4.6.5 punktuose nurodytus reikalavimus.
 Priedėlyje pateikiami tokie paveikslai:
 1 pav.
 DGK būsena B1 klasės gedimo atveju
 2 pav.
 DGK būsena 2 nuoseklių skirtingų B1 klasės gedimų atveju
 3 pav.
 DGK būsena B1 klasės gedimo pasikartojimo atveju
 4A pav.
 A klasės gedimas. MI ir MI matuoklių įjungimas
 4B pav.
 Nenutrūkstamai veikiančio MI išjungimo principo schema
 5 pav.
 B1 klasės gedimas – B1 klasės matuoklio įjungimas 5 naudojimo atvejais
 1 pav.
 DGK būsena B1 klasės gedimo atveju
 Pastabos:
 nurodo įvykusio susijusio gedimo stebėsenos tašką
 N, M
 priede reikalaujama identifikuoti pagrindines veikimo sekas, per kurias įvyksta kai kurie įvykiai, ir skaičiuoti vėlesnes veikimo sekas. Siekiant aprašyti šį reikalavimą, pagrindinėms veikimo sekoms suteiktos N ir M vertės.
 Pvz., M reiškia pirmą veikimo seką, nustačius galimą gedimą, o N reiškia veikimo seką, per kurią MI IŠJUNGIAMAS.
 2 pav.
 DGK būsena 2 nuoseklių skirtingų B1 klasės gedimų atveju
 Pastabos:
 nurodo įvykusio susijusio gedimo stebėsenos tašką
 N, M,
 N', M'
 priede reikalaujama identifikuoti pagrindines veikimo sekas, per kurias įvyksta kai kurie įvykiai, ir skaičiuoti vėlesnes veikimo sekas. Siekiant aprašyti šį reikalavimą, pagrindinėms veikimo sekoms atitinkamai pirmojo gedimo atveju suteiktos N ir M vertės, o antrojo – N' ir M‘.
 Pvz., M reiškia pirmą veikimo seką, nustačius galimą gedimą, o N reiškia veikimo seką, per kurią MI IŠJUNGIAMAS.
 N + 40
 keturiasdešimtoji veikimo seka po pirmojo MI užgesimo arba po 200 variklio veikimo valandų (atsižvelgiama į tai, kas įvyksta anksčiau).
 3 pav.
 DGK būsena B1 klasės gedimo pasikartojimo atveju
 Pastabos:
 nurodo įvykusio susijusio gedimo stebėsenos tašką.
 N, M,
 N', M'
 priede reikalaujama identifikuoti pagrindines veikimo sekas, per kurias įvyksta kai kurie įvykiai, ir skaičiuoti vėlesnes veikimo sekas. Siekiant aprašyti šį reikalavimą, pagrindinėms veikimo sekoms atitinkamai pirmojo gedimo atveju suteiktos N ir M vertės, o antrojo – N' ir M‘.
 Pvz., M reiškia pirmą veikimo seką, nustačius galimą gedimą, o N reiškia veikimo seką, per kurią MI IŠJUNGIAMAS.
 4A paveikslas
 A klasės gedimas. MI ir MI matuoklių įjungimas
 Pastaba.
 Su nenutrūkstamai veikiančio MI išjungimu susiję išsamesni duomenys pateikti 4B paveiksle (šiuo atveju esama būsena „galimas“)
 4B paveikslas
 Nenutrūkstamai veikiančio MI išjungimo principo schema
 Pastabos:
 nurodo įvykusio susijusio gedimo stebėsenos tašką.
 M
 reiškia veikimo seką, kai stebėjimo prietaisas pirmą kartą parodo, kad nebėra patvirtintos ir aktyvios trikties.
 1 atvejis
 reiškia atvejį, kai stebėjimo prietaisas neparodo trikties esant M veikimo sekai.
 2 atvejis
 reiškia atvejį, kai stebėjimo prietaisas anksčiau parodė, esant M veikimo sekai, gedimą.
 3 atvejis
 reiškia atvejį, kai stebėjimo prietaisas, esant M veikimo sekai, parodo gedimą, iš pradžių rodęs, kad jo nėra.
 5 pav.
 B1 klasės gedimas. B1 klasės matuoklio įjungimas 5 naudojimo atvejais
 Pastaba.
 Šiame pavyzdyje laikoma, kad yra vienas B1 klasės matuoklis.
 3 priedėlis
 Stebėsenos reikalavimai
 Šio priedėlio punktuose išvardijamos sistemos arba sudedamosios dalys, kurias pagal šio priedo 4.2 punktą turi stebėti BDS sistema. Jei nenurodyta kitaip, reikalavimai galioja visų tipų varikliams.
 3 priedėlio 1 punktas
 Elektrinių / elektroninių sudedamųjų dalių stebėjimas
 Šiame priedėlyje aprašytoms išmetamųjų teršalų kontrolės sistemoms valdyti arba stebėti naudojamoms elektrinėms / elektroninėms sudedamosioms dalims pagal šio priedo 4.2 punktą taikoma sudedamųjų dalių stebėsena. Ji apima (sąrašas neišsamus) slėgio jutiklius, temperatūros jutiklius, išmetamųjų dujų ir deguonies jutiklius, jei jie yra, detonavimo jutiklius, išmetimo sistemos degalų arba reagento purkštuvą (-us), išmetimo sistemos degiklius arba šildymo elementus, kaitinimo žvakes, įsiurbiamo oro šildytuvus.
 Kai yra valdymo sistema su grįžtamuoju ryšiu, BDS sistema stebi sistemos gebėjimą, kaip nustatyta, išlaikyti grįžtamąjį ryšį (pvz., kad įjungtų grįžtamojo ryšio valdymą per gamintojo nustatytą laiko intervalą, sistemai nepavyksta išlaikyti grįžtamojo ryšio valdymo, grįžtamojo ryšio valdymas atliko visus gamintojo leidžiamus reguliavimus); sudedamųjų dalių stebėsena.
 Visų pirma, tuo atveju, kai reagento įpurškimo kontrolė vykdoma naudojant uždarąją sistemą, taikomi šiame punkte išdėstyti stebėsenos reikalavimai, bet nustatytos triktys neklasifikuojamos kaip C klasės triktys.
 Pastaba. Šios nuostatos taikomas visoms elektrinėms / elektroninėms sudedamosioms dalims, net jei jos priklauso kuriems nors iš kituose šio priedo punktuose aprašytų stebėjimo prietaisų.
 3 priedėlio 2 punktas
 DPF sistema
 BDS sistema stebi, ar šių varikliuose įrengtos DPF sistemos elementų veikimas yra tinkamas:
 a)
 DPF filtravimo elementas: DPF filtravimo elemento buvimas – bendros veikimo trikties stebėsena;
 b)
 DPF eksploatacines savybes: DPF užsikimšimas – bendra veikimo triktis;
 c1)
 DPF filtro eksploatacinės savybės: DPF filtravimo ir nepertraukiamo regeneravimo procesai. Šis reikalavimas būtų taikomas tik išmetamiesiems kietųjų dalelių teršalams; išmetamųjų teršalų ribinių verčių stebėsena.
 Arba, jei taikoma (1), BDS sistema stebi:
 c2)
 DPF eksploatacines savybes: filtravimo ir regeneravimo procesus (pvz., kietųjų dalelių kaupimasis filtravimo proceso metu ir kietųjų dalelių šalinimas dirbtinio regeneravimo proceso metu) – eksploatacinių savybių stebėsena pagal šio priedo 8 priedėlį.
 Pastaba. Periodiškas regeneravimas stebimas siekiant įvertinti įtaiso gebėjimą veikti taip, kaip numatyta (pvz., atlikti regeneravimą per gamintojo nustatytą laiko tarpą, atlikti regeneravimą pagal komandą ir t. t.). Tai laikoma vienu iš įtaiso sudedamųjų dalių stebėsenos elementų.
 3 priedėlio 3 punktas
 Selektyviosios katalizinės redukcijos (SCR) stebėsena
 Šiame punkte SCR reiškia selektyviąją katalizinę redukciją arba kitokį pasyvų NOx katalizės įtaisą. BDS sistema stebi, ar šių varikliuose įrengtos SCR sistemos elementų veikimas yra tinkamas:
 a)
 aktyvi / intruzinė reagento įpurškimo sistema: sistemos gebėjimas tinkamai reguliuoti reagento tiekimą, kai jis tiekiamas įpurškiant į išmetimo sistemą arba į cilindrą, – eksploatacinių savybių stebėsena.
 b)
 aktyvus / intruzinis reagentas: reagento buvimas transporto priemonėje, tinkamas reagento vartojimas, jeigu naudojamas bet koks reagentas, išskyrus degalus (pvz., šlapalas), – eksploatacinių savybių stebėsena;
 c)
 aktyvus / intruzinis reagentas: kiek įmanoma, reagento kokybė, jeigu naudojamas bet koks reagentas, išskyrus degalus (pvz., šlapalas), – eksploatacinių savybių stebėsena;
 d)
 SCR katalizinės konversijos veiksmingumas: katalizatoriaus SCR gebėjimas atlikti NOx konversiją – išmetamųjų teršalų ribinių verčių stebėsena.
 3 priedėlio 4 punktas
 Liesojo NOx gaudyklė (LNT arba NOx adsorberis)
 BDS sistema stebi, ar šių varikliuose įrengtos LNT sistemos elementų veikimas yra tinkamas:
 a)
 LNT pajėgumas: LNT sistemos gebėjimas adsorbuoti (saugoti) ir perdirbti NOx – techninių savybių stebėsena;
 b)
 LNT aktyvi / intruzinė reagento įpurškimo sistema: sistemos gebėjimas tinkamai reguliuoti reagento tiekimą, kai jis tiekiamas įpurškiant į išmetimo sistemą arba į cilindrą – eksploatacinių savybių stebėsena.
 3 priedėlio 5 punktas
 Oksidacinių katalizatorių (įskaitant dyzelinį oksidacinį katalizatorių, DOC) stebėsena
 Šis punktas taikomas oksidaciniams katalizatoriams, kurie yra atskirti nuo kitų papildomo valymo sistemų. Sistemoms, kurios įtrauktos į papildomo valymo sistemos hermetizavimą, taikomi atitinkami šio priedėlio punktai.
 BDS sistema stebi, ar šių varikliuose įrengtos LNT sistemos elementų veikimas yra tinkamas:
 a)
 HC perdirbimo veiksmingumas: oksidacinių katalizatorių gebėjimas perdirbti HC prieš kitus papildomo apdorojimo įtaisus – bendros veikimo trikties stebėsena;
 b)
 HC perdirbimo veiksmingumas: oksidacinių katalizatorių gebėjimas perdirbti HC už kitų apdorojimo įtaisų – bendros veikimo trikties stebėsena.
 3 priedėlio 6 punktas
 Išmetamųjų dujų recirkuliacijos (EGR) sistemos stebėsena
 BDS sistema stebi, ar šių varikliuose įrengtos EGR sistemos elementų veikimas yra tinkamas:
 Dyzelinas
 Dujos
 a1)
 EGR mažas (didelis) srautas: EGR sistemos gebėjimas išlaikyti nurodytą EGR srautą, aptinkant būsenas, kai srautas per mažas ir kai srautas per didelis, – išmetamųjų teršalų ribinių verčių stebėsena.
 X
 a2)
 EGR mažas (didelis) srautas: EGR sistemos gebėjimas išlaikyti nurodytą EGR srautą, aptinkant būsenas, kai srautas per mažas ir kai srautas per didelis, – eksploatacinių savybių stebėsena.
 X
 a3)
 EGR mažas srautas: EGR sistemos gebėjimas išlaikyti nurodytą EGR srautą ir aptinkant būsenas, kai srautas per mažas, – bendros veikimo trikties arba eksploatacinių savybių stebėsena kaip nurodyta šiame punkte.
 X
 X
 b)
 lėtas EGR paleidiklio atsakas: EGR sistemos gebėjimas pasiekti nurodytą srautą per gamintojo nustatytą laiko tarpą po komandos – eksploatacinių savybių stebėsena.
 X
 X
 c1)
 EGR aušintuvo atliekamas aušinimas: EGR aušintuvo sistemos gebėjimas pasiekti gamintojo nustatytą aušinimo efektyvumą – eksploatacinių savybių stebėsena.
 X
 X
 c2)
 EGR aušintuvo atliekamas aušinimas: EGR aušintuvo sistemos gebėjimas pasiekti gamintojo nustatytą aušinimo efektyvumą – bendrosios veikimo trikties stebėsena, kaip nurodyta šiame punkte.
 X
 X
 a3)
 Mažas EGR srautas (bendros veikimo trikties arba eksploatacinių savybių stebėsena)
 Jeigu išmetamųjų teršalų kiekis neviršija BDS sistemai nustatytų ribinių verčių net ir visiškai sutrikus EGR sistemos gebėjimui išlaikyti nurodytą EGR srautą (pvz., dėl už variklio įrengtos SCR sistemos tinkamo veikimo):
 1.
 Jeigu EGR srauto kontrolė užtikrinama naudojant uždarąją sistemą, BDS sistema turi nustatyti gedimą, kai EGR sistema negali padidinti EGR srauto iki reikiamo lygio.
 Toks gedimas nelaikomas C klasės triktimi.
 2.
 Jeigu EGR srauto kontrolė užtikrinama naudojant atvirąją sistemą, BDS sistema turi nustatyti gedimą, kai sistemoje nesukuriamas išmatuojamo dydžio EGR srautas, nors jis turėjo būti sukurtas.
 Toks gedimas nelaikomas C klasės triktimi.
 c2)
 EGR aušintuvo atliekamas aušinimas (bendros veikimo trikties stebėsena)
 Jeigu visiškai sutrikus EGR aušintuvo sistemos gebėjimui užtikrinti gamintojo nustatytą aušinimo lygį, stebėjimo sistema nenustato trikties (nes padidėjęs išmetamųjų teršalų kiekis nepasiekia BDS sistemoje teršalui nustatytos ribinės vertės), BDS sistema turi nustatyti gedimą, kai sistemoje nesukuriamas išmatuojamo dydžio EGR aušinimas.
 Toks gedimas nelaikomas C klasės triktimi.
 3 priedėlio 7 punktas
 Degalų sistemos stebėsena
 BDS sistema stebi, ar varikliuose įrengtos degalų sistemos elementų veikimas yra tinkamas:
 Dyzelinas
 Dujos
 a)
 Degalų sistemos slėgio kontrolė: degalų sistemos gebėjimas pasiekti nurodytą degalų slėgį uždaroje sistemoje – eksploatacinių savybių stebėsena.
 X
 b)
 Degalų sistemos slėgio kontrolė: degalų sistemos gebėjimas pasiekti nurodytą degalų slėgį uždaroje sistemoje, kai sistema sukonstruota taip, kad slėgį būtų galima valdyti nepriklausomai nuo kitų parametrų, – eksploatacinių savybių stebėsena.
 X
 c)
 Degalų įpurškimo laiko reguliavimas: degalų sistemos gebėjimas pasiekti nurodytą degalų tiekimo sinchronizavimą bent per vieną įpurškimą, kai variklyje įtaisyti tinkami jutikliai, – eksploatacinių savybių stebėsena.
 X
 d)
 Degalų įpurškimo sistema: gebėjimas išlaikyti norimą oro ir degalų santykį (įskaitant savaiminio prisitaikymo savybes, bet jomis neapsiribojant) – eksploatacinių savybių stebėjimas.
 X
 3 priedėlio 8 punktas
 Oro srauto ir turbininio kompresoriaus (slėgio padidinimo) valdymo sistema
 BDS sistema stebi, ar varikliuose įrengtos oro srauto ir turbokompresoriaus (slėgio padidinimo) valdymo sistemos elementų veikimas yra tinkamas:
 Dyzelinas
 Dujos
 a1)
 per mažas slėgis / per didelis slėgis: slėgio padidinimo sistemos gebėjimas išlaikyti nurodytą padidintą slėgį ir aptikti būsenas, kai padidintas slėgis per žemas ir kai padidintas slėgis per aukštas, – išmetamųjų teršalų ribinių verčių stebėsena.
 X
 a2)
 per mažas slėgis / per didelis slėgis: slėgio padidinimo sistemos gebėjimas išlaikyti nurodytą padidintą slėgį ir aptikti būsenas, kai padidintas slėgis per žemas ir kai padidintas slėgis per aukštas, – eksploatacinių savybių stebėsena.
 X
 a3)
 per mažas slėgis: slėgio padidinimo sistemos gebėjimas išlaikyti nurodytą padidintą slėgį ir aptikti būsenas, kai padidintas slėgis per žemas, – bendros veikimo trikties arba eksploatacinių savybių stebėsena kaip nurodyta šiame punkte.
 X
 X
 b)
 Lėtas kintamosios geometrijos turbininio kompresoriaus (VGT) atsakas: VGT sistemos gebėjimas pasiekti nurodytą geometriją per gamintojo nustatytą laiką – eksploatacinių savybių stebėsena.
 X
 X
 c)
 Pripučiamo oro aušinimas: pripučiamo oro aušinimo sistemos veiksmingumas – bendra veikimo triktis.
 X
 X
 a3)
 Per mažas slėgis (bendros veikimo trikties stebėsena)
 1.
 Jeigu išmetamųjų teršalų kiekis neviršija BDS sistemai nustatytų ribinių verčių net ir visiškai sutrikus slėgio didinimo sistemos gebėjimui išlaikyti reikiamą padidintą slėgį ir jeigu padidinto slėgio kontrolė užtikrinama naudojant uždarąją sistemą, BDS sistema turi nustatyti gedimą, kai slėgio didinimo sistema negali padidinti slėgio, kad būtų pasiektas reikiamas padidintas slėgis.
 Toks gedimas nelaikomas C klasės triktimi.
 2.
 Jeigu išmetamųjų teršalų kiekis neviršija BDS sistemai nustatytų ribinių verčių net ir visiškai sutrikus slėgio didinimo sistemos gebėjimui išlaikyti reikiamą padidintą slėgį ir jeigu padidinto slėgio kontrolė užtikrinama naudojant atvirąją sistemą, BDS sistema turi nustatyti gedimą, kai sistemoje nesukuriamas išmatuojamo dydžio padidintas slėgis, nors jis turėjo būti sukurtas.
 Toks gedimas nelaikomas C klasės triktimi.
 3 priedėlio 9 punktas
 Reguliuojamųjų vožtuvų sinchronizavimo (VVT) sistema
 BDS sistema stebi, ar šių varikliuose įrengtos nurodytų reguliuojamųjų vožtuvų sinchronizavimo (VVT) sistemos elementų veikimas yra tinkamas:
 a)
 VVT tikslo klaida: VVT sistemos gebėjimas pasiekti nurodytą vožtuvų sinchronizavimą – eksploatacinių savybių stebėsena;
 b)
 VVT lėtas atsakas: VVT sistemos gebėjimas pasiekti nurodytą vožtuvų sinchronizavimą per gamintojo nustatytą laiko intervalą po komandos – eksploatacinių savybių stebėsena.
 3 priedėlio 10 punktas
 Uždegimo pertrūkių stebėsena
 Dyzelinas
 Dujos
 a)
 Nurodymų nėra.
 X
 b)
 Uždegimo pertrūkiai, dėl kurių gali būti sugadintas katalizatorius (pvz., stebint uždegimo pertrūkius per tam tikrą laikotarpį), – eksploatacinių savybių stebėjimas.
 X
 3 priedėlio 11 punktas
 Karterio vėdinimo sistemos stebėsena
 Nurodymų nėra.
 3 priedėlio 12 punktas
 Variklio aušinimo sistemos stebėjimas
 BDS sistema turi stebėti, ar šių variklio aušinimo sistemos elementų veikimas yra tinkamas:
 a)
 variklio aušalo temperatūra (termostatas): atviro termostato užstrigimas. Gamintojams nereikia stebėti termostato, jeigu dėl jo gedimo neišsijungs kurie nors kiti BDS sistemos stebėjimo prietaisai; visiška veikimo triktis.
 Gamintojams nereikia stebėti variklio aušalo temperatūros arba variklio aušalo temperatūros jutiklio, jeigu variklio aušalo temperatūra arba variklio aušalo temperatūros jutiklis nenaudojami išmetamųjų teršalų valdymo sistemos uždarai sistemai / grįžtamajam ryšiui valdyti ir (arba) jeigu dėl to neišsijungia joks kitas stebėjimo prietaisas.
 Gamintojai gali neleisti įjungti arba pristabdyti stebėjimo prietaiso, kol bus pasiekta uždaros sistemos įjungimo temperatūra, jeigu variklį veikia sąlygos, dėl kurių galima klaidinga diagnostika (pvz., transporto priemonės veikimas tuščiąja eiga daugiau kaip 50–75 proc. įšilimo laiko).
 3 priedėlio 13 punktas
 Išmetamųjų dujų ir deguonies jutiklių stebėsena
 BDS sistema turi stebėti:
 Dyzelinas
 Dujos
 a)
 varikliuose įtaisytų išmetamųjų dujų jutiklių elektrinių elementų veikimą pagal šio priedėlio 1 punktą; sudedamųjų dalių stebėsena.
 X
 X
 b)
 tiek pagrindinį, tiek pagalbinį (degalų valdymo) deguonies jutiklius. Šie jutikliai laikomi išmetamųjų dujų jutikliais, kurių tinkamą veikimą reikia stebėti pagal šio priedėlio 1 punktą; sudedamųjų dalių stebėsena.
 X
 3 priedėlio 14 punktas
 Tuščiosios eigos sūkių valdymo sistemos stebėsena
 BDS sistema stebi, ar varikliuose įrengtų tuščiosios eigos sūkių dažnio valdymo sistemų elektrinių elementų veikimas pagal šio priedėlio 1 punktą yra tinkamas.
 3 priedėlio 15 punktas
 Trigubo veikimo katalizatorius
 BDS sistema stebi, ar varikliuose įtaisytų trigubo veikimo katalizatorių veikimas yra tinkamas:
 Dyzelinas
 Dujos
 a)
 trigubo veikimo katalizatoriaus konversijos veiksmingumas: katalizatoriaus gebėjimas konvertuoti NOx ir CO – eksploatacinių savybių stebėsena.
 X
 (1) C1 taikoma B ir C etapams, kaip nurodyta 3 priedo 1 lentelėje. C2 taikoma A etapui, kaip nurodyta 3 priedo 1 lentelėje.
 4 priedėlis
 Techninės atitikties ataskaita
 Šią ataskaitą pateikia tipo patvirtinimo institucija pagal šio priedo 6.3.3 ir 7.3 punktus po BDS sistemos arba išmetamųjų teršalų BDS šeimos patikrinimo, kai ta sistema arba šeima atitinka šio priedėlio reikalavimus.
 Į šią ataskaitą įtraukiama tiksli šio priedėlio nuoroda (su redakcijos numeriu).
 Į šią ataskaitą įtraukiama tiksli šios taisyklės nuoroda (su redakcijos numeriu).
 Šios ataskaitos pirmajame lape nurodoma informacija apie visišką BDS sistemos arba išmetamųjų teršalų BDS šeimos atitiktį, ir šios 5 dalys:
 1 punktas.
 Informacija apie BDS sistemą
 2 punktas.
 Informacija apie BDS sistemos atitiktį
 3 punktas.
 Informacija apie trūkumus
 4 punktas.
 Informacija apie BDS sistemos demonstracinius bandymus
 5 punktas.
 Bandymo protokolas
 Į techninę ataskaitą, įskaitant jos dalis, turi būti įtraukti bent pateiktuose pavyzdžiuose nurodyti elementai.
 Ataskaitoje nurodoma, kad be rašytinio pasirašiusios tipo patvirtinimo institucijos sutikimo neleidžiama kopijuoti šios ataskaitos arba skelbti jos dalių.
 Galutinė atitikties ataskaita
 Dokumentų paketas ir kartu aprašyta BDS sistema/išmetamųjų teršalų BDS šeima atitinka šios taisyklės reikalavimus:
 Taisyklė ... /redakcija ... /įsigaliojimo data ... /degalų tipas ...
 Šia taisykle perkeliamas šis BTR:
 BTR .../A + B/redakcija .../data ...
 Techninės atitikties ataskaitą sudaro ... psl.
 Vieta, data ...
 Autorius (vardas, pavardė ir parašas)
 Tipo patvirtinimo institucija (pavadinimas, antspaudas)
 Techninės atitikties ataskaitos 1 dalis (pavyzdys)
 Informacija apie BDS sistemą
 1. Prašomo patvirtinimo tipas
 Prašomas patvirtinimas
 —
 Atskiros BDS sistemos patvirtinimas
 TAIP/NE
 —
 Išmetamųjų teršalų BDS šeimos patvirtinimas
 TAIP/NE
 —
 BDS sistemos kaip sertifikuotos išmetamųjų teršalų BDS šeimos narės patvirtinimas
 TAIP/NE
 —
 Išplėtimas, kuriuo nauja variklio sistema įtraukiama į išmetamųjų teršalų BDS šeimą
 TAIP/NE
 —
 Išplėtimas, skirtas konstrukcijos pokyčiui, kuris daro įtaką BDS sistemai
 TAIP/NE
 —
 Išplėtimas, skirtas gedimui perklasifikuoti
 TAIP/NE
 2. Informacija apie BDS sistemą
 Atskiros BDS sistemos patvirtinimas
 —
 variklių sistemų šeimos tipas (-ai) (1) (kai taikoma, žr. šio priedo 6.1 punktą) arba vienos variklių sistemos (sistemų) tipas (-ai) (1)
 ...
 —
 BDS aprašas (išduotas gamintojo): nuoroda ir data
 ...
 Išmetamųjų teršalų BDS šeimos patvirtinimas
 —
 Variklių šeimų, susijusių su išmetamųjų teršalų BDS šeima, sąrašas (kai taikoma, žr. 6.1 punktą)
 ...
 —
 Išmetamųjų teršalų BDS šeimai priskiriamos pirminio variklio sistemos tipas (1)
 ...
 —
 Išmetamųjų teršalų BDS šeimai priskiriamų variklių tipų (1) sąrašas
 ...
 —
 BDS aprašas (išduotas gamintojo): nuoroda ir data
 ...
 BDS sistemos kaip sertifikuotos išmetamųjų teršalų BDS šeimos narės patvirtinimas
 —
 Variklių šeimų, susijusių su išmetamųjų teršalų BDS šeima, sąrašas (kai taikoma, žr. 6.1 punktą)
 ...
 —
 Išmetamųjų teršalų BDS šeimai priskiriamos pirminio variklio sistemos tipas (1)
 ...
 —
 Išmetamųjų teršalų BDS šeimai priskiriamų variklių tipų (1) sąrašas
 ...
 —
 Su nauja BDS sistema susijusios variklių sistemų šeimos pavadinimas (kai taikoma)
 ...
 —
 Su nauja BDS sistema susijusios variklių sistemos tipas (1)
 ...
 —
 Išplėstas BDS aprašas (išduotas gamintojo): nuoroda ir data
 ...
 Išplėtimas, kuriuo nauja variklio sistema įtraukiama į išmetamųjų teršalų BDS šeimą
 —
 Variklių šeimų, susijusių su išmetamųjų teršalų BDS šeima, sąrašas (jei reikia, išplėstas) (kai taikoma, žr. 6.1 punktą)
 ...
 —
 Išmetamųjų teršalų BDS šeimai priskiriamų variklių tipų (1) sąrašas (jei reikia, išplėstas)
 ...
 —
 Atnaujintas išmetamųjų teršalų BDS šeimai priskiriamos pirminio variklio sistemos tipas (1) (naujas arba nepakeistas)
 ...
 —
 Išplėstas BDS aprašas (išduotas gamintojo): nuoroda ir data
 ...
 Išplėtimas, skirtas konstrukcijos pokyčiui, kuris daro įtaką BDS sistemai
 —
 Variklių šeimų, susijusių su konstrukcijos pokyčiu, sąrašas (kai taikoma)
 ...
 —
 Variklių tipų (1) susijusių su konstrukcijos pokyčiu, sąrašas
 ...
 —
 Atnaujintas išmetamųjų teršalų BDS šeimai priskiriamos pirminio variklio sistemos tipas (1) (kai taikoma, naujas arba nepakeistas)
 ...
 Pakeistas BDS aprašas (išduotas gamintojo): nuoroda ir data
 ...
 Išplėtimas, skirtas gedimui perklasifikuoti
 —
 Variklių šeimų, susijusių su perklasifikavimu, sąrašas (kai taikoma)
 ...
 —
 Variklių tipų (1), susijusių su perklasifikavimu, sąrašas
 ...
 Pakeistas BDS aprašas (išduotas gamintojo): nuoroda ir data
 ...
 Techninės atitikties ataskaitos 2 dalis (pavyzdys)
 Informacija apie BDS sistemos atitiktį
 1. Dokumentų paketas
 Dokumentų pakete gamintojo pateiktas išmetamųjų teršalų BDS šeimos sudedamųjų dalių sąrašas yra išsamus ir atitinka šio priedo 8 punkto reikalavimus dėl:
 —
 su kiekviena stebima sudedamąja dalimi arba sistema susijusių dokumentų;
 TAIP/NE
 —
 su kiekvienu DGK susijusių dokumentų;
 TAIP/NE
 —
 su gedimų klasifikacija susijusių dokumentų;
 TAIP/NE
 —
 su išmetamųjų teršalų BDS šeima susijusių dokumentų.
 TAIP/NE
 —
 Pateikti visi gamintojo dokumentų pakete pagal šio priedo 8.2 punktą BDS sistemos įdiegimui transporto priemonėje reikalaujami dokumentai, atitinkantys šio priedo reikalavimus:
 TAIP/NE
 —
 variklio sistemos su įtaisyta BDS įrengimas atitinka šio priedo 1 priedėlio reikalavimus.
 TAIP/NE
 2. Dokumentų turinys
 Stebėsena
 Stebėjimo prietaisai atitinka šio priedo 4.2 punkto reikalavimus:
 TAIP/NE
 Klasifikacija
 Gedimų klasifikacija atitinka šio priedo 4.5 punkto reikalavimus:
 TAIP/NE
 MI įjungimo schema
 Pagal šio priedo 4.6.3 punktą MI įjungimo schema yra:
 diskriminacinė/nediskriminacinė
 Gedimų rodytuvo įjungimas ir išjungimas atitinka šio priedo 4.6 punkto reikalavimus:
 TAIP/NE
 DGK registravimas ir ištrynimas
 DGK registravimas ir ištrynimas atitinka šio priedo 4.3 ir 4.4 punktų reikalavimus:
 TAIP/NE
 BDS sistemos išjungimas
 Dokumentų pakuotėje aprašytos BDS sistemos laikino atjungimo arba išjungimo strategijos atitinka šio priedo 5.2 punktą:
 TAIP/NE
 Elektroninių sistemų sauga
 Gamintojo aprašytos elektroninių sistemų saugos priemonės atitinka šio priedo 4.8 punkto reikalavimus:
 TAIP/NE
 Techninės atitikties ataskaitos 3 dalis (pavyzdys)
 Informacija apie trūkumus
 BDS sistemos trūkumų skaičius
 (pvz., 4 trūkumai)
 Trūkumai atitinka šio priedo 6.4 punkto reikalavimus:
 TAIP/NE
 Trūkumas Nr. 1
 —
 Trūkumo objektas
 pvz., šlapalo koncentracijos matavimas pagal apibrėžtus leidžiamus nuokrypius (SCR)
 —
 Trūkumo laikotarpis
 pvz., vieni metai / šeši mėnesiai po patvirtinimo dienos
 (2 – n-1 trūkumų aprašymas)
 Trūkumas Nr. n
 —
 Trūkumo objektas
 pvz., NH3 koncentracijos matavimas ne SCR sistemoje
 —
 Trūkumo laikotarpis
 pvz., vieni metai / šeši mėnesiai po patvirtinimo dienos
 Techninės atitikties ataskaitos 4 dalis (pavyzdys)
 BDS sistemos demonstraciniai bandymai
 1. BDS sistemos bandymo rezultatas
 Bandymų rezultatai
 Minėtame dokumentų pakete aprašyta BDS sistema sėkmingai patikrinta pagal šio priedo 6 punktą, įrodant stebėjimo prietaisų atitiktį ir gedimų klasifikaciją, kaip nurodyta 5 dalyje:
 TAIP/NE
 Atliktų patvirtinimo bandymų informacija pateikta 5 dalyje.
 1.1. BDS sistema išbandyta variklio bandymų stende
 Variklis:
 —
 Variklio pavadinimas (gamintojo ir komercinis pavadinimas):
 ...
 —
 Variklio tipas (kaip pranešta patvirtinimo dokumente):
 ...
 —
 Variklio numeris (serijinis numeris):
 ...
 Su šiuo priedu susiję valdymo įtaisai (įskaitant variklio ECU)
 —
 Pagrindinės eksploatacinės savybės:
 ...
 —
 Identifikacinis numeris (programinė įranga ir kalibravimas):
 ...
 Diagnostikos įrankis (bandymui naudotas skaitymo priemonė)
 —
 Gamintojas:
 ...
 —
 Tipas:
 ...
 —
 Programinė įranga/versija
 ...
 Bandymo informacija
 —
 Bandymo aplinkos sąlygos (temperatūra, drėgnis, slėgis):
 ...
 —
 Bandymo vieta (įsk. aukštį):
 ...
 —
 Etaloniniai degalai:
 ...
 —
 Variklio tepalinė alyva:
 ...
 —
 Bandymo data:
 ...
 2. BDS sistemos įrengimo demonstraciniai bandymai
 Be BDS sistemos / išmetamųjų teršalų BDS šeimos patvirtinimo BDS sistemos arba išmetamųjų teršalų BDS šeimai priskiriamų BDS sistemų įrengimas išbandytas transporto priemonėje pagal 9B priedo 1 priedėlio nuostatas
 TAIP/NE
 2.1. BDS sistemos įrengimo bandymo rezultatas
 Bandymo rezultatai
 Jei BDS sistemos įrengimas išbandytas transporto priemonėje, BDS sistemos įrengimas sėkmingai išbandytas pagal 9B priedo 1 priedėlį
 TAIP/NE
 2.2. Išbandytas įrengimas
 Jei BDS sistemos įrengimas išbandytas transporto priemonėje:
 Išbandyta transporto priemonė
 —
 Transporto priemonės pavadinimas (gamintojo ir komercinis pavadinimas):
 ...
 —
 Transporto priemonės tipas:
 ...
 —
 Transporto priemonės identifikavimo numeris (TPIN):
 ...
 Diagnostikos įrankis (bandymui naudotas skaitymo priemonė)
 —
 Gamintojas:
 ...
 —
 Tipas:
 ...
 —
 Programinė įranga/versija:
 ...
 Bandymo informacija
 —
 Vieta ir data:
 ...
 Techninės atitikties ataskaitos 5 dalis (pavyzdys)
 Bandymo protokolas
 BDS sistemos demonstracinis bandymas
 Bendrosios nuostatos
 - Trikties kategorijos demonstracinis bandymas -
 - BDS eksploatacinių savybių demonstracinis bandymas -
 - Bandymas -
 - Išmetamųjų dujų lygis -
 - Kategorija -
 - Nusidėvėjusios sudedamosios dalies įvertinimas -
 -MI įjungimas-
 Trikties režimas
 Gedimo kodas
 Išbandyta pagal punktą
 Bandymo ciklas
 Virš OTL
 Žemiau OTL
 Žemiau EL + X
 Gamintojo pasiūlyta kategorija
 Galutinė kategorija (1)
 Išbandyta pagal punktą
 Bandymo ciklas
 Atitinka reikalavimus
 Išbandyta pagal punktą
 Bandymo ciklas
 Nenutrūkstamai veikiantis MI po ... ciklo
 Trumpalaikis MI po ... ciklo
 pareikalautas MI po ... ciklo
 SCR sistemos dozavimo vožtuvas
 P2...
 nebandyta
 —
 —
 —
 A
 A
 6.3.2.1
 WHTC
 taip
 6.3.1.
 WHTC
 2-ojo
 EGR elektrinis vožtuvas
 P1...
 nebandyta
 A
 B1
 6.3.2.1
 WHTC
 taip
 6.3.1.
 WHTC
 1-ojo
 EGR mechaninis vožtuvas
 P1...
 nebandyta
 B1
 B1
 6.3.2.1
 WHTC
 taip
 6.3.1.
 WHTC
 2-ojo
 EGR mechaninis vožtuvas
 P1...
 6.2.2
 WHTC
 X
 B1
 B1
 nebandyta
 taip
 EGR mechaninis vožtuvas
 P1...
 6.2.2
 WHTC
 X
 B1
 B1
 6.3.2.1
 WHTC
 taip
 6.3.1.
 WHTC
 2-ojo
 Oro temp. elektrinis jutiklis
 P1...
 nebandyta
 B2
 B2
 6.3.2.2
 WHTC
 taip
 6.3.1.
 WHTC
 1-ojo
 Alyvos temp. elektrinis jutiklis
 P1...
 6.2.6
 ETC
 X
 C
 C
 nebandyta
 taip
 Pastabos. 1) Sertifikavimo institucijos reikalavimu triktis gali būti priskirta kitai klasei, nei tai, kurią siūlo gamintojas.
 Šiame lape išvardytos tik triktys, kurios buvo išbandytos kategorijai arba eksploatacinėms savybėms nustatyti, ir triktys, kurios perklasifikuotos sertifikavimo institucijos reikalavimu.
 Gedimas gali būti išbandomas klasei ir eksploatacinėms savybėms nustatyti arba abiem šiais požiūriais.
 Lentelėje aptariami trys EGR mechaninio vožtuvo pavyzdžio atvejai.
 (1) Kaip pranešta patvirtinimo dokumente.
 5 priedėlis
 Variklio būklės ir duomenų srauto informacija
 Pateiktose lentelėse išvardijama informacija, aptarta šio priedo 4.7.1.4 ir 4.7.2 punktuose.
 1 lentelė
 Privalomi reikalavimai
 Variklio būsena
 Duomenų srautas
 Apskaičiuota apkrova (variklio sukimo momentas procentais pagal didžiausiąjį sukimo momentą, galimą tuo variklio sukimosi dažniu)
 x
 x
 Variklio sukimosi dažnis
 x
 x
 Variklio aušalo temperatūra (arba lygiavertė)
 x
 x
 Barometrinis slėgis (išmatuotas tiesiogiai arba apskaičiuotas)
 x
 x
 2 lentelė
 Neprivaloma variklio sūkių skaičiaus ir apkrovos informacija
 Variklio būsena
 Duomenų srautas
 Vairuotojo pareikalautas variklio sukimo momentas (procentais pagal didžiausiąjį variklio sukimo momentą)
 x
 x
 Tikrasis variklio sukimo momentas (apskaičiuotas procentais pagal didžiausiąjį variklio sukimo momentą, pvz., apskaičiuotas pagal nurodytą įpurkštų degalų kiekį)
 x
 x
 Etaloninis didžiausiasis variklio sukimo momentas
 x
 Etaloninis didžiausiasis variklio sukimo momentas kaip variklio sūkių dažnio funkcija
 x
 Nuo variklio paleidimo praėjęs laikas
 x
 x
 3 lentelė
 Neprivaloma informacija, jei išmetamųjų teršalų arba BDS sistema ją naudoja bet kokiai BDS informavimo funkcijai įjungti arba išjungti
 Variklio būsena
 Duomenų srautas
 Degalų lygis (pvz., vardinės degalų bako talpos procentinė dalis) arba degalų slėgis bake (pvz., naudotino degalų slėgio bake procentinė dalis), jei taikoma
 x
 x
 Variklio alyvos temperatūra
 x
 x
 Transporto priemonės greitis
 x
 x
 Dujinių variklių prisitaikymo prie degalų kokybės būsena (aktyvi / neaktyvi)
 x
 Variklio valdymo kompiuterio sistemos įtampa (pagrindinio valdymo lusto)
 x
 x
 4 lentelė
 Neprivaloma informacija, jei variklis turi įrangą tokiai informacijai užfiksuoti arba apskaičiuoti
 Variklio būsena
 Duomenų srautas
 Absoliučioji droselio padėtis / įsiurbiamo oro droselio padėtis (vožtuvo, naudojamo reguliuoti oro įsiurbimą, padėtis)
 x
 x
 Dyzelino kontrolės sistemos būsena uždaros sistemos atveju (pvz., degalų slėgio uždaros sistemos atveju)
 x
 x
 Degalų sistemos slėgis
 x
 x
 Įpurškimo kontrolės slėgis (t. y. degalų įpurškimą kontroliuojančio skysčio slėgis)
 x
 x
 Tipiškas degalų įpurškimo laiko reguliavimas (pirmo pagrindinio įpurškimo pradžia)
 x
 x
 Nurodytas degalų sistemos slėgis
 x
 x
 Nurodyto įpurškimo kontrolės slėgis (t. y. degalų įpurškimą kontroliuojančio skysčio slėgis)
 x
 x
 Įsiurbiamo oro temperatūra
 x
 x
 Aplinkos oro temperatūra
 x
 x
 Turbokompresoriaus įleidžiamosios / išleidžiamosios angos oro temperatūra (kompresorius ir turbina)
 x
 x
 Turbokompresoriaus įleidžiamosios / išleidžiamosios angos slėgis (kompresorius ir turbina)
 x
 x
 Pripučiamo oro temperatūra (už tarpinio aušintuvo, jei jis įrengtas)
 x
 x
 Tikrasis slėgio didinimas
 x
 x
 Oro srautas iš oro masės srauto jutiklio
 x
 x
 Nustatytas EGR vožtuvo veikimo ciklas / pozicija (jei EGR kontroliuojamas tokiu būdu)
 x
 x
 Faktinis EGR vožtuvo veikimo ciklas / pozicija
 x
 x
 PTO būklė (įjungtas arba neįjungtas)
 x
 x
 Akseleratoriaus pedalo padėtis
 x
 x
 Atsarginė absoliuti pedalo padėtis
 x
 jei yra jutiklis
 Momentinis kuro suvartojimas
 x
 x
 Nustatytas / siektinas padidintas slėgis (jei turbokompresoriaus veikimui kontroliuoti naudojamas padidintas slėgis)
 x
 x
 DPF įleidžiamosios angos slėgis
 x
 x
 DPF išleidžiamosios angos slėgis
 x
 x
 DPF delta slėgis
 x
 x
 Išjungto variklio išmetamųjų dujų slėgis
 x
 x
 DPF įleidžiamosios angos temperatūra
 x
 x
 DPF išleidžiamosios angos temperatūra
 x
 x
 Išjungto variklio išmetamųjų dujų temperatūra
 x
 x
 Turbokompresoriaus / turbinos sūkių dažnis
 x
 x
 Kintamos geometrijos padidinto slėgio padėtis
 x
 x
 Nurodyta kintamos geometrijos padidinto slėgio padėtis
 x
 x
 Išleidimo slėgio reguliatoriaus vožtuvo padėtis
 x
 x
 Oro / degalų santykio jutiklio išvestis
 x
 Deguonies jutiklio išvestis
 x
 Pagalbinio deguonies jutiklio išvestis (jei jis yra)
 x
 NOx jutiklio išvestis
 x
 6 priedėlis
 Nuorodos į standartus
 Šiame priedėlyje pateiktos nuorodos į pramonės standartus, kurie taikomi pagal šio priedo nuostatas, kad transporto priemonėje (variklyje) būtų įrengta nuoseklioji ryšio sąsaja. Nustatyti du leidžiami sprendimai:
 a)
 ISO 27145 drauge su ISO 15765-4 (pagrįstas CAN) arba su ISO 13400 (pagrįstas TCP/IP);
 b)
 SAE J1939-73.
 Be to, yra kitų ISO arba SAE standartų, kurie taikomi drauge su šio priedo nuostatomis.
 Šiame priede nuoroda į ISO 27145 reiškia nuorodą į:
 a)
 ISO 27145-1: Kelių transporto priemonės. WWH-BDS ryšio įgyvendinimo reikalavimai. 1 dalis: bendroji informacija ir naudojimo atvejų apibrėžtys;
 b)
 ISO 27145-2: Kelių transporto priemonės. WWH-OBD ryšio įgyvendinimo reikalavimai. 2 dalis: dažniausiai pasitaikančių su išmetamaisiais teršalais susijusių duomenų žodynas;
 c)
 ISO 27145-3: Kelių transporto priemonės. WWH-OBD ryšio įgyvendinimo reikalavimai. 3 dalis: dažniausiai pasitaikančių pranešimų žodynas;
 d)
 ISO 27145-4: Kelių transporto priemonės. WWH-OBD ryšio įgyvendinimo reikalavimai. 4 dalis: transporto priemonės ir bandymo įrangos jungtis.
 Šiame priede nuoroda į J1939-73 reiškia nuorodą į:
 J1939-73 „TAIKOMASIS LYGMUO. DIAGNOSTIKA“, 2011 m.
 Šiame priede nuoroda į ISO 13400 reiškia nuorodą į:
 a)
 FDIS 13400-1: 2011 m. Kelių transporto priemonės. Diagnostinis ryšys interneto protokolu (DoIP). 1 dalis: bendroji informacija ir naudojimo atvejų apibrėžtys;
 b)
 FDIS 13400-3: 2011 m. Kelių transporto priemonės. Diagnostinis ryšys interneto protokolu (DoIP). 2 dalis: tinklo ir transporto lygmens reikalavimai ir paslaugos;
 c)
 FDIS 13400-3: 2011 m. Kelių transporto priemonės. Diagnostinis ryšys interneto protokolu (DoIP). 3 dalis: IEEE 802.3 pagrįsta transporto priemonės laidinio ryšio sąsaja;
 d)
 [dar nebaigta] 13400-4: 2011 m. Kelių transporto priemonės. Diagnostinis ryšys interneto protokolu (DoIP). 4 dalis: eternetu pagrįsta didelio greičio duomenų linija.
 7 priedėlis
 Eksploatacinių savybių stebėsena
 A.7.1. Bendrosios nuostatos
 A.7.1.1. Šiame priedėlyje išdėstytos nuostatos, susijusios su demonstracine procedūra, taikytina tam tikrais eksploatacinių savybių stebėjimo atvejais.
 A.7.2. Eksploatacinių savybių stebėjimo demonstracinis bandymas
 A.7.2.1. Trikties kategorijos patvirtinimas
 A.7.2.1.1.
 Kaip nurodyta šio priedo 4.2.1.1 punkte, stebint eksploatacines savybes nebūtina užtikrinti jokios koreliacijos su tikruoju išmetamųjų teršalų kiekiu. Tačiau patvirtinimo institucija gali pareikalauti pateikti bandymų duomenis, kad patikrintų gedimų poveikio kategorijas, kaip aprašyta šio priedo 6.2 punkte.
 A.7.2.2. Gamintojo pasirinkto eksploatacinių savybių stebėjimo būdo patvirtinimas
 A.7.2.2.1.
 Priimdama patvirtinamąjį sprendimą dėl gamintojo pasirenkamos eksploatacinių savybių stebėsenos, tipo patvirtinimo institucija atsižvelgia į gamintojo pateiktą techninę informaciją.
 A.7.2.2.2.
 Gamintojo pasirinktos stebėjimo prietaisui taikytinos eksploatacinių savybių ribinės vertės nustatomos atliekant tinkamumo įvertinimo bandymą ir naudojant pirminį BDS sistemą turinčių variklių šeimos variklį toliau nustatyta tvarka.
 A.7.2.2.2.1.
 Tinkamumo įvertinimo bandymas atliekamas taip pat, kaip nurodyta šio priedo 6.3.2 punkte.
 A.7.2.2.2.2.
 Išmatuojamas nagrinėjamo komponento eksploatacinių savybių pablogėjimo lygis, kuris vėliau naudojamas kaip pirminio BDS sistemą turinčių variklių grupės variklio eksploatacinių savybių ribinė vertė.
 A.7.2.2.3.
 Pirminiam varikliui patvirtinti eksploatacinių savybių stebėsenos kriterijai taikomi visiems BDS sistemą turinčių variklių grupės varikliams neatliekant tolesnio demonstracinio bandymo.
 A.7.2.2.4.
 Siekiant atsižvelgti į skirtingus konstrukcijos parametrus (pvz., EGR aušintuvo dydį), gamintojo ir tipo patvirtinimo institucijos susitarimu turi būti įmanoma pritaikyti eksploatacinių savybių ribinę vertę skirtingiems BDS sistemą turinčių variklių grupės varikliams. Toks susitarimas turi būti pagrįstas techniniais aspektais, rodančiais jo tinkamumą.
 A.7.2.2.4.1.
 Tipo patvirtinimo institucijos prašymu antrajam BDS sistemą turinčių variklių grupės varikliui gali būti taikoma A.7.2.2.2 punkte aprašyta patvirtinimo procedūra.
 A.7.2.3. Nusidėvėjusios sudedamosios dalies įvertinimas
 A.7.2.3.1.
 Įrodinėjant pasirinkto BDS variklių šeimos stebėjimo prietaiso BDS sistemos eksploatacines savybes, pagal šio priedo 6.3.2 punkto reikalavimus nusidėvėjęs komponentas laikomas tinkamu naudoti pirminiame variklyje.
 A.7.2.3.2.
 Jei antrasis variklis bandomas pagal A.7.2.2.4.1 punktą, nusidėvėjusi sudedamosios dalies tinkamumas tam antram varikliui įvertinamas pagal šio priedo 6.3.2 punktą.
 A.7.2.4. BDS sistemos eksploatacinių savybių įrodymas
 A.7.2.4.1.
 BDS sistemos eksploatacinių savybių demonstracinis bandymas atliekamas pagal šio priedo 7.1.2 punkto reikalavimus, naudojant reikalavimus atitinkančią nusidėvėjusią sudedamąją dalį, kuri pripažinta tinkama naudoti pirminiame variklyje.
 8 priedėlis
 Sieninio srauto dyzelino kietųjų dalelių filtro eksploatacinių savybių stebėjimo įrodymo reikalavimai
 A.8.1. Bendrosios nuostatos
 A.8.1.1. Šiame priedėlyje nustatoma BDS sistemos atitikties įrodymo procedūra, taikoma, kai stebint eksploatacines savybes turi būti stebimas sieninio srauto dyzelino kietųjų dalelių filtro (DPF) atliekamas filtravimo procesas.
 A.8.1.2. Nusidėvėjusį sieninio srauto DPF galima padaryti, pvz., DPF substrate išgręžiant angas arba nutrinant DPF substrato antgalius.
 A.8.2. Tinkamumo įvertinimo bandymas
 A.8.2.1. Principas
 A.8.2.1.1.
 Nusidėvėjęs sieninio srauto DPF laikomas reikalavimus atitinkančia nusidėvėjusia sudedamąja dalimi, jeigu šiam bandymui nustatytomis variklio eksploatavimo sąlygomis slėgio sumažėjimas (delta slėgis) visame nusidėvėjusiame sieninio srauto DPF viršija slėgio sumažėjimą, išmatuotą švariame nenusidėvėjusiame to paties tipo sieniniame DPF, arba yra ne mažesnis kaip 60 proc. išmatuoto slėgio sumažėjimo tokiame filtre.
 A.8.2.1.1.1.
 Gamintojas įrodo, kad naudojant šį švarų nenusidėvėjusį sieninio srauto DPF sukuriamas toks pats atgalinis slėgis, kokį sukurdavo nusidėvėjęs filtras, kai jis nebuvo nusidėvėjęs.
 A.8.2.2. Tinkamumo patikros procedūra
 A.8.2.2.1.
 Kad nusidėvėjęs sieninio srauto DPF būtų pripažintas tinkamu, variklis su tuo sienini srauto DPF turi veikti vienodomis nusistovėjusiomis sąlygomis, nustačius šios taisyklės 4 priede WHSC bandymų ciklo 9 režimui nurodytas sūkių dažnio ir apkrovos vertes (55 proc. normalizuoto sūkių dažnio ir 50 proc. normalizuoto sukimo momento).
 A.8.2.2.2.
 Kad nusidėvėjęs sieninio srauto DPF būtų pripažintas reikalavimus atitinkančia nusidėvėjusia sudedamąja dalimi, gamintojas įrodo, kad varikliui veikiant A.8.2.2.1 punkte nustatytomis sąlygomis išmatuotas slėgio sumažėjimas visame nusidėvėjusiame sieninio srauto DPF yra ne mažesnis už tokiomis pačiomis sąlygomis susidarančio slėgio sumažėjimo švariame nenusidėvėjusiame DPF procentinę dalį, taikytiną pagal šio priedėlio A.8.2.1.1 ir A.8.2.1.2 punktus.
 A.8.2.3. BDS sistemos eksploatacinių savybių įrodymas
 A.8.2.3.1.
 BDS sistemos eksploatacinės savybės pademonstruojamos pagal šio priedo 7.1.2 punkto reikalavimus, naudojant reikalavimus atitinkantį nusidėvėjusį sieninio srauto DPF, sumontuotą pirminio variklio sistemoje.
 9C PRIEDAS
 EKSPLOATUOJAMŲ BORTO DIAGNOSTIKOS SISTEMŲ (BDS) VEIKIMO VERTINIMO TECHNINIAI REIKALAVIMAI
 1. TAIKYMAS
 Šio priedo galiojanti redakcija taikoma tik kelių transporto priemonėms su priverstinio uždegimo varikliais
 2. REZERVUOTA
 3. APIBRĖŽTYS
 3.1. Eksploatacinių savybių koeficientas
 BDS sistemos tam tikro stebėjimo prietaiso m eksploatacinių savybių koeficientas (IUPR):
 3.2. Skaitiklis
 Tam tikro stebėjimo prietaiso m skaitiklis (skaitiklism) yra rodmuo, rodantis, kiek kartų transporto priemonė buvo panaudota, kad būtų sudarytos visos stebėjimo sąlygos, būtinos trikčiai aptikti.
 3.3. Vardiklis
 Tam tikro stebėjimo prietaiso m skaitiklis (vardiklism) yra rodmuo, rodantis transporto priemonės važiavimo įvykių skaičių, atsižvelgiant į tam konkrečiam stebėjimo prietaisui būdingas tipines sąlygas.
 3.4. Bendrasis vardiklis
 Bendrasis vardiklis yra rodmuo, rodantis, kiek kartų transporto priemonė buvo panaudota, atsižvelgiant į bendrąsias sąlygas.
 3.5. Santrumpos
 IUPR
 eksploatacinių savybių koeficientas
 IUPRm
 tam tikro stebėjimo prietaiso m eksploatacinių savybių koeficientas
 4. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 BDS sistema turi gebėti sekti ir registruoti šiame punkte nurodytų BDS stebėjimo prietaisų siunčiamus eksploatacinių savybių duomenis (6 punktas), saugoti šiuos duomenis kompiuterio atmintyje ir, kai reikia, perduoti juos iš transporto priemonės (7 punktas).
 Stebėjimo prietaiso eksploatacinių savybių duomenis sudaro skaitiklis ir vardiklis, pagal kuriuos galima apskaičiuoti IUPR.
 4.1. IUPR stebėjimo prietaisai
 4.1.1. Stebėjimo prietaisų grupės
 Gamintojai turi įdiegti į BDS sistemą programinės įrangos algoritmus, kad būtų atskirai sekami ir pranešami eksploatacinių savybių duomenys, kuriuos siunčia šio priedo 1 priedėlyje minimos stebėjimo prietaisų grupės.
 Gamintojai neprivalo įdiegti į BDS sistemą programinės įrangos algoritmų, kad būtų atskirai sekami ir pranešami eksploatacinių savybių duomenys, kuriuos siunčia 9B priedo 4.2.3 punkte apibrėžti nenutrūkstamai veikiantys stebėjimo prietaisai, jeigu jie priklauso vienai iš šio priedo 1 priedėlyje minimų stebėjimo prietaisų grupių.
 Su skirtingomis išmetamųjų dujų linijomis ar variklių grupėmis susijusių stebėjimo prietaisų, priklausančių prietaisų grupei, eksploataciniai duomenys turi būti sekami ir registruojami atskirai, kaip nurodyta 6 dalyje, o pranešami kaip nurodyta 7 dalyje.
 4.1.2. Dauginiai stebėjimo prietaisai
 Kiekvienos stebėjimo prietaisų grupės, kurios duomenys turi būti pranešami pagal 4.1.1 punktą, siunčiamus eksploatacinių savybių duomenis BDS sistema turi sekti atskirai iš kiekvieno konkretaus tai grupei priklausančio stebėjimo prietaiso, kaip nurodyta 6 punkte.
 4.2. Eksploatacinių savybių duomenų naudojimo apribojimas
 Vienos transporto priemonės eksploatacinių savybių duomenys naudojami didesnės transporto priemonių grupės BDS sistemos eksploatacinių savybių duomenų statistiniam įvertinimui.
 Skirtingai nei kitų BDS duomenų, eksploatacinių savybių duomenų negalima naudoti išvadoms apie atskiros transporto priemonės eksploatacinį tinkamumą daryti.
 5. EKSPLOATACINIŲ SAVYBIŲ KOEFICIENTŲ SKAIČIAVIMO REIKALAVIMAI
 5.1. Eksploatacinių savybių koeficiento skaičiavimas
 Kiekvieno šiame priede nagrinėjamo stebėjimo prietaiso m eksploatacinių savybių koeficientas apskaičiuojamas taikant šią lygtį:
 čia skaitiklism ir vardiklism didinami pagal šio punkto reikalavimus.
 5.1.1. Sistemos skaičiuojamo ir saugomo koeficiento reikalavimai
 Kiekvieno IUPRm koeficiento mažiausioji vertė yra nulis, didžiausioji –7,99527, o skiriamoji geba –0,000122 (1).
 Konkrečios sudedamosios dalies koeficientas laikomas lygiu nuliui, jei atitinkamas skaitiklis lygus nuliui, o vardiklis nelygus nuliui.
 Konkrečios sudedamosios dalies koeficientas laikomas lygiu didžiausiajai vertei 7,99527, jei atitinkamas vardiklis lygus nuliui arba tikroji skaitiklio, padalyto iš vardiklio, vertė viršija didžiausiąją vertę 7,99527.
 5.2. Skaitiklio didinimo reikalavimai
 Skaitiklis neturi būti didinamas daugiau kaip vieną kartą per važiavimo ciklą.
 Tam tikro stebėjimo prietaiso vardiklio vertė padidinama per 10 sekundžių tiktai tuo atveju, jei laikomasi šių vieno važiavimo ciklo kriterijų:
 a)
 yra laikomasi visų stebėjimo sąlygų, būtinų konkrečiai sudedamajai daliai stebėti norint aptikti triktį ir išsaugoti galimą DTC, įskaitant suaktyvinimo kriterijus, susijusių DTC buvimą ar nebuvimą, pakankamą stebėjimo trukmę ir diagnostikos atlikimo prioritetų priskyrimus (pvz., A diagnostika turi būti atlikta prieš B diagnostiką).
 Pastaba. Konkretaus stebėjimo prietaiso skaitikliui didinti gali nepakakti laikytis visų stebėjimo sąlygų, būtinų, kad tas stebėjimo prietaisas aptiktų trikties nebuvimą;
 b)
 stebėjimo prietaisams, kuriems trikčiai aptikti būtini keli etapai arba įvykiai per vieną važiavimo ciklą, turi būti taikomos visos stebėjimo sąlygos, būtinos visiems įvykiams;
 c)
 stebėjimo prietaisų, naudojamų trikčiai nustatyti ir veikiančių tik įrašius galimą DTC, atveju skaitiklis ir vardiklis gali būti tokie patys, kaip pradinę triktį aptinkančio stebėjimo prietaiso;
 d)
 dėl stebėjimo prietaisų, kurių atveju trikties buvimui toliau tirti būtinas įsikišimas, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai gali pateikti alternatyvų skaitiklio didinimo būdą. Tokia alternatyva turėtų būti lygiavertė tai, kuri, įvykus trikčiai, leistų padidinti skaitiklį.
 Stebėjimo prietaisų, kurie veikia ar baigia veikti išjungiant variklį, skaitiklis turi būti padidintas per 10 s po to, kai stebėjimo prietaisas baigė veikti išjungiant variklį, arba per pirmąsias paskesnio važiavimo ciklo variklio paleidimo 10 s.
 5.3. Vardiklio didinimo reikalavimai
 5.3.1. Bendrosios didinimo taisyklės
 Vardiklis turi būti didinamas vieną kartą per važiavimo ciklą, jei šio važiavimo ciklo metu:
 a)
 bendrasis vardiklis yra padidinamas, kaip nurodyta 5.4 punkte;
 b)
 vardiklis neuždraustas pagal 5.6 punktą ir
 c)
 laikomasi taikomų papildomų didinimo taisyklių, nurodytų 5.3.2 punkte.
 5.3.2. Papildomos konkrečiam stebėjimo prietaisui skirtos didinimo taisyklės
 5.3.2.1. Specialus vardiklis garinimo sistemai (rezervuota)
 5.3.2.2. Specialus vardiklis pagalbinėms oro sistemoms (rezervuota)
 5.3.2.3. Specialus vardiklis sudedamosioms dalims / sistemoms, kurios veikia tik paleidant variklį
 Be 5.3.1 punkto a ir b papunkčių reikalavimų sudedamųjų dalių arba sistemų, kurios veikia paleidant variklį, stebėjimo prietaisų vardiklis (-iai) padidinamas (-i), jei duodama komanda „įjungti“ sudedamąją dalį ne trumpesniam kaip 10 s laikotarpiui arba taikyti tam tikrą strategiją ne trumpiau kaip 10 sekundžių.
 BDS sistema, nustatydama komandos „įjungti“ vykdymo trukmę, gali neįskaičiuoti laiko, kurį bet kurios sudedamosios dalys ar strategijos vėliau to paties važiavimo ciklo metu įsikišdamos veikia vien stebėjimo tikslais.
 5.3.2.4. Specialus vardiklis sudedamosioms dalims ar sistemoms, kurioms nėra ištisai nurodoma veikti
 Be 5.3.1 punkto a ir b papunkčių reikalavimų sudedamųjų dalių arba sistemų, kurioms nėra ištisai nurodoma veikti (pvz., reguliuojamųjų vožtuvų sinchronizavimo sistemoms VVT arba EGR vožtuvams), vardiklis (-iai) turi būti padidinamas (-i), jei tai sudedamajai daliai ar sistemai nurodoma veikti (pvz., nurodoma „įsijungti“, „atsidaryti“, „užsidaryti“, „užsiblokuoti“) du ar daugiau kartų per važiavimo ciklą arba kauptinę trukmę, ne trumpesnę kaip 10 s, atsižvelgiant į tai, kas įvyksta pirmiau.
 5.3.2.5. Specialus vardiklis DPF
 Be 5.3.1 punkto a ir b papunkčių reikalavimų bent vieno važiavimo ciklo metu DPF vardiklis (-iai) turi būti padidinamas (-i), jei po paskutinio vardiklio padidinimo momento susidarė bent 800 sukauptų transporto priemonės važiavimo kilometrų arba praėjo 750 min. variklio veikimo laiko.
 5.3.2.6. Specialus vardiklis oksidaciniams katalizatoriams
 Be 5.3.1 punkto a ir b papunkčių reikalavimų bent vieno važiavimo ciklo metu oksidacinio katalizatoriaus, naudojamo DPF aktyviajai regeneracijai, stebėjimo prietaisų vardiklis (-iai) turi būti padidinamas (-i), jei ne trumpiau kaip 10 s nurodyta vykdyti regeneraciją.
 5.3.2.7. Specialus vardiklis hibridiniams varikliams (rezervuota)
 5.4. Bendrojo vardiklio didinimo reikalavimai
 Bendrojo vardiklio vertė turi būti padidinta per 10 s tiktai tuo atveju, jei laikomasi visų šių vieno važiavimo ciklo kriterijų:
 a)
 visuminis laikas nuo važiavimo ciklo pradžios yra ne trumpesnis kaip 600 s, būnant:
 i)
 mažesniame kaip 2 500 m aukštyje virš jūros lygio ir
 ii)
 ne žemesnėje kaip 266 K (–7 °C) aplinkos temperatūroje; ir
 iii)
 ne aukštesnėje kaip 308 K (35 °C) aplinkos temperatūroje;
 b)
 visuminė variklio veikimo 1 150 min–1 sukimosi dažniu trukmė a papunktyje nurodytomis sąlygomis yra ne mažesnė kaip 300 s; vietoj 1 150 min–1 sukimosi dažno kriterijaus gamintojas gali pasirinkti variklio veikimo pasiekus ne mažiau kaip 15 proc. apskaičiuotosios apkrovos arba važiavimo didesniu kaip 40 km/h greičiu kriterijų;
 c)
 nenutrūkstamas transporto priemonės veikimas tuščiąja eiga (pvz., vairuotojui nespaudžiant akceleratoriaus pedalo ir transporto priemonei važiuojant ne didesniu kaip 1,6 km/h greičiu arba varikliui sukantis ne greičiau kaip įprastą įšilusio variklio tuščiosios eigos sukimosi dažnį 200 min–1 viršijančiu dažniu) a papunktyje nurodytomis sąlygomis ne trumpiau kaip 30 s.
 5.5. Uždegimo ciklų matuoklio rodmens padidinimo reikalavimai
 Uždegimo ciklų matuoklio rodmuo padidinamas tik vieną kartą kaskart, kai paleidamas variklis.
 5.6. Skaitiklių, vardiklių ir bendrojo vardiklio verčių didinimo uždraudimas
 5.6.1. Per 10 s nuo trikties, dėl kurios nustoja veikti stebėjimo prietaisas, aptikimo (t. y. išsaugojus galimą arba patvirtintą ir aktyvų DTC), BDS sistema turi uždrausti tolesnį kiekvieno nustojusio veikti stebėjimo prietaiso skaitiklio ir vardiklio didinimą.
 Jei veikimo triktis nebenustatoma (t. y. galimas DTC ištrinamas automatiškai arba taikant staitymo priemonės komandą), per 10 s vėl turi būti leidžiama didinti visų atitinkamų skaitiklių ir vardiklių vertes.
 5.6.2. Per 10 s nuo energijos paėmimo įrenginio (angl. power take-off unit, PTO) veikimo pradžios, dėl kurio nustoja veikti stebėjimo prietaisas, kaip leidžiama pagal 9B priedo 5.2.5 punktą, BDS sistema turi uždrausti tolesnį kiekvieno nustojusio veikti stebėjimo prietaiso skaitiklio ir vardiklio didinimą.
 Baigus galios mažinimo operaciją, per 10 sekundžių vėl leidžiama didinti visų atitinkamų skaitiklių ir vardiklių vertes.
 5.6.3. Aptikus triktį (t. y. išsaugojus galimą arba patvirtintą ir aktyvų DGK), neleidžiančią nustatyti, ar laikomasi 5.3 punkte nurodytų stebėjimo prietaiso m vardikliom kriterijų (2), BDS sistema per 10 s turi uždrausti toliau didinti skaitiklįm ir vardiklįm.
 Jei trikties nebenustatoma (t. y. laukiantis kodas ištrinamas automatiškai arba taikant skaitytuvo komandą), per 10 sekundžių vėl leidžiama didinti skaitikliom ir vardikliom vertes.
 5.6.4. Aptikus triktį (t. y. išsaugojus galimą arba patvirtintą ir aktyvų DGK), neleidžiančią nustatyti, ar laikomasi 5.4 punkte nurodytų bendrojo vardiklio kriterijų, BDS sistema per 10 s turi uždrausti toliau didinti bendrąjį vardiklį.
 Jei veikimo triktis nebenustatoma (t. y. laukiantis kodas ištrinamas automatiškai arba pagal skaitytuvo komandą), per 10 sekundžių vėl leidžiama didinti bendrojo vardiklio vertę.
 Jokiomis kitomis aplinkybėmis negalima uždrausti didinti bendrojo vardiklio vertės.
 6. EKSPLOATACINIŲ SAVYBIŲ DUOMENŲ SEKIMO IR REGISTRAVIMO REIKALAVIMAI
 Kiekvienos šio priedo 1 priedėlyje išvardytos grupės atveju BDS sistema turi atskirai sekti kiekvieno konkretaus stebėjimo prietaiso, išvardyto 9B priedo 3 priedėlyje ir priklausančio tai grupei, skaitiklius ir vardiklius.
 Ji turi pranešti tik konkretaus stebėjimo prietaiso atitinkamą skaitiklį ir vardiklį, kurio skaitinis koeficientas mažiausias.
 Jei dviejų ar daugiau konkrečių stebėjimo prietaisų koeficientai yra vienodi, turi būti pranešami konkrečiai grupei priklausančio konkretaus stebėjimo prietaiso, kurio vardiklis didžiausias, atitinkamas skaitiklis ir vardiklis.
 Norint be paklaidos nustatyti žemiausią koeficientą grupėje, turi būti vertinami tik konkrečiai tai grupei priskirti stebėjimo prietaisai (pvz., NOx jutiklis, naudojamas kaip vienas iš 9B priedo 3 priedėlyje išvardytų stebėjimo prietaisų, į 3 punktą „SCR“ atsižvelgiama vertinant „išmetamųjų dujų jutiklių“ stebėjimo prietaisų grupę, o ne „SCR“ stebėjimo prietaisų grupę).
 BDS sistema taip pat turi sekti ir pranešti uždegimo ciklų skaitiklio bendrąjį vardiklį.
 Pastaba. Pagal 4.1.1 punktą gamintojai neprivalo į BDS sistemą įdiegti programinės įrangos algoritmų, skirtų atskirai sekti ir pranešti nenutrūkstamai veikiančių stebėjimo prietaisų skaitiklius ir vardiklius.
 7. EKSPLOATACINIŲ SAVYBIŲ DUOMENŲ SEKIMO IR REGISTRAVIMO REIKALAVIMAI
 Eksploatacinių savybių duomenų pranešimas yra naujas eksploatavimo atvejis ir nėra įtrauktas į tris esamus eksploatavimo atvejus, skirtus galimų trikčių buvimui.
 7.1. Informacija apie eksploatacinių savybių duomenis
 Informacija apie BDS sistemos užregistruotus eksploatacinių savybių duomenis turi būti pateikiama tik gavus užklausą iš išorės, kaip nurodyta 7.2 punkte.
 Šia informacija tipo patvirtinimo institucijoms pateikiami eksploatacinių savybių duomenys.
 BDS sistema visą informaciją (pagal taikomą 9B priedo 6 priedėlyje nurodytą standartą) pateikia išorinei IUPR bandymo įrangai, kad ši perimtų duomenis ir tikrintojui pateiktų tokią informaciją:
 a)
 transporto priemonės identifikacinį numerį (TPIN);
 b)
 kiekvienos stebėjimo prietaisų grupės skaitiklį ir vardiklį, kuriuos sistema užregistravo pagal 6 punktą;
 c)
 bendrąjį vardiklį;
 d)
 uždegimo ciklų skaičiaus matuoklio vertę;
 e)
 bendrą variklio veikimo valandų skaičių;
 f)
 patvirtintus ir aktyvius DGK A klasės gedimams;
 g)
 patvirtintus ir aktyvius DGK B (B1 ir B2) klasės gedimams.
 Šią informaciją turi būti galima tik skaityti (t. y. ištrinti negalima).
 7.2. Prieiga prie eksploatacinių savybių duomenų
 Prieiga prie eksploatacinių savybių duomenų suteikiama tik pagal 9B priedo 6 priedėlyje nurodytus standartus ir tolesnes pastraipas (3).
 Prieiga prie eksploatacinių savybių duomenų neturi priklausyti nuo kokio nors prieigos kodo arba kito įtaiso ar būdo, kurį turi tik gamintojas arba tiekėjai. Norint interpretuoti eksploatacinių savybių duomenis, neturi reikėti jokios unikalios dekodavimo informacijos, išskyrus atvejus, kai tokia informacija yra viešai platinama.
 Prieigos prie eksploatacinių savybių duomenų būdas (t. y. prieigos vieta / punktas) turi būti toks pat, kaip ir naudojamas visai BDS informacijai gauti. Toks būdas turi suteikti galimybę gauti visus eksploatacinių savybių duomenis, kurių reikalaujama pagal šį priedą.
 7.3. Eksploatacinių savybių duomenų rinkimas iš naujo
 7.3.1. Nustatoma nulinė vertė
 Kiekvieno skaičiaus nulinė vertė nustatoma tik po neištrinamosios tiesioginės kreipties atminties (NVRAM) grįžties (pvz., perprogramavimo atveju). Jokiomis kitomis aplinkybėmis negalima nustatyti skaičių nulinės vertės, įskaitant atvejus, kai gaunama skenavimo priemonės komanda ištrinti trikčių kodus.
 7.3.2. Grįžtis atminties užsipildymo atveju
 Jei tam tikro stebėjimo prietaiso skaitiklis arba vardiklis pasiekia skaičių 65 535 ± 2, prieš vėl padidinant kurį nors ir jų abu skaičiai turi būti padalyti iš dviejų, kad būtų išvengta užsipildymo nesklandumų.
 Jei uždegimo ciklų matuoklis pasiekia didžiausiąją 65 535 ± 2 vertę, nuo kito uždegimo ciklo jis gali pradėti skaičiuoti nuo pradžių, t. y. nuo nulio, kad būtų išvengta užsipildymo nesklandumų.
 Jei bendrasis vardiklis pasiekia didžiausiąją 65 535 ± 2 vertę, nuo kito važiavimo ciklo, atitinkančio bendrojo vardiklio apibrėžtį, jis gali pradėti skaičiuoti nuo pradžių, t. y. nuo nulio, kad būtų išvengta užsipildymo nesklandumų.
 (1) Ši vertė atitinka didžiausiąją šešioliktainę 0xFFFF vertę, kai skiriamoji geba yra 0x1.
 (2) Pvz., transporto priemonės greičio, variklio sukimosi dažnio, apskaičiuotosios apkrovos, aplinkos temperatūros, aukščio virš jūros lygio, tuščiosios eigos arba veikimo trukmės.
 (3) Kad galėtų suteikti prieigą prie eksploatacinių savybių duomenų, gamintojui leidžiama naudoti papildomą transporto priemonėje įrengiamą diagnostikos ekraną, pvz., prietaisų skydelyje montuojamą vaizdo įrenginį. Tokiam papildomam prietaisui netaikomi šio priedo reikalavimai.
 1 priedėlis
 Stebėjimo prietaisų grupės
 Šiame priede kalbama apie šias stebėjimo prietaisų grupes:
 A.
 Oksidaciniai katalizatoriai
 Šiai grupei priskiriami stebėjimo prietaisai, išvardyti 9B priedo 3 priedėlio 5 punkte.
 B.
 Selektyviosios katalizinės redukcijos (SCR) sistemos
 Šiai grupei priskiriami stebėjimo prietaisai, išvardyti 9B priedo 3 priedėlio 3 punkte.
 C.
 Išmetamųjų dujų ir deguonies jutikliai
 Šiai grupei priskiriami stebėjimo prietaisai, išvardyti 9B priedo 3 priedėlio 13 punkte.
 D.
 EGR sistemos ir VVT
 Šiai grupei priskiriami stebėjimo prietaisai, išvardyti 9B priedo 3 priedėlio 6 ir 9 punktuose.
 E.
 DPF sistemos
 Šiai grupei priskiriami stebėjimo prietaisai, išvardyti 9B priedo 3 priedėlio 2 punkte.
 F.
 Slėgio didinimo valdymo sistemos
 Šiai grupei priskiriami stebėjimo prietaisai, išvardyti 9B priedo 3 priedėlio 8 punkte.
 G.
 NOx adsorberis
 Šiai grupei priskiriami stebėjimo prietaisai, išvardyti 9B priedo 3 priedėlio 4 punkte.
 H.
 Trigubo veikimo katalizatorius
 Šiai grupei priskiriami stebėjimo prietaisai, išvardyti 9B priedo 3 priedėlio 15 punkte.
 I.
 Garinimo sistemos (rezervuota)
 J.
 Pagalbinė oro sistema (rezervuota)
 Konkretus stebėjimo prietaisas turi priklausyti tik vienai iš šių grupių.
 10 PRIEDAS
 REIKALAVIMAI RIBOTI NE CIKLO METU IŠMETAMŲ IR EKSPLOATUOJANT TRANSPORTO PRIEMONES IŠMETAMŲ TERŠALŲ KIEKĮ
 1. TAIKYMAS
 Šiame priede varikliams ir transporto priemonėms, kurių tipas patvirtintas pagal šią taisyklę, nustatomi eksploatacinių savybių reikalavimai ir draudimas taikyti išderinimo strategijas, taip siekiant užtikrinti veiksmingą įvairiomis variklių eksploatavimo ir aplinkos sąlygomis, kurios susidaro įprastu režimu eksploatuojant transporto priemones, išmetamų teršalų kiekio kontrolę. Be to, šiame priede nustatomi ne ciklo metu išmetamo teršalų kiekio bandymų metodai, taikytini suteikiant tipo patvirtinimą ir faktiškai eksploatuojant transporto priemonę.
 Šis priedas grindžiamas pasauliniu suderintu bendruoju techniniu reglamentu Nr. 10 (toliau – BTR) dėl ne ciklo metu išmetamų teršalų kiekio (OCE).
 2. REZERVUOTA (1)
 3. APIBRĖŽTYS
 3.1. Variklio paleidimas – procesas nuo variklio sukimo pradžios iki varikliui pasiekiant sukimosi dažnį, 150 min-1 mažesnį už įprastą įšilusio variklio tuščiosios eigos sukimosi dažnį (transporto priemonėse su automatine transmisija nustatomą važiavimo pavara).
 3.2. Variklio įšildymas – transporto priemonės veikimas pakankamą laiką, kad aušalo temperatūra pasiektų bent 70 °C.
 3.3. Vardinis sūkių skaičius – didžiausias reguliatoriaus leidžiamas variklio sukimosi dažnis esant visiškajai apkrovai, nurodytas gamintojo pardavimo ir techninės priežiūros dokumentuose, arba, jei tokio reguliatoriaus nėra, sukimosi dažnis, kuriam esant variklis pasiekia didžiausiąją galią, nurodytą gamintojo pardavimo ir techninės priežiūros dokumentuose.
 3.4. Reguliuojami išmetamieji teršalai – dujiniai teršalai ir kietosios dalelės (KD), kaip apibrėžta šios taisyklės 2 punkte.
 4. Bendrieji reikalavimai
 Bet kuri variklio sistema ir sistemos elementas, galintys turėti poveikį reguliuojamų teršalų išmetimui, turi būti suprojektuoti, sukonstruoti ir įrengti taip, kad variklis ir transporto priemonės atitiktų šio priedo nuostatas.
 4.1. Išderinimo strategijų draudimas
 Draudžiama variklių sistemose ir transporto priemonėse naudoti išderinimo strategiją.
 4.2. REZERVUOTA (2)
 5. VEIKIMO CHARAKTERISTIKŲ REIKALAVIMAI
 5.1. Išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos
 Išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos turi būti parengtos taip, kad variklio sistema įprastomis naudojimo sąlygomis atitiktų šio priedo nuostatas. Įprastos naudojimo sąlygos – tai ne vien 6 dalyje nustatytos naudojimo sąlygos.
 5.1.1. Pagrindinių išmetamųjų teršalų kontrolės strategijų (PITKS) reikalavimai
 Pagal PITKS neturi būti skirtumo, ar ji taikoma tipo patvirtinimo arba sertifikavimo bandymui, ar kitai procedūrai, o esant sąlygoms, iš esmės neįtrauktoms į taikytinus tipo patvirtinimo arba sertifikavimo bandymus, turi būti suteiktas žemesnis išmetamųjų teršalų kontrolės lygis.
 5.1.2. Papildomų teršalų išmetimo strategijų (papildomų TIS) reikalavimai
 Sąlygomis, kurių galima pagrįstai tikėtis įprastai eksploatuojant ir naudojant transporto priemonę, pagrindinės TIS išmetamųjų teršalų kontrolės veiksmingumas neturi būti mažesnis kaip papildomos TIS, nebent papildoma TIS atitinka vieną iš šių specialių išimčių:
 a)
 jos taikymas įtrauktas į taikytinus tipo patvirtinimo bandymus, įskaitant ne ciklo metu atliekamus bandymus, nustatytus šio priedo 7 punkte ir eksploatuojamoms transporto priemonėms taikomose nuostatose, išdėstytose šios taisyklės 9 punkte;
 b)
 ji imama taikyti varikliui ir (arba) transporto priemonei apsaugoti nuo pažeidimo ar avarijos;
 c)
 ji taikoma tik paleidžiant arba įšildant variklį, kaip apibrėžta šiame priede;
 d)
 ji taikoma sumažinant vieno tipo reguliuojamų išmetamųjų teršalų kontrolę, kad būtų galima išlaikyti kito tipo reguliuojamų išmetamųjų teršalų kontrolę savitomis aplinkos ar eksploatavimo sąlygomis, iš esmės neįtrauktomis į taikytinus tipo patvirtinimo arba sertifikavimo bandymus.
 5.2. Visame pasaulyje suderintos dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų kiekio neviršijimo ribos (WNTE)
 5.2.1. Išmetamųjų teršalų kiekis neturi viršyti 5.5.2 punkte nustatytų taikytinų išmetamųjų teršalų ribų.
 5.2.2. Taikomos tokios išmetamųjų teršalų kiekio ribos:
 a)
 CO – 2 000 mg/kWh;
 b)
 THC – 220 mg/kWh;
 c)
 NOx – 600 mg/kWh;
 d)
 KD – 16 mg/kWh.
 6. APLINKOS IR EKSPLOATAVIMO SĄLYGOS
 WNTE išmetamųjų teršalų ribos taikomos:
 a)
 esant didesniam kaip 82,5 kPa atmosferos slėgiui;
 b)
 bet kokioje temperatūroje, kuri ne didesnė už temperatūrą, apskaičiuotą pagal 5 lygtį, esant nustatytam atmosferos slėgiui:
 (5)
 čia:
 T
 aplinkos oro temperatūra, K,
 pb
 atmosferos slėgis, kPa;
 c)
 variklio aušinimo skysčio temperatūrai esant aukštesnei kaip 343 K (70 °C).
 Taikomos aplinkos atmosferos slėgio ir temperatūros sąlygos pateiktos 1 paveiksle.
 WNTE atmosferos slėgio ir temperatūros intervalas
 1 pav.
 Atmosferos slėgio ir temperatūros sąlygų schema
 7. NE CIKLO METU ATLIEKAMI LABORATORINIAI BANDYMAI IR SUTEIKIANT TIPO PATVIRTINIMĄ ATLIEKAMI TRANSPORTO PRIEMONĖS VARIKLIO BANDYMAI
 Ne ciklo metu atliekamų laboratorinių bandymų reikalavimai netaikomi pagal šią taisyklę suteikiant tipo patvirtinimą priverstinio uždegimo varikliams.
 7.1. Pasauliniu mastu suderinta neviršijimo sritis
 WNTE kontrolės sritį sudaro variklio sukimosi dažnio ir apkrovos taškai, apibrėžti 7.1.1–7.1.6 punktuose. 2 paveiksle pateiktas WNTE kontrolės srities pavyzdys.
 7.1.1. Variklio sukimosi dažnio intervalas
 Į WNTE kontrolės sritį turi būti įtraukti visi eksploataciniai sukimosi dažniai nuo kauptinio sukimosi dažnio pasiskirstymo per WHTC bandymų ciklą 30-osios procentilės, įskaitant tuščiąją eigą, (n30), iki didžiausiojo sukimosi dažnio, kuriam esant pasiekiama 70 proc. didžiausiosios galios (nhi). 3 paveiksle pateiktas tam tikro variklio WNTE kauptinio sukimosi dažnio dažninio pasiskirstymo pavyzdys.
 7.1.2. Variklio sukimo momento intervalas
 Į WNTE kontrolės sritį turi būti įtraukti visi variklio apkrovos taškai, kuriuose sukimo momento vertė ne mažesnė kaip 30 proc. variklio pasiekiamo didžiausiojo sukimo momento.
 7.1.3. Variklio galios intervalas
 Nepaisant 7.1.1 ir 7.1.2 punktų, į visų išmetamųjų teršalų WNTE kontrolės sritį neturi būti įtraukiami sukimosi dažnio ir apkrovos taškai, esantys žemiau 30 proc. variklio pasiekiamos didžiausiosios galios.
 7.1.4. Variklių šeimos sąvokos vartojimas
 Iš esmės bet kuris šeimos variklis, turintis savitą sukimo momento ir galios kreivę, turi nuosavą WNTE kontrolės sritį. Eksploatavimo bandymams turi būti taikoma konkreti atitinkamo variklio WNTE kontrolės sritis. Atliekant tipo patvirtinimo (sertifikavimo) bandymus pagal WHDC BTR variklių šeimos sąvoką, gamintojas, laikydamasis tolesnių nuostatų, variklių šeimai gali pasirinktinai taikyti vieną WNTE kontrolės sritį:
 a)
 gali būti naudojamas vienas WNTE kontrolės srities variklio sukimosi dažnio intervalas, jei išmatuoti variklio sukimosi dažniai n30 ir nhi nuo gamintojo deklaruotų sukimosi dažnių nesiskiria daugiau kaip ±3 proc.. Jei kurio nors variklio sukimosi dažnio leidžiamosios nuokrypio ribos yra viršytos, WNTE kontrolės sričiai nustatyti taikomi išmatuoti variklio sukimosi dažniai;
 b)
 gali būti naudojamas vienas WNTE kontrolės srities variklio sukimo momento / galios intervalas, jei jis aprėpia visą intervalą nuo didžiausiojo iki mažiausiojo šeimos vardinių parametrų. Variklių vardinius parametrus taip pat leidžiama grupuoti į atskiras WNTE kontrolės sritis.
 2 pav.
 WNTE kontrolės srities pavyzdys
 3 pav.
 WNTE kauptinio sukimosi dažnio dažninis pasiskirstymas
 7.1.5. Leidžiamas tam tikrų WNTE eksploatacinių taškų atmetimas
 Gamintojas gali prašyti, kad sertifikuodama ir (arba) tvirtindama tipą tipo patvirtinimo institucija atmestų tam tikrus eksploatacinius taškus iš 7.1.1–7.1.4 punktuose apibrėžtos kontrolės srities. Tipo patvirtinimo institucija gali suteikti šią išimtį, jei gamintojas gali įrodyti, kad tokie variklio, naudojamo bet kurioje transporto priemonėje, veikimo taškai yra neįmanomi.
 7.2. Mažiausioji visame pasaulyje suderinto neviršijimo įvykio trukmė ir duomenų rinkimo dažnis
 7.2.1. Kad būtų galima nustatyti atitiktį 5.2 punkte nurodytoms WNTE išmetamųjų teršalų kiekio ribinėms vertėms, variklis eksploatuojamas 7.1 punkte apibrėžtoje WNTE kontrolės srityje, o jo išmetamas teršalų kiekis matuojamas ir integruojamas ne trumpiau kaip 30 sekundžių. WNTE įvykis apibrėžiamas kaip vienas per tam tikrą laikotarpį integruotų išmetamųjų teršalų kiekio rinkinys. Pavyzdžiui, jeigu variklis 65 s iš eilės veiktų WNTE kontrolės srityje aplinkos sąlygomis, tai būtų vienas WNTE įvykis ir išmetamųjų teršalų kiekis būtų vidurkinamas per visą 65 s laikotarpį. Jeigu bandymai atliekami laboratorijoje, taikomas 7.5 punkte apibrėžtas integravimo laikotarpis.
 7.2.2. Kai varikliuose įrengti išmetimo sistemos prietaisai, kuriuose vyksta periodinės regeneracijos procesai, ir tie procesai įvyksta WNTE bandymo metu, tuomet vidurkinimo laikotarpis turi būti bent jau ne trumpesnis už laiką tarp regeneracijų, padaugintą iš visų per mėginių ėmimo laikotarpį įvykusių procesų skaičiaus. Šis reikalavimas taikomas tik varikliams, kurie siunčia elektroninį signalą, žymintį regeneracijos proceso pradžią.
 7.2.3. WNTE įvykis – tai ne mažiau kaip 1 Hz dažniu renkamų duomenų seka varikliui veikiant WNTE kontrolės srityje tiek, kiek mažiausiai įvykis trunka ar ilgiau. Išmatuoti išmetamųjų teršalų duomenys turi būti suvidurkinti per laiką, kurį trunka kiekvienas WNTE įvykis.
 7.3. Eksploatuojamos transporto priemonės bandymas
 NITKMS demonstracinis bandymas turi būti atliekamas teikiant tipo patvirtinimą: pirminis transporto priemonės variklis bandomas laikantis šio priedo 1 priedėlyje aprašytos procedūros.
 7.3.1. Gamintojas gali atrinkti bandymui naudotiną transporto priemonę, tačiau transporto priemonės pasirinkimui turi pritarti tipo patvirtinimo institucija. NITKMS demonstraciniam bandymui naudotos transporto priemonės savybės turi atitikti tipines variklio sistemai skirtos transporto priemonės kategorijos savybes. Transporto priemonė gali būti prototipas.
 7.3.2. Tipo patvirtinimo institucijos prašymu transporto priemonėje gali būti atliekamas bandymas su papildomu tos pačios variklių grupės varikliu arba lygiaverčiu varikliu, atitinkančiu kitos kategorijos variklį.
 7.4. Visame pasaulyje suderinto neviršijimo bandymas laboratorinėmis sąlygomis
 Kai šio priedo nuostatos taikomos kaip bandymo laboratorinėmis sąlygomis pagrindas, taikomos toliau pateiktos nuostatos.
 7.4.1. Reguliuojamų išmetamųjų teršalų savitoji masė nustatoma remiantis atsitiktinai parinktais bandymų taškais, pasiskirsčiusiais WNTE kontrolės srityje. Visi šie bandymų taškai turi būti trijose atsitiktinai parinktose kontrolės sritį dengiančio tinklelio langeliuose. Variklių, kurių vardinis sukimosi dažnis yra mažesnis kaip 3 000 min-1, tinklelį turi sudaryti 9 langeliai, o variklių, kurių vardinis sukimosi dažnis yra ne mažesnis kaip 3 000 min-1 – 12 langelių. Tinkleliai braižomi taip:
 a)
 išorinės tinklelio ribos suderinamos su WNTE kontrolės sritimi;
 b)
 9 langelių tinkleliuose dvi vertikaliosios linijos brėžiamos vienodais tarpais tarp variklio sukimosi dažnių n30 ir nhi, o 12 langelių tinkleliuose brėžiamos trys vertikaliosios linijos;
 c)
 dvi linijos brėžiamos per taškus, kurie ant kiekvienos vertikaliosios linijos WNTE kontrolės srityje žymi vienodas sukimo momento intervalo atkarpas (1⁄3).
 Konkretiems varikliams taikomų tinklelių pavyzdžiai pateikti 5 ir 6 paveiksluose.
 7.4.2. Kiekviename iš 3 pasirinktų tinklelio langelių turi būti po 5 atsitiktinius bandymų taškus, taigi, iš viso WNTE kontrolės srityje turi būti išbandyta 15 atsitiktinių taškų. Kiekvienas langelis turi būti išbandytas iš eilės: išbandomi visi 5 vieno langelio taškai, o tada pereinama prie kito langelio. Bandymų taškai turi būti susiejami į vieną nuolydinį pastovios būsenos bandymo ciklą.
 7.4.3. Tinklelio langelių bandymo eilės tvarka ir langelio taškų bandymo eilės tvarka turi būti nustatyta atsitiktinai. 3 bandomus tinklelio langelius, 15 bandymo taškų, langelių bandymo eilės tvarką ir langelio taškų eilės tvarką tipo patvirtinimo arba sertifikavimo institucija turi parinkti taikydama pripažintus statistinius atsitiktinio parinkimo metodus.
 7.4.4. Vidutinė reguliuojamų išmetamųjų dujinių teršalų savitoji masė neturi viršyti 5.2 punkte nustatytų WNTE ribinių verčių matuojant per bet kurį iš tinklelio langelių su 5 bandymo taškais ciklų.
 7.4.5. Vidutinė reguliuojamų išmetamųjų kietųjų dalelių teršalų savitoji masė neturi viršyti 5.2 punkte nustatytų WNTE ribinių verčių matuojant per visą 15 bandymo taškų ciklą.
 7.5. Laboratorinių bandymų tvarka
 7.5.1. Atlikus WHSC ciklą, variklis tris minutes turi būti kondicionuojamas WHSC 9 režimu. Bandymo seka turi prasidėti iškart, kai pasibaigia kondicionavimo etapas.
 7.5.2. Kiekviename atsitiktiniame bandymo taške variklis turi veikti 2 minutes. Į šį laiką įtraukiamas nuolydis nuo ankstesnio pastovios būsenos taško. Pereigos tarp bandymo taškų turi būti tiesinės pagal variklio sukimosi dažnio ir apkrovos parametrus ir turi trukti 20 s ± 1 s.
 7.5.3. Bendra bandymo trukmė nuo pradžios iki pabaigos turi būti 30 minučių. Kiekvieno 5 parinktų atsitiktinių tinklelio langelio taškų bandymas turi trukti 10 minučių matuojant nuo pradinio nuolydžio 1-ojo taško pradžios link iki pastovios būsenos matavimo pabaigos 5-ajame taške. Bandymo procedūros seka pateikta 5 paveiksle.
 7.5.4. WNTE laboratorinis bandymas turi atitikti 4 priedo 7.8.7 punkte nurodytą patvirtinimo statistiką.
 7.5.5. Išmetamieji teršalai matuojami pagal 4 priedo 7.5, 7.7 ir 7.8 punktus.
 7.5.6. Bandymo rezultatai skaičiuojami pagal 4 priedo 8 punktą.
 4 pav.
 Schematinis WNTE bandymo ciklo pradžios pavyzdys
 5 ir 6 pav.
 WNTE bandymo ciklo tinkleliai
 7.6. Apvalinimas
 Galutinis bandymo rezultatas per vieną žingsnį suapvalinamas iki taikomame WHDC standarte nurodyto skaičiaus į dešinę nuo dešimtainės trupmenos kablelio ir vieno papildomo reikšminio skaičiaus pagal ASTM E 29-06. Neleidžiama apvalinti tarpinių verčių, nes bus gautas netikslus galutinis su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų rezultatas.
 8. REZERVUOTA
 9. REZERVUOTA
 10. PAREIŠKIMAS DĖL IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ ATITIKTIES NE CIKLO METU
 Paraiškoje patvirtinti tipą gamintojas nurodo, kad variklių šeima arba transporto priemonė atitinka šios taisyklės reikalavimus dėl ne ciklo metu išmetamų teršalų kiekio ribojimo. Be šio pareiškimo papildomais bandymais patikrinamas taikomų išmetamųjų teršalų kiekio ribų ir eksploatuojamoms transporto priemonėms keliamų reikalavimų laikymasis.
 10.1. Pareiškimo dėl išmetamųjų teršalų atitikties ne ciklo metu pavyzdys
 Atitikties pareiškimo pavyzdys:
 „(Gamintojo pavadinimas) patvirtina, kad šios variklių šeimos varikliai atitinka visus šio priedo reikalavimus. (Gamintojo pavadinimas) tai pareiškia sąžiningai, atlikęs atitinkamą variklių šeimos taršos inžinerinį įvertinimą reikiamomis eksploatacinėmis ir aplinkos sąlygomis.“
 10.2. Pareiškimo dėl išmetamųjų teršalų atitikties ne ciklo metu pagrindas
 Gamintojas gamybos įmonėje turi saugoti visų bandymų duomenų, inžinerinių tyrimų ir kitos informacijos įrašus, kurie sudaro OCE atitikties pareiškimo pagrindą. Sertifikavimo ar tipo patvirtinimo institucijai pareikalavus gamintojas turi pateikti jai šią informaciją.
 11. DOKUMENTAI
 Tipo patvirtinimo institucija gali nuspręsti pareikalauti, kad gamintojas pateiktų dokumentų paketą. Jame turėtų būti aprašytas bet kuris variklio sistemos elementas ir išmetamųjų teršalų kontrolės strategija ir tiesioginio ar netiesioginio išvesties kintamųjų valdymo priemonės.
 Informaciją gali sudaryti išsamus išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos aprašas. Be to, gali būti įtraukta informacija apie visų papildomų ir pagrindinių TIS veikimą, įskaitant papildomos TIS keičiamų parametrų ir kraštutinių sąlygų, kuriomis veikia papildoma TIS, aprašą ir nuorodą, kurios papildoma ir pagrindinė TIS turėtų veikti šiame priede nurodytų bandymo procedūrų sąlygomis.
 (1) Šio priedo numeracija atitinka BTR Nr. 10 dėl OCE numeraciją. Tačiau kai kurie OCE BTR punktai šiame priede nereikalingi.
 (2) Šio priedo numeracija atitinka BTR Nr. 10 dėl OCE numeraciją. Tačiau kai kurie OCE BTR punktai šiame priede nereikalingi.
 1 priedėlis
 NITKMS demonstracinis bandymas suteikiant tipo patvirtinimą
 A.1.1. Įžanga
 Šiame priedėlyje aprašoma NITKMS demonstracinio bandymo suteikiant tipo patvirtinimą procedūra.
 A.1.2. Bandomoji transporto priemonė
 A.1.2.1. NITKMS demonstraciniam bandymui naudotos transporto priemonės savybės turi atitikti tipines tos transporto priemonės, kurioje bus įrengiama variklio sistema, kategorijos savybes. Transporto priemonė gali būti prototipas arba pritaikyta serijinė transporto priemonė.
 A.1.2.2. Turi būti įrodyta, kad yra galimybė naudotis EVĮ duomenų srauto informacija, ir tos informacijos atitiktis (pvz., pagal šios taisyklės 8 priedo 5 punkto nuostatas).
 A.1.3. Bandymų sąlygos
 A.1.3.1. Transporto priemonės naudingoji apkrova
 Transporto priemonės naudingoji apkrova turi būti 50–60 proc. didžiausios leidžiamosios transporto priemonės naudingosios apkrovos, kaip nurodyta II priede.
 A.1.3.2. Aplinkos sąlygos
 Bandymas atliekamas aplinkos sąlygomis, atitinkančiomis 8 priedo 4.2 punkte aprašytas sąlygas.
 A.1.3.3. Variklio aušalo temperatūra turi būti tokia, kaip nurodyta 8 priedo 4.3 punkte.
 A.1.3.4. Degalai, tepalai ir reagentas
 Degalai, tepalinė alyva ir reagentas, skirti papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemai, turi atitikti 8 priedo 4.4 punkto nuostatas.
 A.1.3.5. Maršruto ir eksploataciniai reikalavimai
 Maršruto ir eksploataciniai reikalavimai turi atitikti aprašytuosius 8 priedo 4.5–4.6.8 punktuose.
 A.1.4. Išmetamųjų teršalų kiekio vertinimas
 A.1.4.1. Bandymas atliekamas ir bandymo rezultatai skaičiuojami pagal 8 priedo 6 punkto nuostatas.
 A.1.5. Ataskaita
 A.1.5.1. NITKMS demonstracinio bandymo techninėje ataskaitoje turi būti nurodoma veikla, rezultatai ir bent tokia informacija:
 a)
 8 priedo 10.1.1 punkte nurodyta bendroji informacija;
 b)
 paaiškinimas, kodėl bandymui naudota (-os) transporto priemonė(-s) gali būti laikoma (-os) tipine (-ėmis) ir atitinkančia variklio sistemai skirtų transporto priemonių kategoriją;
 c)
 8 priedo 10.1.3 ir 10.1.4 punktuose nurodyta informacija apie bandymo įrangą ir bandymo duomenis;
 d)
 8 priedo 10.1.5 punkte nurodyta informacija apie bandytą variklį;
 e)
 8 priedo 10.1.6 punkte nurodyta informacija apie bandymui naudotą transporto priemonę;
 f)
 8 priedo 10.1.7 punkte nurodyta informacija apie bandymų kelio charakteristikas;
 g)
 8 priedo 10.1.8 ir 10.1.9 punktuose nurodyta informacija apie išmatuotuosius ir apskaičiuotuosius momentinius dydžius;
 h)
 8 priedo 10.1.10 punkte nurodyta informacija apie suvidurkintus ir integruotuosius duomenis;
 i)
 8 priedo 10.1.11 punktuose nurodyta informacija apie priėmimo arba atmetimo rezultatus;
 j)
 8 priedo 10.1.12 punkte nurodyta informacija apie bandymo patikras.
 11 PRIEDAS
 REIKALAVIMAI UŽTIKRINTI TINKAMĄ NOX KONTROLĖS PRIEMONIŲ VEIKIMĄ
 1. ĮŽANGA
 Šiame priede nustatomi reikalavimai užtikrinti tinkamą NOx stebėjimo priemonių veikimą. Šie reikalavimai apima reikalavimus transporto priemonėms, kurių išmetamųjų teršalų kiekio mažinimas pagrįstas reagento naudojimu.
 2. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 Visos variklių sistemos, kurioms taikomas šis priedas, projektuojamos, konstruojamos ir montuojamos taip, kad galėtų atitikti šiuos reikalavimus per visą variklio eksploatavimo įprastomis sąlygomis laikotarpį. Siekiant šio tikslo leidžiama, kad variklių, kurie buvo eksploatuojami ilgiau nei atitinkamą patvarumo laikotarpį, nurodytą šios taisyklės 5.4 punkte, eksploatacinės savybės būtų šiek tiek prastesnės, o stebėjimo sistemos jautris būtų šiek tiek mažesnis.
 2.1. Alternatyvus patvirtinimas
 2.1.1. Rezervuota (1)
 2.2. Privaloma informacija
 2.2.1. Informaciją, išsamiai apibūdinančią variklio, kuriam taikomas šis priedas, veikimo eksploatacines savybes, gamintojas pateikia 1 priede nustatyta forma.
 2.2.2. Paraiškoje suteikti patvirtinimą gamintojas nurodo visų reagentų, kuriuos naudoja išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos, savybes. Nurodomi tipai, koncentracijos, darbinės temperatūros reikalavimai ir nuorodos į tarptautinius standartus.
 2.2.3. Pateikiant paraišką suteikti patvirtinimą, tipo patvirtinimo institucijai pateikiama išsami rašytinė informacija, apibūdinanti visas vairuotojo perspėjimo sistemos, pateiktos pagal 4 punktą, ir vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos, pateiktos pagal 5 punktą, veikimo ir eksploatacines charakteristikas.
 2.2.4. Jeigu gamintojas prašo patvirtinti variklį arba variklių šeimą kaip atskirą techninį mazgą, dokumentų rinkinyje, nurodytame šios taisyklės 3.1.3, 3.2.3 arba 3.3.3 punktuose, jis nurodo atitinkamus reikalavimus, kuriais užtikrinama, kad transporto priemonė, naudojama kelyje arba kitoje tinkamoje vietoje, atitiktų šio priedo reikalavimus. Dokumentuose pateikiama:
 a)
 išsamūs techniniai reikalavimai, įskaitant nuostatas, užtikrinančias suderinamumą su stebėjimo, perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemomis, įrengtomis variklio sistemoje siekiant užtikrinti atitiktį šio priedo reikalavimams;
 b)
 variklio įrengimo transporto priemonėje patikros procedūra, kurios būtina laikytis.
 Tai, ar laikomasi šių įrengimo reikalavimų ir kaip jų laikomasi, gali būti tikrinama variklio sistemos patvirtinimo procedūros metu.
 Dokumentų, nurodytų a ir b punktuose, pateikti nebūtina, jeigu gamintojas teikia paraišką patvirtinti transporto priemonės tipą atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį.
 2.3. Eksploatavimo sąlygos
 2.3.1. Kiekvienas variklis, kuriam taikomas šis priedas, išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės funkciją turi atlikti visomis susijusioje teritorijoje (pvz., Europos Sąjungoje) periodiškai susidarančiomis sąlygomis, ypač esant žemai aplinkos temperatūrai, kaip nurodyta 10 priede.
 2.3.2. Išmetamųjų teršalų stebėjimo sistema turi veikti:
 a)
 esant 266–308 K (-7–35 °C) aplinkos temperatūrai;
 b)
 mažesniame kaip 1 600 m aukštyje;
 c)
 esant didesnei kaip 343 K (70 °C) variklio aušalo temperatūrai.
 Šis punktas netaikomas reagento lygio talpykloje stebėjimui: stebėjimas turi būti atliekamas visomis sąlygomis, kuriomis matavimas yra techniškai įmanomas, įskaitant visas sąlygas, kai skystas reagentas yra neužšalęs.
 2.4. Reagento apsauga nuo užšalimo
 2.4.1. Gamintojas gali naudoti šildomą arba nešildomą reagento talpyklą ir dozavimo sistemą, laikydamasis 2.3.1 punkto bendrųjų reikalavimų. Šildoma sistema turi atitikti 2.4.2 punkto reikalavimus. Nešildoma sistema turi atitikti 2.4.3 punkto reikalavimus.
 2.4.1.1. Jeigu naudojama nešildoma reagento talpykla ir dozavimo sistema, tai turi būti nurodyta transporto priemonės savininkui skirtose rašytinėse instrukcijose.
 2.4.2. Šildoma reagento talpykla ir dozavimo sistema
 2.4.2.1. Regentui užšalus, gamintojas užtikrina, kad reagentas būtų parengtas naudoti ne vėliau kaip po 70 minučių nuo transporto priemonės paleidimo esant 266 K (-7 °C) aplinkos temperatūrai.
 2.4.2.2. Demonstracinis bandymas
 2.4.2.2.1.
 Reagento talpykla ir dozavimo sistema laikoma 255 K (- -18 °C) temperatūroje 72 valandas arba tol, kol didžioji reagento dalis sukietėja.
 2.4.2.2.2.
 Pasibaigus 2.4.2.2.1 punkte nustatytam laikymo laikotarpiui, variklis paleidžiamas ir laikomas įjungtas esant 266 K (-7 °C) aplinkos temperatūrai tokiu režimu: 10–20 minučių tuščiąja eiga, tada iki 50 minučių taikant ne didesnę kaip 40 proc. apkrovą.
 2.4.2.2.3.
 Reagento dozavimo sistema turi pradėti gerai veikti iki bandymų procedūrų, aprašytų 2.4.2.2.1 ir 2.4.2.2.2 punktuose, pabaigos.
 2.4.2.2.4.
 Atitiktis 2.4.2.2 punkto reikalavimams gali būti įrodoma šaltoje bandymų kameroje, kurioje sumontuojamas variklis arba variklio dinamometras, arba gali būti grindžiama lauko sąlygomis atliekamais transporto priemonės bandymais, gavus tipo patvirtinimo institucijos pritarimą.
 2.4.3. Nešildoma reagento talpykla ir dozavimo sistema
 2.4.3.1. 4 punkte aprašyta vairuotojo perspėjimo sistema įsijungia, kai reagento dozavimas nevyksta esant ne didesnei kaip 266 K (-7 °C) aplinkos temperatūrai.
 2.4.3.2. 5.4 punkte aprašyta vairuotojo griežto raginimo imtis priemonių sistema turi įsijungti, kai esant ne didesnei kaip 266 K (-7 °C) aplinkos temperatūrai reagento dozavimas sutrinka per ne ilgesnį kaip 70 minučių laikotarpį nuo variklio paleidimo.
 2.5. Kiekvienoje atskiroje transporto priemonėje įrengtoje reagento talpykloje turi būti priemonė visų talpykloje esančių skysčių mėginiams paimti nesinaudojant informacija, saugoma ne transporto priemonėje. Mėginių ėmimo vieta turi būti lengvai pasiekiama tam nenaudojant specialių įrankių arba įtaisų. Raktai arba sistemos, kurie transporto priemonėje paprastai naudojami siekiant neleisti atidaryti talpyklos, taikant šį punktą nelaikomi specialiais įrankiais arba įtaisais.
 3. TECHNINĖS PRIEŽIŪROS REIKALAVIMAI
 3.1. Gamintojas visiems naujų transporto priemonių arba naujų variklių, kurių tipas buvo patvirtintas pagal šią taisyklę, savininkams pateikia rašytines instrukcijas dėl išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos ir tinkamo jos veikimo, arba pasirūpina, kad tokios instrukcijos jiems būtų pateiktos.
 Šiose instrukcijose nurodoma, kad, jeigu transporto priemonės išmetamųjų teršalų kontrolės sistema veiks netinkamai, vairuotojo perspėjimo sistema praneš vairuotojui apie problemą ir, jei jis nepaisys šio perspėjimo, įsijungusi vairuotojo raginimo imtis priemonių sistema galiausiai nebeleis veiksmingai naudotis transporto priemone.
 3.2. Instrukcijose nurodomi reikalavimai, kaip tinkamai eksploatuoti ir prižiūrėti transporto priemones, kad būtų užtikrintos reikiamos jų taršos savybės, įskaitant, kai taikytina, nurodymus, kaip tinkamai naudoti suvartojamuosius reagentus.
 3.3. Instrukcijos parengamos raštu, aiškiai, nevartojant techninės kalbos, oficialia valstybės narės, kurioje nauja transporto priemonė parduodama arba registruojama, kalba arba kalbomis.
 3.4. Instrukcijose nurodoma, ar transporto priemonės naudotojas turi papildyti suvartojamųjų reagentų prieš įprastą techninę priežiūrą arba po jos. Instrukcijose taip pat nurodoma reikiama reagento kokybė. Jose aprašoma, kaip vairuotojas turėtų papildyti reagento talpyklą. Be to, informacijoje nurodomos galimos tokio tipo transporto priemonės reagento sąnaudos ir kaip dažnai reagento veikiausiai reikės papildyti.
 3.5. Instrukcijose nurodoma, jog tam, kad transporto priemonė atitiktų atitikties liudijimo tam transporto priemonių tipui suteikimo reikalavimus, labai svarbu pildant naudoti reikiamą reagentą, atitinkantį tinkamas specifikacijas.
 3.6. Instrukcijose nurodoma, kad transporto priemonės eksploatavimas be reagento, reikalingo išmetamųjų teršalų kiekiui sumažinti, gali būti laikomas nusikalstama veika.
 3.7. Instrukcijose paaiškinama, kaip veikia vairuotojo perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemos. Be to, išaiškinami perspėjimo sistemos nepaisymo ir reagento nepapildymo arba problemos nesprendimo padariniai transporto priemonės eksploatacinėms savybėms ir trikčių registravimui.
 4. VAIRUOTOJO PERSPĖJIMO SISTEMA
 4.1. Transporto priemonėje turi būti įrengta vairuotojo perspėjimo sistema, kuri vaizdiniais signalais informuotų vairuotoją apie nustatytą žemą reagento lygį, netinkamą reagento kokybę, per mažas reagento sąnaudas arba apie gedimą, kurie gali būti susiję su klastojimu ir dėl kurių gali įsijungti vairuotojo raginimo imtis priemonių sistema, jeigu minėtos problemos nebus laiku išspręstos. Perspėjimo sistema taip pat turi įsijungti įsijungus 5 punkte aprašytai vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemai.
 4.2. 9B priede aprašyta borto sistemos diagnostikos (BDS) rodmenų pateikimo sistema nenaudojama 4.1 punkte aprašytiems vaizdiniams signalams perduoti. Perspėjimo signalas turi būti kitoks, nei BDS sistemos (t. y. MI – gedimų rodytuvo) arba kitos variklio techninės priežiūros sistemos. Turi būti neįmanoma išjungti perspėjimo sistemos arba vaizdinių signalų naudojant skaitymo priemonę, kol nepašalinta perspėjamojo signalo įjungimo priežastis. Perspėjimo sistemos arba vaizdinių signalų įjungimo ir išjungimo sąlygos aprašytos šio priedo 2 priedėlyje.
 4.3. Vairuotojo perspėjimo sistema gali rodyti trumpus pranešimus, kuriuose aiškiai nurodoma:
 a)
 likęs atstumas arba laikas iki vairuotojo negriežto arba griežto raginimo imtis priemonių sistemos įjungimo;
 b)
 sukimo momento sumažinimo lygis;
 c)
 sąlygos, kurias įvykdžius bus panaikinti transporto priemonės veikimo apribojimai.
 Šiame punkte nurodyta vaizdinių pranešimų sistema gali būti ta pati, kuri naudojama BDS arba techninės priežiūros tikslais.
 4.4. Gamintojo nuožiūra perspėjimo sistema gali turėti ir garsinį vairuotojo įspėjimo signalą. Vairuotojui gali būti suteikta galimybė išjungti garsinius perspėjimus.
 4.5. Vairuotojo perspėjimo sistema įjungiama taip, kaip nurodyta 6.2, 7.2, 8.4 ir 9.3 punktuose.
 4.6. Pašalinus vairuotojo perspėjimo sistemos įsijungimo priežastis, sistema išjungiama. Nepašalinus vairuotojo perspėjimo sistemos įsijungimo priežasčių, sistema neturi automatiškai išsijungti.
 4.7. Perspėjimo sistemos signalus laikinai gali pertraukti kiti perspėjimo signalai, kuriais perduodami svarbūs saugos pranešimai.
 4.8. Gelbėjimo tarnyboms skirtose transporto priemonėse arba transporto priemonėse, suprojektuotose ir pagamintose ginkluotoms tarnyboms, civilinės gynybos, priešgaisrinės apsaugos bei viešosios tvarkos užtikrinimo tarnyboms, gali būti įrengta priemonė, leidžianti vairuotojui sumažinti perspėjimo sistemos perduodamų vaizdinių signalų matomumą.
 4.9. Išsami informacija apie vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimo ir išjungimo procedūras pateikta šio priedo 2 priedėlyje.
 4.10. Gamintojas, pateikdamas paraišką suteikti tipo patvirtinimą pagal šią taisyklę, įrodo, kad vairuotojo perspėjimo sistema veikia, kaip nurodyta šio priedo 1 priedėlyje.
 5. VAIRUOTOJO RAGINIMO IMTIS PRIEMONIŲ SISTEMA
 5.1. Transporto priemonėje turi būti įrengta dviejų pakopų vairuotojo raginimo imtis priemonių sistema, pradžioje raginanti imtis priemonių negriežtais metodais (apribodama eksploatacines savybes), o vėliau taikydama griežtus metodus (visiškai neleisdama naudotis transporto priemone).
 5.2. Reikalavimas dėl vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos netaikomas transporto priemonėms, skirtoms gelbėjimo tarnyboms, arba transporto priemonėms, suprojektuotoms ir pagamintoms ginkluotoms tarnyboms, civilinės gynybos, priešgaisrinės apsaugos bei viešosios tvarkos užtikrinimo tarnyboms. Visam laikui išjungti vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemą gali tik variklio arba transporto priemonės gamintojas.
 5.3. Negriežto raginimo imtis priemonių sistema
 Negriežto raginimo imtis priemonių sistema didžiausią visame variklio sūkių dažnių intervale pasiekiamą variklio sukimo momentą nuo didžiausio sukimo momento sūkių dažnio iki reguliatoriaus stabdos taško sumažina 25 proc., kaip aprašyta šio priedo 3 priedėlyje. Sumažintas didžiausias pasiekiamas variklio sukimo momentas, mažesnis už didžiausią variklio sukimo momentą prieš sukimo momento sumažinimą neviršija sumažinto sukimo momento esant tam greičiui.
 Vairuotojo negriežto raginimo imtis priemonių sistema įjungiama transporto priemonei pirmąkart sustojus po to, kai susidarė 6.3, 7.3, 8.5 ir 9.4 punktuose nustatytos sąlygos.
 5.4. Griežto raginimo imtis priemonių sistema
 Transporto priemonės arba variklio gamintojas įrengia bent vieną iš 5.4.1–5.4.3 punktuose aprašytų vairuotojo griežto raginimo imtis priemonių sistemų ir apribojimo po tam tikro laiko sistemą, aprašytą 5.4.4 punkte.
 5.4.1. Apribojimo pakartotinai paleidus sistema turi apriboti transporto priemonės greitį iki 20 km/h (sulėtintas režimas) po to, kai vairuotojas išjungia variklį (raktelis ištrauktas).
 5.4.2. Apribojimo įpylus degalų sistema turi apriboti transporto priemonės greitį iki 20 km/h (sulėtintas režimas) po to, kai padidėjęs degalų lygis bake pasiekia išmatuojamą dydį, kuris turi būti ne didesnis kaip 10 proc. degalų bako talpos ir kurį patvirtina tipo patvirtinimo institucija, atsižvelgdama į degalų lygio matuoklio technines charakteristikas ir gamintojo deklaraciją.
 5.4.3. Apribojimo pastačius transporto priemonę stovėti sistema turi apriboti transporto priemonės greitį iki 20 km/h (sulėtintas režimas) po to, kai ji daugiau kaip vieną valandą stovėjo vietoje.
 5.4.4. Apribojimo po tam tikro laiko sistema turi apriboti transporto priemonės greitį iki 20 km/h (sulėtintas režimas), kai transporto priemonė pirmą kartą sustoja po aštuonių variklio veikimo valandų, jeigu pirmiau neįsijungia nė viena iš pirmiau 5.4.1–5.4.3 punktuose minėtų sistemų.
 5.5. Vairuotojo raginimo imtis priemonių sistema įjungiama taip, kaip nurodyta 6.3, 7.3, 8.5 ir 9.4 punktuose.
 5.5.1. Vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemai nustačius, kad turi būti įjungta griežto raginimo imtis priemonių sistema, negriežto raginimo imtis priemonių sistema laikoma įjungta tol, kol transporto priemonės greitis neapribojamas iki 20 km/h (sulėtintas režimas).
 5.6. Pašalinus vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo priežastis, sistema išsijungia. Nepašalinus vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo priežasčių, sistema automatiškai neišsijungia.
 5.7. Išsami informacija apie vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos įjungimo ir išjungimo procedūras pateikta šio priedo 2 priedėlyje.
 5.8. Gamintojas, pateikdamas paraišką suteikti tipo patvirtinimą pagal šį reglamentą, įrodo, kad vairuotojo raginimo imtis priemonių sistema veikia, kaip nurodyta šio priedo 1 priedėlyje.
 6. REAGENTO LYGIS
 6.1. Reagento lygio rodytuvas
 Transporto priemonės prietaisų skydelyje turi būti specialus rodytuvas, vairuotojui rodantis reagento lygį talpykloje. Reagento lygio rodytuvo techninės savybės turi būti tokios, kad, įsijungus 4 punkte nurodytai vairuotojo perspėjimo sistemai, rodytuvas galėtų nuolat rodyti reagento lygį, kad matytųsi, ar yra problemų, susijusių su reagento lygiu. Reagento lygio rodytuvas gali būti analoginis arba skaitmeninis ekranas, kuriame lygis gali būti rodomas kaip visos talpyklos tūrio dalis, kaip likęs reagento kiekis arba kaip apytikslis atstumas, kurį galima nuvažiuoti su likusiu reagentu.
 Reagento lygio rodytuvas įrengiamas šalia degalų lygio rodytuvo.
 6.2. Vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimas
 6.2.1. 4 punkte nurodyta vairuotojo perspėjimo sistema įjungiama, kai reagento lygis yra mažesnis kaip 10 proc. reagento talpyklos talpos arba didesnis (gamintojo nuožiūra).
 6.2.2. Perspėjimo signalas turi būti pakankamai aiškus, kad vairuotojas suprastų, jog reagento liko nedaug. Jeigu perspėjimo sistema apima vaizdinių pranešimų sistemą, perduodant vaizdinį signalą turi būti rodomas pranešimas, kad reagento liko nedaug (pvz., „žemas karbamido tirpalo lygis“, „žemas AdBlue lygis“ arba „žemas reagento lygis“).
 6.2.3. Vairuotojo perspėjimo sistema iš pradžių neturi būti nuolat įjungta, tačiau perspėjimo signalas turi dažnėti ir galiausiai tapti nenutrūkstamas, kai reagento talpykloje lieka labai mažai ir kai pasiekiamas lygis, kai pradeda veikti vairuotojo raginimo imtis priemonių sistema. Geriausią vairuotojui pateikiamo pranešimo matomumą nustato gamintojas, tačiau jis turi būti labiau pastebimesnis, nei tada, kai įsijungia vairuotojo raginimo imtis priemonių sistema, kaip nurodyta 6.3 punkte.
 6.2.4. Nenutrūkstamo perspėjimo signalo turi būti neįmanoma lengvai išjungti arba ignoruoti. Jeigu perspėjimo sistema apima vaizdinių pranešimų sistemą, turi būti rodomas labai aiškus pranešimas (pvz., „papildykite karbamido tirpalo“, „papildykite AdBlue“ arba „papildykite reagento“). Nenutrūkstamus perspėjimo signalus laikinai gali pertraukti kiti perspėjimo signalai, kuriais perduodami svarbūs saugos pranešimai.
 6.2.5. Neturi būti įmanoma išjungti vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos, kol reagento nebus papildyta iki lygio, kuriam esant sistema neturi įsijungti.
 6.3. Vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos įjungimas
 6.3.1. 5.3 dalyje aprašyta negriežto raginimo imtis priemonių sistema paleidžiama ir vėliau įjungiama laikantis minėto punkto reikalavimų, kai reagento lygis talpykloje sumažėja daugiau kaip 2,5 proc. reagento talpyklos vardinės talpos arba, jei gamintojas taip nusprendžia, mažiau nei šis procentinis dydis.
 6.3.2. 5.4 punkte aprašyta griežto raginimo imtis priemonių sistema paleidžiama ir vėliau įjungiama laikantis minėto punkto reikalavimų, kai reagento talpykla yra tuščia (t. y. kai dozavimo sistema nebegali paimti reagento iš talpyklos) arba, jei gamintojas taip nusprendžia, kai reagento lygis yra mažesnis kaip 2,5 proc. reagento talpyklos vardinės talpos.
 6.3.3. Neturi būti įmanoma išjungti vairuotojo negriežto arba griežto raginimo imtis priemonių sistemos, kol reagento nebus papildyta iki lygio, kuriam esant sistema neturi įsijungti.
 7. REAGENTO KOKYBĖS STEBĖSENA
 7.1. Transporto priemonėje turi būti priemonių, leidžiančių nustatyti, kad joje naudojamas netinkamas reagentas.
 7.1.1. Gamintojas nurodo mažiausią priimtiną reagento koncentraciją CDmin, kuriai esant pro išmetimo vamzdį išmetamų teršalų kiekis neviršija ribinių verčių, nustatytų šios taisyklės 5.3 punkte.
 7.1.1.1. 4.10.7 punkte nustatytu palaipsninio diegimo laikotarpiu, gamintojui paprašius pagal 7.1.1 punktą, šios taisyklės 5.3 punkte nurodyta etaloninė išmetamo NOx kiekio ribinė vertė pakeičiama 900 mg/kWh verte.
 7.1.1.2. CDmin vertės tikslumas pademonstruojamas vykdant šio priedo 6 priedėlyje nustatytą tipo patvirtinimo procedūrą, o tiksli CDmin vertė įrašoma į šios taisyklės 5.1.4 punkte nurodytą papildomą dokumentų rinkinį.
 7.1.2. Jeigu aptinkama, kad reagento koncentracija mažesnė už CDmin vertę, remiantis 7.1 punktu reagentas laikomas netinkamu.
 7.1.3. Įrengiamas specialus matuoklis, susietas su reagento kokybe (reagento kokybės matuoklis). Reagento kokybės matuoklis matuoja variklio, kuriame naudojamas netinkamas reagentas, veikimo trukmę valandomis.
 7.1.4. Išsami informacija apie reagento kokybės matuoklio įjungimo ir išjungimo kriterijus ir mechanizmus pateikta šio priedo 2 priedėlyje.
 7.1.5. Reagento kokybės matuoklio informacija pateikiama standartiniu būdu, atsižvelgiant į šio priedo 5 priedėlio nuostatas.
 7.2. Vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimas
 Stebėjimo sistemai nustačius, arba, jeigu taikytina, patvirtinus, kad reagento kokybė yra netinkama, įjungiama 4 punkte aprašyta vairuotojo perspėjimo sistema. Jeigu perspėjimo sistema apima vaizdinių pranešimų sistemą, ji turi rodyti pranešimą, nurodantį perspėjimo priežastį (pvz., „nustatytas netinkamas karbamido tirpalas“, „nustatytas netinkamas AdBlue“ arba „nustatytas netinkamas reagentas“).
 7.3. Vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos įjungimas
 7.3.1. 5.3 punkte aprašyta vairuotojo negriežto raginimo imtis priemonių sistema paleidžiama ir vėliau įjungiama laikantis minėto punkto reikalavimų, kai reagento kokybė nepagerinama per 10 variklio veikimo valandų nuo 7.2 punkte aprašytos vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimo.
 7.3.2. 5.4 punkte aprašyta griežto raginimo imtis priemonių sistema paleidžiama ir vėliau įjungiama laikantis minėto punkto reikalavimų, kai reagento kokybė nepagerinama per 20 variklio veikimo valandų nuo 7.2 punkte aprašytos vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimo.
 7.3.3. Jeigu gedimas pasikartoja, valandų skaičius iki vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemų įjungimo sumažinamas, atsižvelgiant į šio priedo 2 priedėlyje aprašytą mechanizmą.
 8. REAGENTO SĄNAUDŲ STEBĖJIMAS
 8.1. Transporto priemonėje turi būti priemonių, leidžiančių nustatyti reagento sąnaudas ir gauti apie jas informaciją, naudojant išorines priemones.
 8.2. Reagento sąnaudų ir dozavimo matuoklis
 8.2.1. Turi būti įrengtas specialus matuoklis, susietas su reagento sąnaudomis („reagento sąnaudų matuoklis“), ir specialus matuoklis, susietas su dozavimu („dozavimo matuoklis“). Šie matuokliai atitinkamai turi skaičiuoti variklio veikimo trukmę valandomis, susijusią su netinkamomis reagento sąnaudomis, ir reagento dozavimo pertrūkių trūkmę.
 8.2.2. Išsami informacija apie reagento sąnaudų matuoklio ir dozavimo matuoklio įjungimo ir išjungimo kriterijus ir mechanizmus pateikta šio priedo 2 priedėlyje.
 8.2.3. Reagento sąnaudų matuoklio ir dozavimo matuoklio informacija pateikiama standartiniu būdu, atsižvelgiant į šio priedo 5 priedėlio nuostatas.
 8.3. Stebėjimo sąlygos
 8.3.1. Ilgiausias nepakankamų reagento sąnaudų nustatymo laikotarpis yra 48 valandos arba laikotarpis, per kurį reikiamos reagento sąnaudos yra ne mažesnės kaip 15 litrų (taikomas ilgesnis laikotarpis).
 8.3.2. Kad būtų galima stebėti reagento sąnaudas, turi būti stebimas bent vienas iš šių transporto priemonės arba variklio parametrų:
 a)
 reagento lygis transporto priemonėje įrengtoje talpykloje;
 b)
 įtekantis arba įpurškiamas reagento kiekis, matuojamas, jei techniškai tai įmanoma, kuo arčiau įpurškimo į papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą vietos.
 8.4. Vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimas
 8.4.1. 4 punkte aprašyta vairuotojo perspėjimo sistema įjungiama nustačius, kad variklio sistemos vidutinių reagento sąnaudų nuokrypis nuo vidutinių reikiamų reagento sąnaudų variklio gamintojo nustatytu laikotarpiu, kuris negali būti ilgesnis už 8.3.1 punkte nustatytą ilgiausią leidžiamą laikotarpį, yra 20 proc. Jeigu perspėjimo sistema apima vaizdinių pranešimų sistemą, ji turi rodyti pranešimą, nurodantį perspėjimo priežastį (pvz., „karbamido tirpalo dozavimo gedimas“, „AdBlue dozavimo gedimas“ arba „reagento dozavimo gedimas“).
 8.4.1.1. Nepasibaigus šios taisyklės 4.10.7 punkte nustatytam laikotarpiui, 4 punkte aprašyta vairuotojo perspėjimo sistema įjungiama nustačius, kad variklio sistemos vidutinių reagento sąnaudų nuokrypis nuo vidutinių reikiamų reagento sąnaudų variklio gamintojo nustatytu laikotarpiu, kuris negali būti ilgesnis už 8.3.1 punkte nustatytą ilgiausią leidžiamą laikotarpį, yra 50 proc.
 8.4.2. 4 punkte aprašyta vairuotojo perspėjimo sistema įjungiama nutrūkus reagento dozavimui. Jeigu perspėjimo sistema apima vaizdinių pranešimų sistemą, ji turi rodyti atitinkamą perspėjamąjį pranešimą. Nereikalaujama, kad sistema įsijungtų, jeigu dozavimas nutrauktas variklio EVĮ nurodymu, nes dėl tam tikrų transporto priemonės eksploatavimo sąlygų transporto priemonės išmetamųjų teršalų kiekis tapo toks, kad reagento tiekti nereikia.
 8.5. Vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos įjungimas
 8.5.1. 5.3 punkte aprašyta negriežto raginimo imtis priemonių sistema paleidžiama ir vėliau įjungiama laikantis minėto punkto reikalavimų, kai reagento sąnaudų arba reagento dozavimo problema neišsprendžiama per 10 variklio veikimo valandų nuo 8.4.1 ir 8.4.2 punktuose nurodytos vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimo.
 8.5.2. 5.4 punkte aprašyta griežto raginimo imtis priemonių sistema paleidžiama ir vėliau įjungiama laikantis minėto punkto reikalavimų, kai reagento sąnaudų arba reagento dozavimo problema neišsprendžiama per 20 variklio veikimo valandų nuo 8.4.1 ir 8.4.2 punktuose nurodytos vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimo.
 8.5.3. Jeigu gedimas pasikartoja, valandų skaičius iki vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemų įjungimo sumažinamas, atsižvelgiant į šio priedo 2 priedėlyje aprašytą mechanizmą.
 9. STEBĖSENOS TRIKTYS, KURIOS GALI BŪTI SUSIJUSIOS SU KLASTOJIMU
 9.1. Be reagento lygio talpykloje, reagento kokybės ir reagento sąnaudų, naudojant apsaugos nuo klastojimo sistemą stebimos šios triktys, kurių priežastis gali būti klastojimas:
 a)
 EGR vožtuvų veikimo triktys;
 b)
 apsaugos nuo klastojimo sistemos triktys, aprašytos 9.2.1 punkte.
 9.2. Stebėsenos reikalavimai
 9.2.1. Naudojant apsaugos nuo klastojimo sistemą stebimos elektros sistemos triktys ir jutiklių pašalinimas arba atjungimas, dėl kurių ji nebegalėtų nustatyti trikčių, nurodytų 6–8 punktuose (sudedamųjų dalių stebėsena).
 Iš jutiklių, kurie turi įtakos diagnostikos funkcijai, paminėtini jutikliai, kurie tiesiogiai matuoja NOx koncentraciją, karbamido tirpalo kokybės jutikliai, aplinkos sąlygų stebėjimo jutikliai ir jutikliai, naudojami reagento dozavimui, reagento lygiui arba reagento sąnaudoms stebėti.
 9.2.2. EGR vožtuvo veikimo matuoklis
 9.2.2.1. Įrengiamas matuoklis, susietas su EGR vožtuvo veikimo triktimis. EGR vožtuvo veikimo matuoklis turi matuoti variklio veikimo trukmę valandomis, patvirtinus, kad bet kuris su EGR vožtuvo veikimo triktimi susijęs DGK yra aktyvus.
 9.2.2.2. Išsami informacija apie EGR vožtuvo veikimo matuoklio įjungimo ir išjungimo kriterijus ir mechanizmus pateikta šio priedo 2 priedėlyje.
 9.2.2.3. EGR vožtuvo veikimo matuoklio informacija pateikiama standartiniu būdu, atsižvelgiant į šio priedo 5 priedėlio nuostatas.
 9.2.3. Stebėjimo sistemos veikimo matuokliai
 9.2.3.1. Turi būti specialūs matuokliai, skaičiuojantys kiekvienos rūšies stebėjimo klaidas, nagrinėjamas 9.1 punkto b papunktyje. Stebėjimo sistemos veikimo matuokliai turi matuoti variklio veikimo trukmę valandomis nuo akimirkos, kai buvo patvirtintas aktyvus DGK, susijęs su stebėjimo sistemos gedimu. Skirtingas triktis galima grupuoti ir joms naudoti vieną matuoklį.
 9.2.3.2. Išsami informacija apie stebėjimo sistemos veikimo matuoklių įjungimo ir išjungimo kriterijus ir susijusius mechanizmus pateikta šio priedo 2 priedėlyje.
 9.2.3.3. Stebėjimo sistemos veikimo matuoklio informacija pateikiama standartiniu būdu, atsižvelgiant į šio priedo 5 priedėlio nuostatas.
 9.3. Vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimas
 4 punkte aprašyta vairuotojo perspėjimo sistema turi įsijungti įvykus 9.1 punkte nurodytoms triktims ir nurodyti, kad būtina skubiai imtis priemonių trikčiai pašalinti. Jeigu perspėjimo sistema apima vaizdinių pranešimų sistemą, ji turi rodyti pranešimą, rodantį perspėjimo priežastį (pvz., „atjungtas reagento dozavimo vožtuvas“ arba „kritinė teršalų išmetimo sistemos triktis“).
 9.4. Vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos įjungimas
 9.4.1. 5.3 punkte aprašyta negriežto raginimo imtis priemonių sistema paleidžiama ir vėliau įjungiama laikantis minėto punkto reikalavimų, kai 9.1 punkte nurodyta triktis nepašalinama per 36 variklio veikimo valandas nuo 9.3 punkte aprašytos vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimo.
 9.4.2. 5.4 punkte aprašyta griežto raginimo imtis priemonių sistema paleidžiama ir vėliau įjungiama laikantis minėto punkto reikalavimų, kai 9.1 punkte nurodyta triktis nepašalinama per 100 variklio veikimo valandų nuo 9.3 punkte aprašytos vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimo.
 9.4.3. Jeigu gedimas pasikartoja, valandų skaičius iki vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemų įjungimo sumažinamas, atsižvelgiant į šio priedo 2 priedėlyje aprašytą mechanizmą.
 (1) Šis punktas paliktas tuščias būsimiems alternatyviems patvirtinimams (pvz., Euro VI reikalavimų perkėlimas į Taisyklę Nr. 83)
 1 priedėlis
 Demonstracinio bandymo reikalavimai
 A.1.1. Bendrosios nuostatos
 A.1.1.1 Gamintojas pateikia tipo patvirtinimo institucijai išsamų dokumentų rinkinį, pagrindžiantį SCR sistemos atitiktį šio priedo reikalavimams, susijusiems su šios sistemos gebėjimu stebėti ir įjungti vairuotojo perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemą; tai gali būti tokie dokumentai:
 a)
 algoritmai ir sprendimų priėmimo schemos;
 b)
 bandymų ir (arba) modeliavimo rezultatai;
 c)
 nuoroda į anksčiau patvirtintas stebėsenos sistemas ir kt.
 A.1.1.2. Atitiktis šio priedo reikalavimams įrodoma tipo patvirtinimo procedūros metu atliekant, kaip parodyta 1 lentelėje ir nustatyta šiame priedėlyje, šias įrodymo procedūras:
 a)
 perspėjimo sistemos įsijungimo pademonstravimo;
 b)
 vairuotojo negriežto raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo pademonstravimo;
 c)
 griežto raginimo imtis priemonių sistemos pademonstravimo.
 1 lentelė
 Pagal A.1.3, A.1.4 ir A.1.5 punktų nuostatas vykdomos įrodymo procedūros turinys
 Įrodymo procedūros elementai
 Perspėjimo sistemos įsijungimas, kaip nurodyta A.1.3 punkte
 a)
 4 įsijungimo bandymai (įskaitant atvejį, kai trūksta reagento)
 b)
 papildomi demonstracinio bandymo elementai, jeigu taikytina
 Negriežto raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimas, kaip nurodyta A.1.4 punkte
 a)
 2 įsijungimo bandymai (įskaitant atvejį, kai trūksta reagento)
 b)
 papildomi įrodymo procedūros elementai
 c)
 1 sukimo momento sumažinimo bandymas
 Griežto raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimas, kaip nurodyta A.1.5 punkte
 a)
 2 įsijungimo bandymai (įskaitant atvejį, kai trūksta reagento)
 b)
 papildomi demonstracinio bandymo elementai, jeigu taikytina
 c)
 tinkamo transporto priemonės veikimo įsijungus raginimo imtis priemonių sistemai įrodymo procedūros elementai
 A.1.2. Variklių šeimos arba BDS sistemą turinčių variklių šeimos
 Variklių šeimos arba BDS sistemą turinčių variklių šeimos atitiktį šio priedo reikalavimams galima įrodyti atliekant bandymus su vienu nagrinėjamos šeimos nariu, jeigu gamintojas įrodo tipo patvirtinimo institucijai, kad visos šeimai priklausančios stebėjimo sistemos, būtinos atitikčiai šio priedo reikalavimams užtikrinti, yra panašios.
 A.1.2.1. Norint įrodyti atitiktį pagal šį principą, patvirtinimo institucijoms galima pateikti tam tikrus įrodymus, pvz., algoritmus, veikimo analizę ir t. t.
 A.1.2.2. Bandomąjį variklį parenka gamintojas, pritarus tipo patvirtinimo institucijai. Tai gali būti pirminis arba nepirminis nagrinėjamos šeimos variklis.
 A.1.2.3. Jeigu variklių šeimai priklausantys varikliai priklauso BDS sistemą turinčių variklių šeimai, kurios tipas jau buvo patvirtintas, tos variklių šeimos atitiktis laikoma įrodyta be papildomų bandymų (1 paveikslas), jeigu gamintojas institucijai įrodo, kad stebėjimo sistemos, būtinos atitikčiai šio priedo reikalavimams užtikrinti, yra panašios į nagrinėjamų variklių ir BDS sistemą turinčių variklių šeimų sistemas.
 1 pav.
 Anksčiau įrodyta BDS sistemą turinčių variklių šeimos atitiktis
 A.1.3. Perspėjimo sistemos įsijungimo įrodymas
 A.1.3.1. Atitiktis perspėjimo sistemos įsijungimo reikalavimams įrodoma atliekant po vieną bandymą pagal kiekvieną iš trikčių kategorijų, nurodytų šio priedo 6–9 punktuose, t. y.: reagento trūkumas, prasta reagento kokybė, mažos reagento sąnaudos, stebėjimo sistemos sudedamųjų dalių triktys.
 A.1.3.2. Gedimų, kurių atveju atliekami bandymai, atranka
 A.1.3.2.1.
 Įrodinėjant perspėjimo sistemos įsijungimą esant netinkamai reagento kokybei, parenkamas reagentas, kuriame aktyviosios sudedamosios dalies koncentracija yra ne mažesnė už mažiausią priimtiną reagento koncentraciją CDmin, gamintojo nurodytą pagal šio priedo 7.1.1 punkto reikalavimus.
 A.1.3.2.2.
 Įrodinėjant perspėjimo sistemos įsijungimą esant netinkamoms reagento sąnaudoms, pakanka nutraukti dozavimą.
 A.1.3.2.2.1.
 Jeigu perspėjimo sistemos įsijungimas įrodinėjamas nutraukiant dozavimą, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai taip pat pateikia įrodymus, pvz., algoritmus, veikimo analizę, pirmiau atliktų bandymų rezultatus ir t. t., rodančius, kad perspėjimo sistema tinkamai įsijungs dėl kitų priežasčių esant netinkamoms reagento sąnaudoms.
 A.1.3.2.3.
 Siekiant įrodyti, kad perspėjimo sistema įsijungia įvykus triktims, kurios gali būti susijusios su klastojimu, kaip apibrėžta šio priedo 9 skirsnyje, atranka atliekama laikantis šių reikalavimų:
 A.1.3.2.3.1.
 gamintojas pateikia tipo patvirtinimo institucijai galimų gedimų sąrašą;
 A.1.3.2.3.2.
 tipo patvirtinimo institucija iš A.1.3.2.3.1 punkte minėto sąrašo parenka per bandymą nagrinėtiną triktį.
 A.1.3.3. Demonstracinis bandymas
 A.1.3.3.1.
 Įrodinėjant perspėjimo sistemos įsijungimą, pagal kiekvieną A.1.3.1 punkte nurodytą triktį atliekama po atskirą bandymą.
 A.1.3.3.2.
 Atliekant bandymą neturi būti kitų gedimų, išskyrus parinktąjį bandymui.
 A.1.3.3.3.
 Prieš pradedant bandymą ištrinami visi DGK.
 A.1.3.3.4.
 Gamintojui paprašius ir gavus tipo patvirtinimo institucijos sutikimą, bandymui parinkti gedimai gali būti imituojami.
 A.1.3.3.5.
 Įvykus trikčiai arba ją imitavus, išskyrus reagento trūkumą, ta triktis nustatoma pagal 9B priedo 7.1.2.2 punktą.
 A.1.3.3.5.1.
 Nustatymo veiksmų seka nutraukiama, kai pasirinktos trikties DGK yra patvirtintas ir aktyvus.
 A.1.3.3.6.
 Įrodinėjant perspėjimo sistemos įsijungimą pritrūkus reagento, gamintojo nuožiūra taikoma viena arba daugiau variklio sistemos veikimo sekų.
 A.1.3.3.6.1.
 Demonstracinis bandymas pradedamas pripildžius reagento talpyklą iki gamintojo ir tipo patvirtinimo institucijos sutarto lygio, tačiau jis turi būti ne mažesnis kaip 10 proc. talpyklos vardinės talpos.
 A.1.3.3.6.2.
 Perspėjimo sistema laikoma tinkamai veikiančia, jeigu kartu įvykdomos šios sąlygos:
 a)
 įsijungia perspėjimo sistema, kai reagento yra ne mažiau kaip 10 proc. talpyklos talpos;
 b)
 įsijungia nuolatinio perspėjimo sistema, kai reagento lygis pasiekia vertę, ne mažesnę nei gamintojo deklaruota vertė, vadovaujantis šio priedo 6 punkto nuostatomis.
 A.1.3.4. Su reagento talpyklos pripildymo lygiu susijęs perspėjimo sistemos įsijungimas laikomas pademonstruotu, jeigu kiekvieno pagal A.1.3.2.1 punktą atliekamo demonstracinio bandymo pabaigoje tinkamai įsijungia perspėjimo sistema.
 A.1.3.5. Su DGK susijęs perspėjimo sistemos įsijungimas laikomas pademonstruotu, jeigu kiekvieno pagal A.1.3.2.1 skirsnį atliekamo demonstracinio bandymo pabaigoje tinkamai įsijungia perspėjimo sistema ir pasirinktos trikties DGK būsena tampa tokia, kaip nurodyta šio priedo 2 priedėlio 1 lentelėje.
 A.1.4. Raginimo imtis veiksmų sistemos atitikties įrodymas
 A.1.4.1. Kad raginimo imtis veiksmų sistema įsijungia, pademonstruojama atliekant bandymus ant variklio bandymų stendo.
 A.1.4.1.1.
 Visos papildomos transporto priemonės sudedamosios dalys arba posistemiai, pvz., aplinkos temperatūros jutikliai, lygio jutikliai ir vairuotojo perspėjimo bei informavimo sistemos, kurių reikia įrodinėjant, prijungiami prie šiam tikslui skirtos variklio sistemos arba, gavus tipo patvirtinimo institucijos sutikimą, imituojami.
 A.1.4.1.2.
 Gamintojas, suderinęs su tipo patvirtinimo institucija, demonstracinius bandymus gali atlikti ir su komplektine transporto priemone, įtvirtinęs ją tinkamame bandymų įrenginyje arba kontroliuojamomis sąlygomis važiuodamas ja bandymų keliu.
 A.1.4.2. Atliekant bandymo veiksmų seką, pademonstruojamas vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimas pritrūkus reagento ir įvykus vienam iš gedimų, nustatytų šio priedo 7, 8 arba 9 punkte.
 A.1.4.3. Atliekant demonstracinį bandymą:
 a)
 be reagento trūkumo tipo patvirtinimo institucija parenka vieną iš šio priedo 7, 8 arba 9 punkte nustatytų gedimų, pasirinktų pirmiau įrodant, kad perspėjimo sistema įsijungia;
 b)
 suderinus su tipo patvirtinimo institucija, gamintojui leidžiama imituoti tam tikro veikimo trukmę valandomis;
 c)
 sukimo momento sumažinimas, privalomas taikant negriežto raginimo imtis priemonių sistemą, gali būti pademonstruojamas tuo pat metu, kai pagal šią taisyklę vykdoma bendroji variklio eksploatacinių savybių patvirtinimo procedūra. Tokiu atveju, įrodinėjant raginimo imtis priemonių sistemos atitiktį, sukimo momento atskirai matuoti nereikia. Greičio apribojimas, privalomas taikant griežto raginimo imtis priemonių sistemą, pademonstruojamas pagal šio priedo 5 punkto reikalavimus.
 A.1.4.4. Be to, gamintojas įrodo, kad raginimo imtis priemonių sistema veikia šio priedo 7, 8 arba 9 punkte nustatytomis ir atliekant A.1.4.1, A.1.4.2 ir A.1.4.3 punktuose aprašytus demonstracinius bandymus nepasirinktomis gedimų sąlygomis. Šie papildomi demonstraciniai bandymai gali būti atliekami pateikiant tipo patvirtinimo institucijai techninių dokumentų rinkinį su įrodymais, pvz., algoritmais, veikimo analize ir pirmiau atliktų bandymų rezultatais.
 A.1.4.4.1.
 Per šiuos papildomus demonstracinius bandymus tipo patvirtinimo institucijai pirmiausia pademonstruojama, kad variklio EVĮ įdiegtas tinkamas sukimo momento sumažinimo mechanizmas.
 A.1.4.5. Negriežto raginimo imtis priemonių sistemos demonstracinis bandymas
 A.1.4.5.1.
 Šis demonstracinis bandymas pradedamas nuo perspėjimo sistemos arba, jeigu taikytina, nuolatinio perspėjimo sistemos įsijungimo nustačius tipo patvirtinimo institucijos pasirinktą triktį.
 A.1.4.5.2.
 Tikrinant sistemos atsaką į reagento trūkumą talpykloje, variklio sistema laikoma įjungta, kol reagento lygis pasiekia 2,5 proc. visos talpyklos vardinės talpos arba pagal šio priedo 6.3.1 punktą gamintojo deklaruotą vertę, kuriai esant turėtų įsijungti negriežto raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.4.5.2.1.
 Gamintojas, gavęs tipo patvirtinimo institucijos sutikimą, gali imituoti nuolatinį veikimą išsiurbdamas reagentą iš talpyklos, kai variklis veikia arba kai jis yra išjungtas.
 A.1.4.5.3.
 Tikrinant sistemos atsaką į triktis, išskyrus reagento trūkumą talpykloje, variklio sistema laikoma įjungta atitinkamą laiko tarpsnį valandomis, kaip nurodyta 2 priedėlio 2 lentelėje, arba, gamintojui pageidaujant, tol, kol atitinkamas matuoklis pasiekia vertę, kuriai esant įsijungia negriežto raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.4.5.4.
 Negriežto raginimo imtis priemonių sistemos atitiktis laikoma pademonstruota, kai gamintojas tipo patvirtinimo institucijai įrodo, kad kiekvieno pagal A.1.4.5.2 ir A.1.4.5.3 punktus atliekamo demonstracinio bandymo pabaigoje variklio EVĮ įjungia sukimo momento sumažinimo mechanizmą.
 A.1.4.6. Griežto raginimo imtis priemonių sistemos demonstracinis bandymas
 A.1.4.6.1.
 Įrodymo procedūra pradedama nuo sąlygos, kuriai esant pirmiau įsijungė negriežto raginimo imtis priemonių sistema, ir gali būti atliekama tęsiant bandymus, atliekamus siekiant įrodyti negriežto raginimo imtis priemonių sistemos atitiktį.
 A.1.4.6.2.
 Tikrinant sistemos atsaką į reagento trūkumą talpykloje, variklio sistema laikoma įjungta, kol reagento talpykla ištuštėja (t. y. iki to momento, kai dozavimo sistema nebegali paimti reagento iš talpyklos) arba kol pasiekiamas mažesnis kaip 2,5 proc. talpyklos vardinės talpos lygis, kuriam esant, kaip nurodė gamintojas, įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.4.6.2.1.
 Gamintojas, gavęs tipo patvirtinimo institucijos sutikimą, gali imituoti nuolatinį veikimą išsiurbdamas reagentą iš talpyklos, kai variklis veikia arba kai jis yra išjungtas.
 A.1.4.6.3.
 Tikrinant sistemos atsaką į triktis, išskyrus reagento trūkumą talpykloje, variklio sistema laikoma įjungta reikiamą laiko tarpsnį valandomis, kaip nurodyta 2 priedėlio 2 lentelėje, arba, gamintojui pageidaujant, tol, kol atitinkamas matuoklis pasiekia vertę, kuriai esant įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.4.6.4.
 Griežto raginimo imtis priemonių sistemos atitiktis laikoma pademonstruota, kai gamintojas tipo patvirtinimo institucijai įrodo, kad kiekvieno pagal A.1.4.6.2 ir A.1.4.6.3 punktus atliekamo demonstracinio bandymo pabaigoje įsijungia transporto priemonės greičio ribojimo mechanizmas.
 A.1.5. Transporto priemonės greičio apribojimo įsijungus griežto raginimo imtis priemonių sistemai įrodymas
 A.1.5.1. Transporto priemonės greičio apribojimas įsijungus griežto raginimo imtis priemonių sistemai pademonstruojamas pateikiant tipo patvirtinimo institucijai techninių dokumentų rinkinį su įrodymais, pvz., algoritmais, veikimo analize ir pirmiau atliktų bandymų rezultatais.
 A.1.5.1.1.
 Gamintojas, suderinęs su tipo patvirtinimo institucija, transporto priemonės greičio apribojimo demonstracinius bandymus gali atlikti ir su komplektine transporto priemone pagal A.1.5.4 punkto reikalavimus, įtvirtinęs transporto priemonę tinkamame bandymų įrenginyje arba kontroliuojamomis sąlygomis važiuodamas ja bandymų keliu.
 A.1.5.2. Jeigu gamintojas prašo patvirtinti variklį arba variklių grupę kaip atskirą techninį mazgą, jis pateikia tipo patvirtinimo institucijai įrodymus, kad įrengimo dokumentų rinkinys atitinka šio priedo 2.2.4 punkto nuostatas dėl priemonių, kuriomis užtikrinama, kad transporto priemonė, eksploatuojama kelyje arba kitoje tinkamoje vietoje, atitiktų šio priedo reikalavimus dėl griežto raginimo imtis priemonių.
 A.1.5.3. Jeigu griežto raginimo imtis priemonių sistemos tinkamo veikimo įrodymai, kuriuos pateikė gamintojas, tipo patvirtinimo institucijai atrodo netinkami, ji gali pareikalauti, kad siekiant patvirtinti tinkamą sistemos veikimą būtų atlikta įrodymo procedūra naudojant vieną pavyzdinę transporto priemonę. Transporto priemonės atitiktis įrodoma pagal A.1.5.4 punkto reikalavimus.
 A.1.5.4. Papildoma įrodymo procedūra, taikoma norint patvirtinti griežto raginimo imtis priemonių įsijungimo poveikį
 A.1.5.4.1.
 Šis demonstracinis bandymas atliekamas tipo patvirtinimo institucijos prašymu, kai griežto raginimo imtis priemonių sistemos tinkamo veikimo įrodymai jai atrodo netinkami. Ši įrodymo procedūra atliekama kuo anksčiau, suderinus su tipo patvirtinimo institucija.
 A.1.5.4.2.
 Gamintojas parenka vieną iš trikčių, apibrėžtų šio priedo 6–9 punktuose, ir su tipo patvirtinimo institucija sutartu būdu jas sukelia arba imituoja variklio sistemoje.
 A.1.5.4.3.
 Gamintojas raginimo imtis priemonių sistemą parengia taip, kad įsijungtų negriežto raginimo imtis priemonių sistema, o griežto raginimo imtis priemonių sistema dar neįsijungtų.
 A.1.5.4.4.
 Transporto priemonė laikoma įjungta, kol su pasirinkta triktimi susietas matuoklis pasiekia reikiamą veikimo valandų skaičių, nurodytą 2 priedėlio 2 lentelėje, arba, jeigu taikytina, kol atitinkamai ištuštėja reagento talpykla arba reagento lygis pasiekia mažesnę nei 2,5 proc. talpyklos vardinės talpos vertę, kurią gamintojas pasirinko griežto raginimo imtis priemonių sistemai įjungti.
 A.1.5.4.5.
 Jeigu gamintojas pasirinko šio priedo 5.4.1 punkte nurodytą metodą „apriboti pakartotinai paleidus“, transporto priemonė laikoma įjungta tol, kol nesibaigia einamoji veikimo seka, per kurią turi būti įrodyta, kad transporto priemonė gali viršyti 20 km/h greitį. Pakartotinai paleidus transporto priemonę, jos greitis turi būti apribotas iki ne didesnio kaip 20 km/h greičio.
 A.1.5.4.6.
 Jeigu gamintojas pasirinko šio priedo 5.4.2 punkte nurodytą metodą „apriboti įpylus degalų“, transporto priemone važiuojama gamintojo pasirinktą trumpą atstumą, kol jos degalų bake atsiranda pakankamai vietos įpilti tiek degalų, kiek nurodyta šio priedo 5.4.2 punkte. Transporto priemonei važiuojant iki degalų įpylimo, pademonstruojama, kad transporto priemonė gali viršyti 20 km/h greitį. Į transporto priemonę įpylus tiek degalų, kiek nurodyta šio priedo 5.4.2 punkte, transporto priemonės greitis turi būti apribotas iki ne didesnio kaip 20 km/h greičio.
 A.1.5.4.7.
 Jeigu gamintojas pasirinko šio priedo 5.4.3 punkte nurodytą metodą „apriboti pastačius transporto priemonę stovėti“, nuvažiavus gamintojo pasirinktą trumpą atstumą, kurio pakanka įrodyti, kad transporto priemonė gali viršyti 20 km/h greitį, transporto priemonė pastatoma. Transporto priemonei pastovėjus daugiau kaip vieną valandą, jos greitis turi būti apribotas iki ne didesnio kaip 20 km/h greičio.
 2 priedėlis
 Vairuotojo perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemų įjungimo ir išjungimo mechanizmų aprašas
 A.2.1. Siekiant papildyti šiame priede nustatytus reikalavimus dėl vairuotojo perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemų įjungimo ir išjungimo mechanizmų, šiame priedėlyje nustatomi techniniai šių įjungimo ir išjungimo mechanizmų diegimo reikalavimai, atitinkantys 9B priedo nuostatas dėl BDS sistemų.
 Visos 9B priede pateiktos apibrėžtys vartojamos ir šiame priedėlyje.
 A.2.2. Vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimo ir išjungimo mechanizmai
 A.2.2.1. Vairuotojo perspėjimo sistema įjungiama tada, kai diagnostinio gedimo kodo (DGK), susijusio su gedimu, kuriam įvykus įjungiama ta sistema, būklė tampa tokia, kaip nustatyta 1 lentelėje.
 1 lentelė
 Vairuotojo perspėjimo sistemos įjungimas
 Gedimo tipas
 DGK būsena, kuriai esant įsijungia perspėjimo sistema
 Bloga reagento kokybė
 patvirtinta ir aktyvi
 Mažos reagento sąnaudos
 galima triktis (jeigu nustatyta po 10 valandų); galima triktis arba patvirtinta ir aktyvi triktis (kitais atvejais)
 Dozavimo triktis
 patvirtinta ir aktyvi
 EGR vožtuvo veikimo triktis
 patvirtinta ir aktyvi
 Stebėsenos sistemos triktis
 patvirtinta ir aktyvi
 A.2.2.1.1. Jeigu su atitinkama triktimi susijusio matuoklio vertė nelygi nuliui ir atitinkamai matuoklis rodo, kad stebėjimo prietaisas nustatė, jog gedimas truko sekundę arba ilgiau, vairuotojo perspėjimo sistema įjungiama, kai DGK rodo būseną „galimas“.
 A.2.2.2. Vairuotojo perspėjimo sistema išjungiama, kai diagnostikos sistema nustato, kad su tuo perspėjimu susijęs gedimas išnyko, arba kai informacija, įskaitant DGK, susijusius su triktimis, dėl kurių įjungiama ta sistema, ištrinama skaitymo priemone.
 A.2.2.2.1. Informacijos apie triktis ištrynimas skaitymo priemone
 A.2.2.2.1.1.
 Informacijos, įskaitant DGK, susijusius su triktimis, dėl kurių įjungiamas vairuotojo perspėjimo signalas, ir duomenis apie juos, ištrynimas skaitymo priemone atliekamas pagal 9B priedą.
 A.2.2.2.1.2.
 Informaciją apie triktis turi būti įmanoma ištrinti tik išjungus variklį.
 A.2.2.2.1.3.
 Ištrynus informaciją, įskaitant DGK, visi su šiomis triktimis susiję matuokliai, dėl kurių šiame priede nurodyta, kad jie neturi būti ištrinami, neištrinami.
 A.2.3. Vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos įjungimo ir išjungimo mechanizmas
 A.2.3.1. Vairuotojo raginimo imtis priemonių sistema įjungiama tada, kai veikia perspėjimo sistema ir kai su tokiu gedimu, kuriam įvykus įjungiama ta sistema, susijęs matuoklis pasiekia 2 lentelėje nustatytą vertę.
 A.2.3.2. Vairuotojo raginimo imtis priemonių sistema išjungiama, kai sistema neberegistruoja gedimo, dėl kurio ji įjungiama, arba kai informacija, įskaitant DGK, susijusius su triktimis, dėl kurių ta sistema įjungiama, ištrinama skaitymo arba techninės priežiūros darbų įrankiu.
 A.2.3.3. Vairuotojo perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemos nedelsiant įjungiamos arba išjungiamos atsižvelgiant į šio priedo 6 dalies nuostatas, įvertinus reagento kiekį reagento talpykloje. Tokiu atveju įjungimo arba išjungimo mechanizmai nesiejami su kokių nors susijusių DGK būsena.
 A.2.4. Matuoklio mechanizmas
 A.2.4.1. Bendrosios nuostatos
 A.2.4.1.1. Kad sistema atitiktų šio priedo reikalavimus, joje turi būti įrengti ne mažiau kaip 5 matuokliai, registruojantys variklio veikimo trukmę valandomis, kai variklis veikė sistemai nustačius kurį nors iš šių dalykų:
 a)
 netinkamą reagento kokybę;
 b)
 netinkamas reagento sąnaudas;
 c)
 reagento dozavimo triktį;
 d)
 EGR vožtuvo veikimo triktį;
 e)
 stebėjimo sistemos triktį, kaip apibrėžta šio priedo 9.1 punkto b papunktyje.
 A.2.4.1.2. Kiekvienas iš šių matuoklių turi skaičiuoti iki didžiausios galimos vertės, numatytos dviejų bitų matuoklyje su vienos valandos raiška, ir išsaugoti tą vertę, kol sąlygos leis nustatyti nulinę matuoklio vertę.
 A.2.4.1.3. Gamintojas gali naudoti vieną bendrą stebėjimo sistemos matuoklį arba kelis atskirus.
 Bendras matuoklis gali kaupti dviejų arba daugiau su to tipo matuokliu susijusių gedimų trukmę valandomis.
 A.2.4.1.3.1.
 Jeigu gamintojas nusprendžia naudoti keletą atskirų stebėjimo sistemos matuoklių, sistema turi gebėti priskirti konkrečiam stebėjimo sistemos matuokliui kiekvieną su to tipo matuokliu susietą gedimą, kaip nustatyta šiame priede.
 A.2.4.2. Matuoklių mechanizmų veikimo principai
 A.2.4.2.1. Kiekvienas matuoklis veikia taip:
 A.2.4.2.1.1.
 Jeigu pradedama nuo nulio, matuoklis turi pradėti skaičiuoti iš karto, kai tik nustatomas su tuo matuokliu susietas gedimas ir kai atitinkamo diagnostinio gedimo kodo (DGK) būklė tampa tokia, kaip nurodyta 1 lentelėje.
 A.2.4.2.1.2.
 matuoklis turi nustoti skaičiuoti ir išsaugoti esamą vertę, jeigu įvyksta vienas stebimas įvykis ir jeigu gedimas, dėl kurio pirmiau buvo įjungtas matuoklis, išnyksta, arba jeigu triktis ištrinama skaitymo arba techninės priežiūros darbų įrankiu.
 A.2.4.2.1.2.1.
 Jeigu matuoklis nustoja skaičiuoti, kai griežto raginimo imtis priemonių sistema yra įjungta, matuoklis sustabdomas esant 2 lentelėje nustatytai vertei.
 A.2.4.2.1.2.2.
 Jeigu naudojamas vienas bendras stebėjimo sistemos matuoklis, jis turi tęsti skaičiavimą, jei nustatomas su tuo matuokliu susietas gedimas ir atitinkamas diagnostinio gedimo kodas (DGK) yra patvirtintas ir aktyvus. Jis turi nustoti skaičiuoti ir atitinkamai išsaugoti A.2.4.2.1.2 arba A.2.4.2.1.2.1 punkte nurodytą vertę, jeigu nenustatoma jokių gedimų, dėl kurių reikėtų įjungti matuoklį, ir jeigu visos su tuo matuokliu susietos triktys buvo ištrintos skaitymo arba techninės priežiūros darbų įrankiu.
 2 lentelė
 Matuokliai ir raginimas imtis priemonių
 DGK būsena, kuriai esant pirmą kartą įsijungia matuoklis
 Matuoklio vertė, kuriai esant įsijungia negriežto raginimo imtis priemonių sistema
 Matuoklio vertė, kuriai esant įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema
 Vertė, kuriai esant matuoklis sustabdomas iš karto po to, kai įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema
 Reagento kokybės matuoklis
 patvirtinta ir aktyvi
 10 valandų
 20 valandų
 18 valandų
 Reagento sąnaudų matuoklis
 galima triktis arba patvirtinta ir aktyvi triktis
 (žr. 1 lentelę)
 10 valandų
 20 valandų
 18 valandų
 Dozavimo matuoklis
 patvirtinta ir aktyvi
 10 valandų
 20 valandų
 18 valandų
 EGR vožtuvo veikimo matuoklis
 patvirtinta ir aktyvi
 36 valandos
 100 valandų
 95 valandos
 Stebėsenos sistemos veikimo matuoklis
 patvirtinta ir aktyvi
 36 valandos
 100 valandų
 95 valandos
 A.2.4.2.1.3.
 Sustabdžius matuoklį, nustatoma nulinė vertė, kai su tuo matuokliu susiję stebėjimo prietaisai bent kartą baigia stebėjimo ciklą neaptikę trikties ir kai per 36 variklio veikimo valandas nuo tada, kai matuoklis buvo paskutinį kartą sustabdytas, neaptinkama su tuo matuokliu susietų trikčių (žr. 1 paveikslą).
 A.2.4.2.1.4.
 Jeigu matuoklio sustabdymo metu aptinkama su tuo matuokliu susieta triktis, matuoklis tęsia skaičiavimą nuo išsaugotos vertės (žr. 1 paveikslą).
 1 pav.
 Pakartotinis matuoklio įjungimas arba matuoklio grąžinimas į nulinę padėtį pasibaigus laikotarpiui, kuriuo jo vertė buvo užfiksuota
 A.2.5. Įjungimo, išjungimo ir matuoklių mechanizmų veikimo pavyzdžiai
 A.2.5.1. Šiame punkte pateikiami kai kurie tipiški įjungimo, išjungimo ir matuoklių mechanizmų veikimo pavyzdžiai. A.2.4.2, A.2.4.3 ir A.2.4.4 punktuose paveikslai ir aprašai pateikiami šiame priede tik pavaizdavimui ir neturėtų būti laikomi šios taisyklės reikalavimų pavyzdžiais arba susijusių procedūrų galutinėmis nuostatomis. Pavyzdžiui, kad būtų paprasčiau, pateiktuose paveiksluose nenurodyta, kad įsijungus raginimo imtis priemonių sistemai būna įjungta ir perspėjimo sistema.
 A.2.5.2. 2 paveiksle parodytas įjungimo ir išjungimo mechanizmų veikimas penkiais reagento lygio stebėjimo atvejais:
 a)
 naudojimo atvejis Nr. 1: vairuotojas toliau važiuoja transporto priemone nepaisydamas perspėjimo, kol transporto priemonės veikimas apribojamas;
 b)
 remonto atvejis Nr. 1 (pakankamas papildymas): vairuotojas papildo reagento talpyklą viršydamas 10 proc. lygio ribą. Perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemos išjungiamos;
 c)
 remonto atvejai Nr. 2 ir Nr. 3 (nepakankamas papildymas): įjungiama perspėjimo sistema. Perspėjimo signalo lygis priklauso nuo reagento lygio;
 d)
 remonto atvejis Nr. 4 (visiškai nepakankamas papildymas): iš karto įjungiama negriežto raginimo imtis priemonių sistema.
 2 pav.
 Reagento lygis
 A.2.5.3. 3 paveiksle parodyti trys netinkamos karbamido tirpalo kokybės atvejai:
 a)
 naudojimo atvejis Nr. 1: vairuotojas toliau važiuoja transporto priemone nepaisydamas perspėjimo, kol transporto priemonės veikimas apribojamas;
 b)
 remonto atvejis Nr. 1 (blogai arba nesąžiningai atliktas remontas): apribojus galimybę važiuoti transporto priemone, vairuotojas pagerina reagento kokybę, tačiau netrukus vėl ją pablogina. Raginimo imtis priemonių sistema nedelsiant vėl įjungiama ir po dviejų variklio veikimo valandų transporto priemonės veikimas apribojamas;
 c)
 remonto atvejis Nr. 2 (geras remontas): apribojus galimybę važiuoti transporto priemone, vairuotojas pagerina reagento kokybę. Tačiau po kurio laiko jis vėl pripila prastos kokybės reagento. Perspėjimo, raginimo imtis priemonių ir skaičiavimo procesai pradedami iš naujo.
 3 pav.
 Prastos kokybės reagento pripylimas
 A.2.5.4. 4 paveiksle parodyti trys karbamido tirpalo dozavimo trikčių atvejai. Be to, šiame paveiksle parodyta procedūra, taikoma įvykus šio priedo 9 punkte aprašytoms stebėsenos triktims.
 a)
 naudojimo atvejis Nr. 1: vairuotojas toliau važiuoja transporto priemone nepaisydamas perspėjimo, kol transporto priemonės veikimas apribojamas;
 b)
 remonto atvejis Nr. 1 (geras remontas): apribojus galimybę važiuoti transporto priemone, vairuotojas pataiso dozavimo sistemą. Tačiau po kurio laiko dozavimo sistema vėl sugenda. Perspėjimo, raginimo imtis priemonių ir skaičiavimo procesai pradedami iš naujo;
 c)
 remonto atvejis Nr. 2 (blogas remontas): suveikus negriežto raginimo imtis priemonių sistemai (sumažinus sukimo momentą), vairuotojas pataiso dozavimo sistemą. Tačiau netrukus dozavimo sistema vėl sugenda. Nedelsiant vėl įjungiama negriežto raginimo imtis priemonių sistema, o matuoklis pradeda skaičiuoti nuo vertės, buvusios prieš remontą.
 4 pav.
 Reagento dozavimo sistemos triktis
 3 priedėlis
 Negriežto raginimo imtis priemonių sumažinant sukimo momentą schema
 Šioje schemoje parodytos pagal šio priedo 5.3 punktą taikomos sukimo momento sumažinimo priemonės.
 11 priedėlis
 Tinkamo įrengimo transporto priemonėje su varikliu, kuriam, kaip atskiram techniniam mazgui, suteiktas tipo patvirtinimas, įrodymas
 Šis priedėlis taikomas, kai transporto priemonės gamintojas prašo suteikti tipo patvirtinimą transporto priemonei su varikliu atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį pagal šią taisyklę.
 Tokiu atveju, be šios taisyklės 6 punkte nustatytų įrengimo reikalavimų, reikalaujama atlikti tinkamo įrengimo įrodymo procedūrą. Ši įrodymo procedūra gali būti atliekama pateikiant tipo patvirtinimo institucijai techninių dokumentų rinkinį su įrodymais, pvz., inžineriniais brėžiniais, veikimo analize ir pirmiau atliktų bandymų rezultatais.
 Jeigu taikytina, gamintojas savo nuožiūra kartu su įrodymais gali pateikti tikrose transporto priemonėse arba jų modeliuose įrengtas sistemas arba sudedamąsias dalis, jeigu jis gali įrodyti, kad pateikta įranga atitinka standartą, kurio bus laikomasi gaminant įrangą.
 Per įrodymo procedūrą turi būti siekiama įrodyti toliau nurodytų elementų atitiktį šio priedo reikalavimams:
 a)
 įrengimo transporto priemonėje suderinamumo su variklio sistema požiūriu (techninė, programinė ir ryšių įranga);
 b)
 perspėjimo ir vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemų (pvz., piktogramos, įjungimo schemos ir t. t.);
 c)
 reagento talpyklos ir elementų (pvz., jutikliai), montuojamų transporto priemonėje siekiant užtikrinti atitiktį šio priedo reikalavimams.
 Gali būti tikrinamas tinkamas perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemų įjungimas, informacijos saugojimas ir vidinio bei išorinio ryšio sistemos. Per patikras nereikalaujama išardyti variklio sistemą arba sudedamąsias dalis ir be reikalo negriežtinamos bandymų sąlygos, reikalaujant atlikti tam tikras procedūras, pvz., pakeisti karbamido tirpalo kokybę arba ilgai laikyti įjungtą transporto priemonę arba variklį. Siekiant sumažinti transporto priemonės gamintojo naštą, jeigu įmanoma, tikrinant minėtas sistemas pasirenkama galimybė atjungti matuoklių elektros grandines ir imituoti ilgą veikimo laiką.
 5 priedėlis
 Galimybė naudotis NOx kontrolės informacija
 A.5.1. Šiame priedėlyje aprašomos specifikacijos, suteikiančios galimybę naudotis informacija, reikalinga patikrinti, ar transporto priemonėje tinkamai veikia NOx kontrolės sistema (NOx kontrolės informacija).
 A.5.2. Naudojimosi būdai
 A.5.2.1.
 NOx kontrolės informacija teikiama tik pagal standartą arba standartus, taikomus variklio sistemos informacijos paėmimui iš BDS sistemos.
 A.5.2.2.
 Galimybė naudotis NOx kontrolės informacija neturi priklausyti nuo prieigos kodo arba kitokio įtaiso turėjimo arba metodo taikymo, jeigu tokį kodą, įtaisą arba metodą galima gauti tik iš gamintojo arba gamintojo tiekėjų. Šiai informacijai suprasti nebūtina speciali arba unikali atkodavimo informacija, nebent ji viešai skelbiama.
 A.5.2.3.
 Visą NOx kontrolės informaciją iš sistemos turi būti įmanoma gauti naudojant prieigos būdą, taikomą BDS informacijai gauti pagal 9A priedą.
 A.5.2.4.
 Visą NOx kontrolės informaciją iš sistemos turi būti įmanoma gauti naudojant bandymų įrangą, naudojamą BDS informacijai gauti pagal 9A priedą.
 A.5.2.5.
 NOx kontrolės informacija turi būti pateikiama tik skaitymo režimu (t. y. turi būti neįmanoma išvalyti, atnaujinti, ištrinti arba pakeisti jokių duomenų).
 A.5.3. Informacijos turinys
 A.5.3.1.
 NOx kontrolės informacija turi apimti bent šią informaciją:
 a)
 transporto priemonės identifikacinį numerį (TPIN);
 b)
 perspėjimo sistemos būklę (įjungta, neįjungta);
 c)
 negriežto raginimo imtis priemonių sistemos būklę (įjungta, veikianti, neįjungta);
 d)
 griežto raginimo imtis priemonių sistemos būklę (įjungta, veikianti, neįjungta);
 e)
 įšildymo ciklų skaičių ir variklio veikimo trukmę valandomis nuo įrašytos NOx kontrolės informacijos ištrynimo dėl techninės priežiūros arba remonto;
 f)
 šiame priede aptariamų matuoklių rūšis (reagento kokybės, reagento sąnaudų, dozavimo sistemos, EGR vožtuvo veikimo, stebėjimo sistemos veikimo) ir kiekvieno iš šių matuoklių rodomą variklio veikimo trukmę valandomis; jeigu naudojami keli atskiri matuokliai, vertė, į kurią reikia atsižvelgti renkant NOx kontrolės informaciją, yra didžiausia kiekvieno su nagrinėjama triktimi susieto matuoklio vertė;
 g)
 su šiame priede nagrinėjamais gedimais susijusius DGK ir jų būseną („galimas“, „patvirtintas ir aktyvus“ ir t. t.).
 6 priedėlis
 Mažiausios priimtinos reagento koncentracijos CDmin buvimo įrodymas
 A.6.1.
 Gamintojas, naudodamas CDmin koncentracijos reagentą, tipo patvirtinimo procedūros metu pagal 4 priedą atlikdamas WHTC bandymą su įšilusiu varikliu įrodo, kad CDmin vertė yra tinkama.
 A.6.2.
 Bandymas atliekamas po tinkamo parengiamojo ciklo, sudarant galimybę uždarajai NOx kontrolės sistemai prisitaikyti prie tam tikros CDmin koncentracijos reagento kokybės.
 A.6.3.
 Išmetamųjų teršalų kiekis atliekant šį bandymą turi būti mažesnis už išmetamųjų teršalų kiekio ribines vertes, nurodytas šio priedo 7.1.1 ir 7.1.1.1 punktuose.
 12 PRIEDAS
 IŠMETAMAS CO2 KIEKIS IR DEGALŲ SĄNAUDOS
 1. ĮŽANGA
 1.1. Šiame priede pateikiamos išmetamo CO2 kiekio ir degalų sąnaudų pateikimo ir bandymų metodikos nuostatos.
 2. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 2.1. Išmetamas CO2 kiekis ir degalų sąnaudos nustatomi taikant WHTC ir WHSC bandymų ciklus pagal 4 priedo 7.2–7.8 punktus.
 2.2. Bandymų rezultatai pateikiami kaip su stabdymu susijusios vidutinės ciklinės vertės ir išreiškiami g/kWh.
 3. Išmetamo CO2 kiekio nustatymas
 3.1. Nepraskiestų išmetamųjų dujų matavimas
 Šis punktas taikomas, kai CO2 kiekis matuojamas nepraskiestose išmetamosiose dujose.
 3.1.1. Vertinimas
 Bandyti pateikto variklio išmetamose nepraskiestose išmetamosiose dujose esantis CO2 kiekis matuojamas naudojant nedispersinio infraraudonųjų spindulių (NDIR) tipo analizatorių pagal 4 priedo 2 priedėlio 9.3.2.3 punktą.
 Matavimo sistema turi atitikti 4 priedo 9.2 punkte ir 7 lentelėje nustatytus tiesiškumo reikalavimus.
 Matavimo sistema turi atitikti 4 priedo 9.3.1, 9.3.4. ir 9.3.5 punktų reikalavimus.
 3.1.2. Duomenų vertinimas
 Atitinkami duomenys užregistruojami ir saugomi pagal 4 priedo 7.6.6 punktą. Užregistruotų koncentracijų kreivės ir išmetamųjų dujų masės srauto kreivė laiko atžvilgiu suderinamos pagal transformacijos trukmę, kaip apibrėžta 4 priedo 3.1 punkte.
 3.1.3. Per ciklą išmetamų teršalų vidutinio kiekio apskaičiavimas
 Jei matuojamos sausos dujos, prieš tolesnius skaičiavimus momentinėms koncentracijos vertėms pagal 4 priedo 8.1 punktą taikomas sausų (drėgnų) dujų pataisos koeficientas.
 CO2 masė (g per bandymą) nustatoma momentinę išmetamųjų teršalų masę apskaičiuojant pagal CO2 koncentraciją nepraskiestose dujose ir išmetamųjų dujų masės srautą, suderintą pagal transformacijos trukmę, nustatytą pagal 4 priedo 8.4.2.2 punktą, integruojant momentines ciklo vertes ir integruotas vertes dauginant iš 4 priedo 5 lentelėje pateiktų CO2
 u verčių.
 Taikoma ši lygtis:
 (g per bandymą)
 čia:
 u
 CO2
 –
 CO2 tankio ir išmetamųjų dujų tankio santykis;
 c
 CO2,i
 –
 CO2 momentinė koncentracija išmetamosiose dujose, ppm;
 q
 mew,i
 –
 momentinis išmetamųjų teršalų masės srautas, kg/s;
 f
 –
 duomenų rinkimo sparta, Hz;
 n
 –
 matavimų skaičius.
 CO2 masę taip pat galima apskaičiuoti pagal 4 priedo 8.4.2.4 punktą, taikant CO2 molio masę (MCO2
 ), lygią 44,01 g/mol.
 3.2. Praskiestų išmetamųjų dujų matavimas
 Šis punktas taikomas, jei CO2 kiekis matuojamas praskiestose išmetamosiose dujose.
 3.2.1. Vertinimas
 Bandyti pateikto variklio išmetamose praskiestose išmetamosiose dujose esantis CO2 kiekis matuojamas naudojant nedispersinio infraraudonųjų spindulių (NDIR) tipo analizatorių pagal 4 priedo 9.3.2.3 punktą ir 2 priedėlį. Išmetamosios dujos skiedžiamos filtruotu aplinkos oru, sintetiniu oru arba azotu. Visos srauto sistemos pralaidumas turi būti pakankamai didelis, kad skiedimo ir mėginių ėmimo sistemose visiškai nebūtų vandens kondensato.
 Matavimo sistema turi atitikti 4 priedo 9.2 punkte ir 7 lentelėje nustatytus tiesiškumo reikalavimus.
 Matavimo sistema turi atitikti 4 priedo 9.3.1, 9.3.4. ir 9.3.5 punktų reikalavimus.
 3.2.2. Duomenų vertinimas
 Atitinkami duomenys užregistruojami ir saugomi pagal 4 priedo 7.6.6 punktą.
 3.2.3. Per ciklą išmetamų teršalų vidutinio kiekio apskaičiavimas
 Jei matuojamos sausos dujos, pagal 4 priedo 8.1 punktą taikomas sausų (drėgnų) dujų pataisos koeficientas.
 Sistemų su pastovios masės srautu (su šilumokaičiu) atveju CO2 masė (g per bandymą) nustatoma pagal šią lygtį:
 (g per bandymą)
 čia:
 c
 CO2
 –
 vidutinė CO2 koncentracija atlikus fono koncentracijos pataisą, ppm;
 0.001519
 –
 CO2 tankio ir oro tankio santykis (u koeficientas);
 m
 ed
 –
 bendra vieno ciklo praskiestų išmetamųjų teršalų masė, kg.
 Jeigu tai yra sistema su srauto kompensavimu (be šilumokaičio), CO2 masė (g per bandymą) nustatoma apskaičiuojant momentines išmetamųjų teršalų mases ir integruojant viso ciklo momentines vertes. Be to, momentinėms koncentracijos vertėms taikomos tiesioginės fono koncentracijos pataisos. Taikoma ši lygtis:
 čia:
 cCO2,e
 –
 CO2 koncentracija, išmatuota praskiestose išmetamosiose dujose, ppm;
 c
 CO2,d
 –
 CO2 koncentracija, išmatuota praskiestame ore, ppm;
 0.001519
 –
 CO2 tankio ir oro tankio santykis (u koeficientas);
 m
 ed,i
 –
 momentinė praskiestų išmetamųjų dujų koncentracija, kg;
 m
 ed
 –
 bendra vieno ciklo praskiestų išmetamųjų dujų masė, kg;
 D
 –
 skiedimo koeficientas.
 u koeficientą taip pat galima apskaičiuoti pagal 4 priedo 8.5.2.3.1 punkto 57 lygtį, taikant CO2 molio masę (MCO2
 ), lygią 44,01 g/mol.
 CO2 fono koncentracijos pataisa atliekama pagal 4 priedo 8.5.2.3.2 punktą.
 3.3. Su stabdymu susijusio išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimas
 Per ciklą atliekamas darbas, reikalingas su stabdymu susijusiam išmetamam CO2 kiekiui apskaičiuoti, nustatomas pagal 4 priedo 7.8.6 punktą.
 3.3.1. WHTC
 Su stabdymu susijęs išmetamųjų teršalų kiekis eCO2
 (g/kWh) apskaičiuojamas taip:
 čia:
 m
 CO2, cold
 –
 išmetamo CO2 masė, nustatyta atliekant šalto variklio paleidimo bandymą, g per bandymą;
 m
 CO2, hot
 –
 išmetamo CO2 masė, nustatyta atliekant įšilusio variklio paleidimo bandymą, g per bandymą;
 W
 act, cold
 –
 faktinis per ciklą atliktas darbas, išmatuotas atliekant šalto variklio paleidimo bandymą, kWh;
 W
 act, hot
 –
 faktinis per ciklą atliktas darbas, išmatuotas atliekant įšilusio variklio paleidimo bandymą, kWh.
 3.3.2. WHSC
 Su stabdymu susijęs išmetamųjų teršalų kiekis eCO2
 (g/kWh) apskaičiuojamas taip:
 čia:
 m
 CO2
 –
 išmetamo CO2 masė, g per bandymą;
 W
 act
 –
 faktinis per ciklą atliktas darbas, kWh.
 4. DEGALŲ SĄNAUDŲ NUSTATYMAS
 4.1. Vertinimas
 Momentinis degalų debitas matuojamas naudojant sistemas, kurios, pageidautina, masę turėtų matuoti tiesiogiai, pvz., tokias:
 a)
 masės srauto jutiklį;
 b)
 degalų svėrimo įtaisą;
 c)
 Coriolis matuoklį.
 Degalų debito matavimo sistemos savybės turi būti tokios:
 a)
 tikslumas ± 2 proc. rodmens arba ± 0,3 proc. visos skalės (taikomas geresnis rodiklis);
 b)
 ± 1 proc. visos skalės arba didesnis;
 c)
 signalo kilimo trukmė ne didesnė kaip 5 s.
 Tiekiamų degalų matavimo sistema turi atitikti 4 priedo 9.2 punkte ir 7 lentelėje nustatytus tiesiškumo reikalavimus.
 Būtina imtis atsargumo priemonių, kad būtų išvengta matavimo klaidų. Šios atsargumo priemonės turi būti bent tokios:
 a)
 kruopštus įtaiso įrengimas pagal prietaiso gamintojo rekomendacijas ir atsižvelgiant į gerąją inžinerijos patirtį;
 b)
 srauto apdorojimas, kad būtų išvengta debito padidėjimo, sūkurių, cirkuliavimo arba pulsavimo poveikio, kuris galėtų turėti įtakos degalų debito matavimo sistemos tikslumui arba detalumui;
 c)
 atsižvelgimas į degalų kiekį, kuris nepatenka į variklį arba iš variklio grąžinamas į degalų baką.
 4.2. Duomenų vertinimas
 Atitinkami duomenys užregistruojami ir saugomi pagal 4 priedo 7.6.6 punktą.
 4.3. Ciklo vidutinių degalų sąnaudų apskaičiavimas
 Degalų masė (g per bandymą) nustatoma sudedant momentines ciklo metu gautas vertes:
 čia:
 q
 mf,i
 momentinis degalų debitas, kg/s;
 f –
 duomenų rinkimo sparta, Hz;
 n –
 matavimų skaičius.
 4.4. Su stabdymu susijusių degalų sąnaudų apskaičiavimas
 Per ciklą atliekamas darbas, reikalingas su stabdymu susijusioms degalų sąnaudoms apskaičiuoti, nustatomas pagal 4 priedo 7.8.6 punktą.
 4.4.1. WHTC
 Su stabdymu susijusios degalų sąnaudos ef
 (g/kWh) apskaičiuojamos taip:
 čia:
 q
 mf, cold
 –
 degalų masė, nustatyta atliekant šalto variklio paleidimo bandymą, g per bandymą;
 q
 mf, hot
 –
 degalų masė, nustatyta atliekant įšilusio variklio paleidimo bandymą, g per bandymą;
 W
 act, cold
 –
 faktinis per ciklą atliktas darbas, išmatuotas atliekant šalto variklio paleidimo bandymą, kWh;
 W
 act, hot
 –
 faktinis per ciklą atliktas darbas, išmatuotas atliekant įšilusio variklio paleidimo bandymą, kWh.
 4.4.2. WHSC
 Su stabdymu susijusios degalų sąnaudos ef
 (g/kWh) apskaičiuojamos taip:
 čia:
 q
 mf
 –
 degalų masė, g per bandymą;
 W
 act
 –
 faktinis per ciklą atliktas darbas, kWh.
 1 priedėlis
 Nuostatos dėl išmetamo CO2 kiekio ir degalų sąnaudų, taikomos išplečiant tipo patvirtinimą ir jį taikant transporto priemonei, kurios tipas patvirtintas pagal šią taisyklę ir kurios etaloninė masė didesnė kaip 2 380 kg, bet ne didesnė kaip 2 610 kg
 A.1.1. Įžanga
 A.1.1.1.
 Šiame priedėlyje pateikiamos nuostatos ir bandymų procedūros, susijusios su išmetamu CO2 kiekiu ir degalų sąnaudomis ir taikomos išplečiant transporto priemonės, kurios tipas patvirtintas pagal šią taisyklę ir kurios etaloninė masė didesnė kaip 2 380 kg, bet ne didesnė kaip 2 610 kg, tipo patvirtinimą.
 A.1.2. Bendrieji reikalavimai
 A.1.2.1.
 Norėdamas, kad tipo patvirtinimas būtų išplėstas ir jis būtų taikomas transporto priemonei atsižvelgiant į jos variklį, kurio tipas patvirtintas pagal šią taisyklę, kai transporto priemonės etaloninė masė didesnė kaip 2 380 kg, bet ne didesnė kaip 2 610 kg, gamintojas turi laikytis Taisyklės Nr. 101 reikalavimų su toliau nurodytomis išimtimis.
 A.1.2.1.2.
 Taisyklės Nr. 101 5.2.4 punktas aiškinamas taip:
 (1)
 tankis: bandymo degalų tankis matuojamas pagal ISO 3675 arba jam lygiavertį metodą. Jeigu tai benzinas, dyzelinas, etanolis (E85) arba specialiems slėginio uždegimo varikliams skirtas etanolis (ED95), taikoma 288 K (15 °C) temperatūroje išmatuota tankio vertė; jei tai yra SND ir gamtinės dujos ir (arba) biometanas, taikomas šis standartinis tankis:
 SND – 0,538 kg/l;
 GD – 0,654 kg/m3;
 (2)
 vandenilio, anglies ir deguonies santykis: taikomos nustatytos vertės, lygios:
 benzinui (E10) – C1H1,93O0,032,
 dyzelinui (B7) – C1H1,86O0,006;
 SND (suskystintoms naftos dujoms) – C1H2,525;
 GD (gamtinėms dujoms) ir biometanui – CH4;
 etanoliui (E85) – C1H2,74O0,385;
 etanoliui, skirtam specialiems CI varikliams (ED95) – C1H2.92O0.46.
 A.1.2.1.3.
 Taisyklės Nr. 101 6 priedo 1.4.3 punktas aiškinamas taip:
 „1.4.3.
 Degalų sąnaudos, išreikštos l/100 km (jeigu tai yra benzinas, SND, etanolis (E85 ir ED95) ir dyzelinas) arba m3/100 km (jeigu tai GD ir (arba) biometanas), apskaičiuojamos pagal šias formules:
 a)
 jeigu transporto priemonės yra su priverstinio uždegimo varikliais, kurių degalai yra benzinas (E10):
 b)
 jeigu transporto priemonės yra su priverstinio uždegimo varikliais, kurių degalai yra SND:
 Jei bandymams naudojamų degalų sudėtis skiriasi nuo normalizuotam sunaudojamam kiekiui apskaičiuoti taikytos sudėties, gamintojo prašymu gali būti taikomas pataisos koeficientas cf:
 Pataisos koeficientas cf, kuris gali būti taikomas, nustatomas taip:
 čia:
 nactual – tikrasis naudojamų degalų H/C santykis;
 c)
 kai transporto priemonės yra su priverstinio uždegimo varikliais, kurių degalai yra GD ir (arba) biometanas:
 d)
 kai transporto priemonės yra su priverstinio uždegimo varikliais, kurių degalai yra etanolis (E85):
 e)
 kai transporto priemonės yra su dyzeliniais varikliais, kurių degalai yra dyzelinas (B7):
 f)
 jeigu transporto priemonės yra su specialiais dyzeliniais varikliais, kurių degalai yra etanolis (ED95):
 Šiose formulėse:
 FC
 –
 degalų sąnaudos l/100 km (jeigu tai yra benzinas, etanolis, SND, dyzelinas arba biodyzelinas) arba m3/100 km (jeigu tai yra GD);
 HC
 –
 išmatuotasis išmetamų angliavandenilių kiekis, g/km;
 CO
 –
 išmatuotasis išmetamo anglies monoksido kiekis, g/km;
 CO2
 –
 išmatuotasis išmetamo anglies dioksido kiekis, g/km;
 D
 –
 bandymo degalų tankis.
 Jeigu degalai yra dujiniai, tai yra jų tankis esant 288 K (15 °C) temperatūrai.“
 13 PRIEDAS
 PAKAITINIŲ TARŠOS KONTROLĖS ĮTAISŲ, KAIP ATSKIRŲ TECHNINIŲ MAZGŲ, TIPO PATVIRTINIMAS
 1. ĮŽANGA
 1.1. Šiame priede pateikiami papildomi pakaitinių taršos kontrolės įtaisų, kaip atskirų techninių mazgų, tipo patvirtinimo reikalavimai.
 1.2. Apibrėžtis
 1.2.1. Taršos kontrolės įtaiso tipas – deginių filtrai katalizatoriai ir kietųjų dalelių gaudyklės, kurios nesiskiria tokiais esminiais aspektais kaip:
 a)
 substratų kiekis, struktūra ir medžiaga;
 b)
 kiekvieno substrato veikimo pobūdis;
 c)
 tūris, priekinės dalies ploto ir substrato ilgio santykis;
 d)
 katalitinės medžiagos kiekis;
 e)
 santykinė katalitinės medžiagos dalis;
 f)
 narvelių tankis;
 g)
 matmenys ir forma;
 h)
 šilumine apsauga.
 2. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 2.1. Ženklinimas
 2.1.1. Ant kiekvieno pakaitinio taršos kontrolės įtaiso turi būti bent šie identifikaciniai ženklai:
 a)
 gamintojo pavadinimas arba prekės ženklas;
 b)
 pakaitinio taršos kontrolės įtaiso markė ir identifikacinis sudedamosios dalies numeris, įrašytas informaciniame dokumente, parengtame pagal šio priedo 1 priedėlyje pateiktą pavyzdį.
 2.1.2. Ant kiekvieno originalaus pakaitinio taršos kontrolės įtaiso turi būti bent šie identifikaciniai ženklai:
 a)
 transporto priemonės arba variklio gamintojo pavadinimas arba prekės ženklas;
 b)
 originalaus pakaitinio taršos kontrolės įtaiso markė ir identifikacinis sudedamosios dalies numeris, įrašytas pateikiant 2.3 punkte nurodytą informaciją.
 2.2. Dokumentai
 2.2.1. Prie kiekvieno pakaitinio taršos kontrolės įtaiso pridedama ši informacija:
 a)
 gamintojo pavadinimas arba prekės ženklas;
 b)
 pakaitinio taršos kontrolės įtaiso markė ir identifikacinis sudedamosios dalies numeris, įrašytas informaciniame dokumente, parengtame pagal šio priedo 1 priedėlyje pateiktą pavyzdį;
 c)
 transporto priemonės arba varikliai (nurodomi gamybos metai), kuriems skirtas patvirtintas pakaitinis taršos kontrolės įtaisas, pateikiant, jeigu taikytina, ženklus, pagal kuriuos būtų galima nustatyti, ar pakaitinis taršos kontrolės įtaisas yra tinkamas montuoti transporto priemonėje, kurioje yra sumontuota borto diagnostikos sistema (BDS);
 d)
 įrengimo instrukcijos.
 Šiame punkte nurodyta informacija pateikiama gaminių žinyne, kurį pakaitinių taršos kontrolės įtaisų gamintojas pateikia prekybos vietose.
 2.2.2. Prie kiekvieno originalaus pakaitinio taršos kontrolės įtaiso pridedama ši informacija:
 a)
 transporto priemonės arba variklio gamintojo pavadinimas arba prekės ženklas;
 b)
 originalaus pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso markė ir identifikacinis sudedamosios dalies numeris, įrašytas pateikiant 2.3 punkte nurodytą informaciją;
 c)
 transporto priemonės arba varikliai, kuriems yra skirtas 1 priedo 1 priedėlio 3.2.12.2.1 punkte nurodyto tipo originalus pakaitinis taršos kontrolės įtaisas, pateikiant, jeigu taikytina, ženklus, pagal kuriuos būtų galima nustatyti, ar originalus pakaitinis išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisas yra tinkamas montuoti transporto priemonėje, kurioje yra sumontuota borto diagnostikos sistema (BDS);
 d)
 įrengimo instrukcijos.
 Šiame punkte nurodyta informacija pateikiama gaminių žinyne, kurį transporto priemonių arba variklių gamintojas pateikia prekybos vietose.
 2.3. Jeigu tai yra originalus pakaitinis taršos kontrolės įtaisas, transporto priemonių arba variklių gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia elektroniniu būdu informaciją, pagal kurią atitinkamų sudedamųjų dalių numerius būtų galima susieti su tipo patvirtinimo dokumentais.
 Ši informacija apima:
 a)
 transporto priemonės arba variklio markę (-es) ir tipą (-us);
 b)
 originalaus pakaitinio taršos kontrolės įtaiso markę (-es) ir tipą (-us);
 c)
 originalaus pakaitinio taršos kontrolės įtaiso sudedamųjų dalių numerį (-ius);
 d)
 atitinkamo (-ų) variklio (-ių) arba transporto priemonės tipo (-ų) patvirtinimo numerį.
 3. ATSKIRO TECHNINIO AGREGATO TIPO PATVIRTINIMAS
 3.1. Visi pakaitiniai taršos kontrolės įtaisai, atitinkantys pagal šį reglamentą patvirtintą atskiro techninio mazgo tipą, turi būti paženklinti tipo patvirtinimo ženklu.
 3.2. 3.1 punkte minimą tipo patvirtinimo ženklą sudaro:
 3.2.1.
 apskritimas, kurio viduryje įrašyta E raidė, o po jos – tipo patvirtinimą suteikusios šalies skiriamasis numeris (žr. šios taisyklės 4.12.3.1 punktą);
 3.2.2.
 šios taisyklės numeris, po kurio rašoma R raidė, brūkšnys ir patvirtinimo numeris (dešinėje apskritimo pusėje), kaip nurodyta 3.2.1 punkte;
 3.2.3.
 po nacionalinio simbolio rašomos RD raidės, siekiant nurodyti, kad tipo patvirtinimas skirtas pakaitiniam išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisui.
 3.3. Tipo patvirtinimo ženklas ant pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso tvirtinamas taip, kad būtų aiškiai įskaitomas ir neištrinamas. Jeigu įmanoma, šis ženklas turi būti matomas pakaitinį taršos kontrolės įtaisą įrengus transporto priemonėje.
 3.4. Atskiram techniniam mazgui suteikto tipo patvirtinimo numerio pavyzdys pateiktas šio priedo 3 priedėlyje.
 3.5. Pranešimas dėl pakaitinio taršos kontrolės įtaiso patvirtinimo arba patvirtinimo išplėtimo, arba atsisakymo suteikti patvirtinimą, arba visiško gamybos nutraukimo pagal šią taisyklę perduodamas šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims naudojant šio priedo 2 priedėlyje pateikto pavyzdžio blanką. Be to, nurodomos atliekant tipo bandymus išmatuotos vertės.
 4. TECHNINIAI REIKALAVIMAI
 4.1. Bendrieji reikalavimai
 4.1.1. Pakaitinis taršos kontrolės įtaisas projektuojamas, konstruojamas ir gali būti montuojamas taip, kad variklis ir transporto priemonė atitiktų taisykles, kurias jie pirmiau atitiko, ir taip, kad išmetamųjų teršalų kiekis būtų veiksmingai ribojamas visą įprastą transporto priemonės eksploatavimo įprastomis sąlygomis laikotarpį.
 4.1.2. Pakaitinis taršos kontrolės įtaisas montuojamas tiksliai toje vietoje, kurioje buvo sumontuotas originalios įrangos taršos kontrolės įtaisas; jo padėtis išmetamųjų dujų išmetimo vamzdyne, temperatūros ir slėgio jutikliai nekeičiami.
 4.1.3. Jeigu originalios įrangos taršos kontrolės įtaisas yra su šilumine apsauga, pakaitinis taršos kontrolės įtaisas turi būti su lygiaverte apsauga.
 4.1.4. Pareiškėjui pateikus prašymą patvirtinti pakaitinę sudedamąją dalį, pirminį patvirtinimą suteikusioji tipo patvirtinimo institucija, laikydamasi nediskriminavimo principo, apie kiekvieną išbandytą variklį pateikia 1 priede pateikto informacinio dokumento 1 dalies 3.2.12.2.6.8.1.1 ir 3.2.12.2.6.8.2.1 punktuose nurodytą informaciją.
 4.2. Bendrieji patvarumo reikalavimai
 Pakaitinis taršos kontrolės įtaisas turi būti patvarus. t. y, projektuojamas, konstruojamas ir montuojamas taip, kad būtų atsparus korozijos ir oksidacijos poveikiui, atsižvelgiant į transporto priemonės eksploatavimo sąlygas.
 Pakaitinio taršos kontrolės įtaiso konstrukcija turi būti tokia, kad kontroliuojant išmetamųjų teršalų kiekį dalyvaujantys elementai būtų tinkamai apsaugoti nuo mechaninių smūgių, taip užtikrinant veiksmingą išmetamųjų teršalų kiekio ribojimą per visą įprastą transporto priemonės eksploatavimo įprastomis sąlygomis laikotarpį.
 Paraiškos patvirtinti tipą pateikėjas pateikia tipo patvirtinimo institucijai išsamius duomenis apie bandymą, taikytą siekiant nustatyti atsparumą mechaniniams smūgiams, ir jo rezultatus.
 4.3. Su išmetamųjų teršalų kiekiu susiję reikalavimai
 4.3.1. Išmetamųjų teršalų kiekio vertinimo metodikos aprašas
 Su šios taisyklės 3.4.4 punkto a papunktyje nurodytais varikliais, kuriuose sumontuota visiškai surinkta išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės sistema su pakaitiniu išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisu, kuriam prašoma suteikti patvirtinimą, atliekami numatytą tos sistemos paskirtį atitinkantys 4 priede aprašyti bandymai, siekiant jos eksploatacines savybes palyginti su originalios išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės sistemos eksploatacinėmis savybėmis taikant toliau aprašytą procedūrą.
 4.3.1.1. Jeigu pakaitinis taršos kontrolės įtaisas nėra visa išmetamųjų teršalų kontrolės sistema, sistemai iki galo sukomplektuoti naudojama tik nauja originali įranga arba naujos originalios pakaitinės išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos sudedamosios dalys.
 4.3.1.2. Išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės sistema sendinama pagal 4.3.2.4 punkte aprašytą metodiką ir dar kartą išbandoma siekiant nustatyti jos taršos savybių patvarumą.
 Pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso patvarumas nustatomas lyginant dviejų peiliui atliktų išmetamųjų dujų kiekio bandymų rezultatų rinkinius:
 a)
 pirmasis rezultatų rinkinys yra tas, kuris gaunamas naudojant pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą, įdirbtą per 12 WHSC ciklų;
 b)
 antrasis rezultatų rinkinys yra tas, kuris gaunamas naudojant pakaitinį išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisą, pasendintą pagal toliau išsamiai aprašytus metodus.
 Jeigu patvirtinimas taikomas įvairiems to paties gamintojo gaminamų variklių tipams ir jeigu šiuose skirtingų tipų varikliuose yra sumontuota tokia pati originalios įrangos išmetamųjų teršalų kontrolės sistema, bandymai gali būti atliekami tik su dviem varikliais, atrinktais pritarus tipo patvirtinimo institucijai.
 4.3.2. Pakaitinių taršos kontrolės įtaisų taršos savybių vertinimo metodika
 4.3.2.1. Variklyje arba varikliuose sumontuojamas pagal šios taisyklės 4.11.4 punktą pateiktas naujas originalios įrangos išmetamųjų teršalų kontrolės įtaisas.
 Papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema parengiama taikant 12 WHSC ciklų. Parengti varikliai bandomi taikant WHDC bandymų procedūras, nurodytas 4 priede. Atliekama po tris kiekvieno tipo išmetamųjų dujų bandymus.
 Bandomieji varikliai su originalia papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema arba originalia pakaitine išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema turi atitikti ribines vertes, taikomas patvirtinant variklio arba transporto priemonės tipą.
 4.3.2.2. Išmetamųjų dujų bandymas naudojant pakaitinį taršos kontrolės įtaisą
 Pakaitinis išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisas, kurį reikia įvertinti, sumontuojamas papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemoje laikantis 4.3.2.1 punkto reikalavimų, pakeičiant atitinkamą originalios įrangos išmetamųjų teršalų apdorojimo įtaisą.
 Papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema su pakaitiniu išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisu kondicionuojama taikant 12 WHSC ciklų. Parengti varikliai bandomi taikant WHDC procedūras, nurodytas 4 priede. Atliekama po tris kiekvieno tipo išmetamųjų dujų bandymus.
 4.3.2.3. Pradinis variklių su pakaitiniais išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisais išmetamų teršalų kiekio vertinimas
 Laikoma, kad reikalavimų dėl variklių su pakaitiniais taršos kontrolės įtaisais išmetamų teršalų kiekio reikalavimų yra laikomasi, jeigu kiekvieno kontroliuojamo teršalo (CO, HC, NMHC, metanas, NOx, NH3, kietųjų dalelių masė ir kiekis, atsižvelgiant į variklio tipo patvirtinimo nuostatas) matavimų rezultatai atitinka šias sąlygas:
 (1)
 (2)
 M ≤ G;
 čia:
 M
 –
 vidutinis išmestas vieno teršalo kiekis, apskaičiuotas atlikus tris pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso bandymus;
 S
 –
 vidutinis išmestas vieno teršalo kiekis, apskaičiuotas atlikus tris originalaus arba originalaus pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso bandymus;
 G
 –
 ribinis išmetamo vieno teršalo kiekis, taikomas patvirtinant transporto priemonės tipą.
 4.3.2.4. Taršos savybių patvarumas
 Pagal 4.3.2.2 punkto nuostatas išbandyta papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema su pakaitiniu išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisu bandoma pagal šio priedo 4 priedėlyje aprašytus patvarumo bandymų metodus.
 4.3.2.5. Išmetamųjų dujų bandymas naudojant pasendintą pakaitinį taršos kontrolės įtaisą
 Pasendinta papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema su pasendintu pakaitiniu kontrolės įtaisu sumontuojama bandomajame variklyje, naudotame pagal 4.3.2.1 ir 4.3.2.2 punktų nuostatas.
 Pasendinta papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema kondicionuojama taikant 12 WHSC ciklų, o tada bandoma taikant WHDC procedūras, aprašytas 4 priede. Atliekama po tris kiekvieno tipo išmetamųjų dujų bandymus.
 4.3.2.6. Pakaitinio taršos kontrolės įtaiso pasendinimo koeficiento nustatymas
 Kiekvienam teršalui taikomas pasendinimo koeficientas – tai taikomų išmetamųjų teršalų kiekio verčių, gautų eksploatavimo laikotarpio pabaigoje, ir verčių, gautų bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos pradžioje, santykis (pvz., jeigu teršalo A eksploatavimo laikotarpio pabaigoje išmetama 1,50 g/kWh, o bandymų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį programos pradžioje – 1,82 g/kWh, pasendinimo koeficientas yra .)
 4.3.2.7. Variklių su pakaitiniais išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisais išmetamų teršalų kiekio vertinimas
 Laikoma, kad reikalavimų dėl variklių su pasendintais pakaitiniais taršos kontrolės įtaisais (kaip aprašyta 4.3.2.5 punkte) išmetamų teršalų kiekio yra laikomasi, jeigu kiekvieno kontroliuojamo teršalo (CO, HC, NMHC, metanas, NOx, NH3, kietųjų dalelių masė ir kiekis, atsižvelgiant į variklio tipo patvirtinimo nuostatas) matavimų rezultatai atitinka šią sąlygą:
 čia:
 M
 –
 vidutinis išmestas vieno teršalo kiekis, apskaičiuotas prieš sendinimą, atlikus tris parengto pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso bandymus (t. y. pagal 4.3.2 punktą gauti rezultatai);
 AF
 –
 vienam teršalui nustatytas pasendinimo koeficientas;
 G
 –
 ribinis išmetamo vieno teršalo kiekis, taikomas patvirtinant transporto priemonės (-ių) tipą.
 4.3.3. Pakaitinių taršos kontrolės įtaisų technologinė šeima
 Gamintojas gali apibrėžti pakaitinių taršos kontrolės įtaisų technologinę šeimą, nustatomą pagal pagrindines charakteristikas, kurios variklių šeimai turi būti bendros.
 Kad pakaitinį taršos kontrolės įtaisą būtų galima priskirti tam tikrai pakaitinių taršos kontrolės įtaisų technologinei šeimai, tas įtaisas turi atitikti šiuos reikalavimus:
 a)
 jis turi turėti tokį patį išmetamųjų teršalų kontrolės mechanizmą (oksidacinį katalizatorių, trijų kanalų katalizatorių, kietųjų dalelių filtrą, NOx selektyviosios katalizinės redukcijos sistemą ir t. t.);
 b)
 jame turi būti naudojama tokia pati substrato medžiaga (tokio paties tipo keramika arba metalas);
 c)
 jame turi būti naudojamas tokio paties tipo substratas ir taikomas toks pats korių tankis;
 d)
 jame turi būti naudojamos tokios pačios aktyviosios katalizinės medžiagos ir, jeigu jų daugiau kaip viena, turi būti taikomas toks pats aktyviųjų katalizinių medžiagų santykis;
 e)
 jame turi būti toks pats bendras aktyviųjų katalizinių medžiagų kiekis;
 f)
 jame turi būti naudojama tokia pati danga, dengiama tokiu pačiu būdu.
 4.3.4. Pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso taršos savybių patvarumo vertinimas naudojant technologinės šeimos pasendinimo koeficientą
 Jeigu gamintojas yra apibrėžęs pakaitinių taršos kontrolės įtaisų technologinę šeimą, kiekvienam tos šeimos pirminio variklio išmetamam teršalui taikytiniems pasendinimo koeficientams nustatyti gali būti taikomi 4.3.2 punkte aprašyti metodai. Variklio, su kuriuo atliekami šie bandymai, cilindro darbinis tūris turi būti ne mažesnis kaip 0,75 dm3.
 4.3.4.1. Šeimos narių patvarumo charakteristikų nustatymas
 Pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso A, priklausančio šeimai ir skirto montuoti variklyje, kurio darbinis tūris CA, pasendinimo koeficientai gali būti laikomi tokiais pačiais, kaip nustatytieji pirminiam pakaitiniam išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisui P naudojant variklį, kurio darbinis tūris CP, jeigu laikomasi šių sąlygų:
 čia:
 VA
 :
 pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso A substrato tūris (dm3);
 VP
 :
 tos pačios šeimos pirminio pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso P substrato tūris (dm3)
 ir
 abiejuose varikliuose taikomas toks pat originalioje papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemoje sumontuotų išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisų regeneravimo metodas. Šis reikalavimas taikomas tik tada, jeigu įtaisai, kuriuose reikia taikyti regeneravimo procesą, yra sumontuoti originalioje papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemoje.
 Jeigu laikomasi šių sąlygų, kitų šeimos narių išmetamųjų teršalų kiekio charakteristikų patvarumas gali būti nustatomas remiantis tos šeimos nario išmetamųjų teršalų kiekio rezultatais (S), gautais pagal 4.3.2.1, 4.3.2.2 ir 4.3.2.3 punktų reikalavimus ir taikant pirminiam tos šeimos varikliui nustatytus pasendinimo koeficientus.
 4.4. Reikalavimai dėl atgalinio slėgio išmetimo sistemoje
 Dėl atgalinio slėgio visiškai surinktoje išmetimo sistemoje neturi būti viršyta vertė, nustatyta pagal šios taisyklės 6.1.2 punktą.
 4.5. Reikalavimai dėl BDS sistemos suderinamumo (taikoma tik pakaitiniams taršos įtaisams, numatytiems montuoti transporto priemonėse su BDS sistema)
 4.5.1. Įrodyti BDS sistemos suderinamumą būtina tik tada, kai originalus taršos kontrolės įtaisas buvo stebimas taikant originalią konfigūraciją.
 4.5.2. Pakaitinių taršos kontrolės įtaisų, kuriuos numatyta montuoti varikliuose ir transporto priemonėse, kurių tipas patvirtinamas pagal šią taisyklę, suderinamumas su BDS sistema pademonstruojamas taikant procedūras, aprašytas 9B priede.
 4.5.3. Šios taisyklės nuostatos, taikytinos sudedamosioms dalims, kurios nėra taršos kontrolės įtaisai, netaikomos.
 4.5.4. Pakaitinio taršos kontrolės įtaiso gamintojas gali taikyti tokią pačią kondicionavimo ir bandymo procedūrą, kokia buvo taikoma suteikiant pirminį tipo patvirtinimą. Tokiu atveju tipo patvirtinimo institucija, kuri suteikė pirminį transporto priemonės variklio tipo patvirtinimą, gavusi prašymą ir laikydamasi nediskriminavimo principo, pateikia priedėlį dėl bandymų sąlygų pagal 1 priedą, nurodydama parengiamųjų ciklų skaičių ir tipą bei bandymų ciklo tipą, kuriuos originalios įrangos gamintojas taikė atlikdamas BDS sistemos bandymus su pakaitiniu išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisu.
 4.5.5. Norint patikrinti, ar tinkamai sumontuotos ir ar tinkamai veikia visos kitos sudedamosios dalys, kurias stebi BDS sistema, prieš pakaitinių taršos kontrolės įtaisų įrengimą reikia įsitikinti, kad BDS sistema nerodo jokių gedimų ir nėra išsaugojusi trikčių kodų. Šiuo tikslu gali būti atliekamas BDS sistemos būklės vertinimas baigus 4.3.2–4.3.2.7 punktuose aprašytus bandymus.
 4.5.6. Transporto priemonę eksploatuojant pagal 4.3.2–4.3.2.7 punktų reikalavimus, neturi įsijungti gedimų rodytuvas.
 5. PRODUKCIJOS ATITIKTIS
 5.1. Gamybos atitikties užtikrinimo priemonės taikomos pagal šios taisyklės 8 punktą.
 5.2. Specialiosios nuostatos
 5.2.1. 1958 m. susitarimo (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2 priedėlyje nurodytos patikros apima atitikties 1.2.1 punkte nurodytoms taršos kontrolės įtaiso tipui nustatytoms charakteristikoms patikras.
 5.2.2. Taikant šios taisyklės 8 punktą, gali būti atliekami šio priedo 4.3 punkte (su išmetamųjų teršalų kiekiu susiję reikalavimai) aprašyti bandymai. Tokiu atveju patvirtinimo savininkas gali prašyti, kad, kitaip nei pirmiau nustatyta, palyginimas būtų atliekamas remiantis ne originalios įrangos taršos kontrolės įtaisu, o pakaitiniu taršos kontrolės įtaisu, kuris buvo naudojamas per tipo patvirtinimo bandymus (arba remiantis kitu pavyzdžiu, kurio atitiktis patvirtintam tipui buvo įrodyta). Išmetamųjų teršalų kiekio vidutinės vertės, išmatuotos naudojant pavyzdį, vidutinių verčių, išmatuotų naudojant pavyzdį, su kuriuo lyginama, neturėtų viršyti daugiau kaip 15 proc.
 1 priedėlis
 Informacinio dokumento pavyzdys
 Informacinis dokumentas Nr. ...
 dėl pakaitinių taršos kontrolės įtaisų tipo patvirtinimo
 Toliau nurodyta informacija, įskaitant turinį, pateikiama trimis egzemplioriais. Pateikiami brėžiniai turi būti tinkamo mastelio, pakankamai smulkūs, nubraižyti ant A4 formato lapų arba A4 formatu sulankstytų kitų formatų lapų. Jeigu pateikiamos nuotraukos, jos turi būti pakankamai detalios.
 Jeigu sistemos, sudedamosios dalys arba atskiri techniniai mazgai turi elektroninius valdiklius, pateikiama informacija apie tų valdiklių eksploatacines savybes.
 0. Bendrosios nuostatos
 0.1. Markė (gamintojo pavadinimas): ...
 0.2. Tipas: ...
 0.2.1. Komercinis (-iai) pavadinimas (-ai) (jei yra): ...
 0.3. Tipo identifikavimo priemonės: ...
 0.5. Gamintojo pavadinimas ir adresas: ...
 0.7. Jeigu tai yra sudedamosios dalys ir atskiri techniniai mazgai, patvirtinimo ženklo pritvirtinimo vieta ir būdas: ...
 0.8. Surinkimo gamyklos (-ų) pavadinimas (-ai) ir adresas (-ai): ...
 0.9 Gamintojo įgaliotojo atstovo (jeigu jis yra) pavadinimas ir adresas: ...
 ...
 1. Įtaiso aprašas
 1.1. Pakaitinio taršos kontrolės įtaiso tipas: (oksidacinis katalizatorius, trijų kanalų katalizatorius, SCR katalizatorius, kietųjų dalelių filtras ir t. t.) ...
 1.2. Pakaitinių taršos kontrolės įtaiso brėžiniai, pirmiausia pateikiant visas charakteristikas, taršos kontrolės įtaiso tipui nurodytas šio priedo 1.2.1 punkte: ...
 1.3. Variklių ir transporto priemonių tipo (-ų), kuriam (-iems) yra skirtas pakaitinis taršos kontrolės įtaisas, aprašas: ...
 1.3.1. Variklio ir transporto priemonės tipą (-us) apibūdinantis (-ys) numeris (-iai) ir (arba) ženklas (-ai): ...
 ...
 1.3.2. Originalų (-ius) taršos kontrolės įtaisą (-us), kurį (-iuos) numatyta pakeisti pakaitiniu taršos kontrolės įtaisu, apibūdinantis (-ys) numeris (-iai) ir (arba) ženklas (-ai): ...
 1.3.3. Ar pakaitinis išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaisas yra suderinamas su BDS reikalavimais (taip / ne) (1)
 1.3.4. Ar pakaitinis taršos kontrolės įtaisas yra suderinamas su esamomis transporto priemonės ir (arba) variklio kontrolės sistemomis (taip / ne) (1)
 1.4. Aprašas ir brėžiniai, rodantys pakaitinio taršos kontrolės įtaiso vietą variklio išmetimo kolektoriaus (-ių) atžvilgiu: ...
 (1) Nereikalingus žodžius išbraukti.
 2 priedėlis
 Pranešimas dėl pakaitinio taršos kontrolės įtaiso patvirtinimo pagal Taisyklę Nr. 49 su 06 serijos pakeitimais
 (Didžiausias leidžiamas formatas: A4 (210 × 297 mm))
 3 priedėlis
 Patvirtinimo ženklo išdėstymas
 Šiame priede pateikiama informacija apie patvirtinimo ženklo, skirto ir pritvirtinto prie pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso pagal šio priedo 3 punktą, išdėstymą.
 Toliau pateikiamoje schemoje pateiktas bendras ženklo scheminis vaizdas, proporcijos ir jo sudėtiniai elementai. Nurodoma skaitmenų ir abėcėlės raidžių reikšmė ir šaltiniai, kuriais remiantis galima nustatyti atitinkamas alternatyvas kiekvienu patvirtinimo atveju.
 4 priedėlis
 Vertinant patvarumą taikoma sendinimo metodika
 1.
 Šiame priedėlyje nustatoma pakaitinio išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso sendinimo metodika, taikoma norint įvertinti patvarumą.
 2.
 Įrodinėjant išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės įtaiso patvarumą, taikomi 7 priedo 1–3.4.2 punktų reikalavimai.
 2.1.
 Norint įrodyti pakaitinio taršos kontrolės įtaiso patvarumą, gali būti taikomi 1 lentelėje nustatyti trumpiausi eksploatavimo tarpsniai.
 1 lentelė
 Trumpiausias eksploatavimo tarpsnis
 Transporto priemonės, kurioje bus montuojamas variklis, kategorija
 Trumpiausias eksploatavimo tarpsnis
 N1 kategorijos transporto priemonės
 N2 kategorijos transporto priemonės
 N3 kategorijos transporto priemonės, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė ne didesnė kaip 16 tonų
 N3 kategorijos transporto priemonės, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė didesnė kaip 16 tonų
 M1 kategorijos transporto priemonės
 M2 kategorijos transporto priemonės
 M3 kategorijos I, II, A ir B klasių transporto priemonės, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė ne didesnė kaip 7,5 tonos
 M3 kategorijos III ir B klasių transporto priemonės, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė didesnė kaip 7,5 tonos
 14 PRIEDAS
 PRIEIGA PRIE BDS INFORMACIJOS
 1. PRIEIGA PRIE BDS INFORMACIJOS
 1.1.
 Su paraiškomis suteikti tipo patvirtinimą arba iš dalies pakeisti tipo patvirtinimą pateikiama svarbi informacija, susijusi su transporto priemonės BDS sistema. Ši svarbi informacija reikalinga keičiamųjų arba modifikuotų sudedamųjų dalių gamintojams, kad jų gaminamos dalys būtų suderinamos su transporto priemonės BDS sistema, t. y. kad sistema veiktų negesdama ir transporto priemonės naudotojui nereikėtų šalinti gedimų. Be to, ta susijusi informacija yra svarbi diagnostikos įrankių ir bandymų įrangos gamintojams, kad jie galėtų gaminti prietaisus ir įrangą, tinkamus veiksmingai ir tiksliai variklio arba transporto priemonės išmetamųjų teršalų kontrolės sistemų diagnostikai atlikti.
 1.2.
 Jeigu pateikiamas prašymas, tipo patvirtinimo institucijos, laikydamosi nediskriminavimo principo, turi suteikti galimybę visiems suinteresuotiems sudedamųjų dalių, diagnostikos įrankių arba bandymų įrangos gamintojams taikyti šio priedo 2.1 punktą, kuriame pateikiama informacija apie BDS sistemą.
 1.3.
 Jei tipo patvirtinimo institucija gauna prašymą iš bet kurio suinteresuoto sudedamųjų dalių, diagnostikos įrankių arba bandymų įrangos gamintojo dėl informacijos apie variklio sistemos arba transporto priemonės, kuriai buvo suteiktas tipo patvirtinimas pagal ankstesnę šios taisyklės versiją, BDS sistemą:
 —
 tipo patvirtinimo institucija per 30 dienų turi atitinkamų transporto priemonių gamintojo paprašyti pateikti informaciją, kaip nurodyta šio priedo 2.1 punkte;
 —
 gamintojas šią informaciją turi pateikti tipo patvirtinimo institucijai per du mėnesius nuo prašymo pateikimo dienos;
 —
 tipo patvirtinimo institucija turi perduoti šią informaciją susitariančiųjų šalių tipo patvirtinimo institucijoms, o pirminį tipo patvirtinimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija turi pridėti šią informaciją prie šios taisyklės 1 priedo ir variklio sistemos arba transporto priemonės tipo patvirtinimo informacijos.
 1.4.
 Šis reikalavimas nepanaikina jokio anksčiau pagal šią taisyklę suteikto patvirtinimo galiojimo ir nekliudo išplėsti tokius patvirtinimus, atsižvelgiant į taisyklės, pagal kurią jie buvo pirmiausia suteikti, sąlygas.
 1.5.
 Informacijos galima prašyti tik apie pakaitines arba atsargines sudedamąsias dalis, kurioms suteiktas JT tipo patvirtinimas, arba apie sudedamąsias dalis, kurios yra JT tipo patvirtinimą turinčios sistemos dalis.
 1.6.
 Informacijos prašyme tiksliai nurodomos variklio sistemos arba transporto priemonės modelio, apie kurį prašoma informacijos, specifikacijos. Prašyme patvirtinama, kad informacija reikalinga atsarginėms arba modifikuotoms sudedamosioms dalims, diagnostikos įrankiams arba bandymo įrangai gaminti.
 2. BDS DUOMENYS
 2.1.
 Variklio arba transporto priemonės gamintojas pateikia nurodytą papildomą informaciją, kad būtų galima pagaminti su BDS sistema suderinamas pakaitines arba atsargines dalis, diagnostikos įrankius ir bandymų įrangą, jei tokia informacija nėra intelektinės nuosavybės teisių objektas arba speciali gamintojo ar OEM tiekėjo (-ų) technologinė informacija.
 2.1.1.
 Parengiamųjų ciklų, taikytų to variklio arba transporto priemonės tipo pirminio patvirtinimo metu, tipo ir skaičiaus aprašas.
 2.1.2.
 BDS sistemos demonstracinio ciklo, kuris buvo taikomas variklio arba transporto priemonės pirminio patvirtinimo metu atsižvelgiant į BDS sistemos stebimą komponentą, tipo aprašas.
 2.1.3.
 Išsamus dokumentas, kuriame apibūdinami visi stebimi komponentai ir gedimų nustatymo bei MI įjungimo strategija (nustatytas važiavimo ciklų skaičius arba statistinis metodas), įskaitant su kiekvienu komponentu, kurį stebi BDS sistema, susijusių stebimų antrinių parametrų sąrašą ir visų naudojamų BDS sistemos išvesties kodų ir formatų (pateikiant kiekvieno kodo ir formato paaiškinimą), siejamų su atskirais jėgos pavaros komponentais, susijusiais su išmetamųjų teršalų kiekiu, ir su su dujinių teršalų kiekiu nesusijusiais atskirais komponentais, jeigu stebint komponentą siekiama nustatyti, ar MI būtina įjungti, sąrašą. Visų pirma, jei tai yra transporto priemonių tipai, naudojantys ryšio jungtį pagal ISO 15765–4 „Kelių transporto priemonės. Vietinių tinklų valdiklio (CAN) diagnostika. 4 dalis. Su išmetamaisiais teršalais susijusių sistemų reikalavimai“, reikia išsamiai paaiškinti $ 05 techninės priežiūros ID $ 21 bandymo FF, $ 06 techninės priežiūros ir $ 06 techninės priežiūros ID $ 00 bandymo FF duomenis apie kiekvieną palaikomą BDS sistemos kontrolinio rodmens ID.
 Jeigu naudojami kiti ryšio protokolo standartai, pateikiamas atitinkamas išsamus paaiškinimas.
 2.1.4.
 Pagal šį punktą reikiama informacija gali būti pateikiama, pvz., užpildant tokią lentelę:
 Sudedamoji dalis
 Gedimo kodas
 Stebėsenos strategija
 Trikties nustatymo kriterijai
 MI įjungimo kriterijai
 Antriniai parametrai
 Kondicionavimas
 Demonstracinis bandymas
 SCR katalizatorius
 P20EE
 1 ir 2 NOx jutiklių signalai
 1 ir 2 jutiklių signalų skirtumas
 2-as ciklas
 Variklio sūkių dažnis, variklio apkrova, katalizatoriaus temperatūra, reagento veikimas, išmetamųjų dujų masės srautas
 Vienas BDS bandymo ciklas (WHTC, įšilusio variklio paleidimo dalis)
 BDS bandymo ciklas (WHTC, įšilusio variklio paleidimo dalis)
 15 PRIEDAS
 DVEJOPAIS DEGALAIS – DYZELINU IR DUJOMIS – VAROMŲ VARIKLIŲ IR TRANSPORTO PRIEMONIŲ TECHNINIAI REIKALAVIMAI
 1. TAIKYMO SRITIS
 Šis priedas taikomas dvejopais degalais varomiems varikliams ir transporto priemonėms.
 2. APIBRĖŽTYS IR SANTRUMPOS
 2.1. Dujų energijos santykis (GER)– dvejopais degalais varomų variklių atveju reiškia procentais išreikštą dujinių degalų (1) energijos atsargą, palyginti su dvejopų degalų (dyzelino ir dujų) energijos atsarga.
 2.2. Vidutinis dujų santykis– vidutinis dujų energijos santykis, apskaičiuotas per konkrečią veikimo seką.
 2.3. Didelės galios dvejopais degalais (HDDF) varomas 1A tipo variklis– dvejopais degalais varomas variklis, veikiantis esant įšilusio variklio WHTC bandymo ciklui, kai vidutinis dujų santykis ne mažesnis nei 90 proc. (GERWHTC ≥ 90 proc.), neveikiantis tuščiąja eiga kai varomas tik dyzelinu ir neturintis dyzelino režimo funkcijos.
 2.4. Didelės galios dvejopais degalais (HDDF) varomas 1B tipo variklis– dvejopais degalais varomas variklis, veikiantis esant įšilusio variklio WHTC bandymo ciklui, kai vidutinis dujų santykis ne mažesnis nei 90 proc. (GERWHTC ≥ 90 proc.), neveikiantis tuščiąja eiga, kai varomas tik dyzelinu taikant dvejopų degalų režimą, ir turintis dyzelino režimo funkciją.
 2.5. Didelės galios dvejopais degalais (HDDF) varomas 2A tipo variklis– dvejopais degalais varomas variklis, veikiantis esant įšilusio variklio WHTC bandymo ciklui, kai vidutinis dujų santykis ne mažesnis nei 10 proc. ir ne didesnis nei 90 proc. (10 proc. < GERWHTC < 90 proc.), neturintis dyzelino režimo funkcijos, arba veikiantis esant įšilusio variklio WHTC bandymo ciklui, kai vidutinis dujų santykis ne mažesnis nei 90 proc. (GERWHTC ≥ 90 proc.), bet veikiantis tuščiąja eiga kai varomas tik dyzelinu ir neturintis dyzelino režimo funkcijos.
 2.6.
 Didelės galios dvejopais degalais (HDDF) varomas 2B tipo variklis
 – dvejopais degalais varomas variklis, veikiantis esant įšilusio variklio WHTC bandymo ciklui, kai vidutinis dujų santykis ne mažesnis nei 10 proc. ir ne didesnis nei 90 proc. (10 proc. < GERWHTC < 90 proc.), turintis dyzelino režimo funkciją, arba veikiantis esant įšilusio variklio WHTC bandymo ciklui, kai vidutinis dujų santykis ne mažesnis nei 90 proc. (GERWHTC ≥ 90 proc.), bet galintis veikti tuščiąja eiga kai varomas tik dyzelinu dvejopų degalų režimu ir turintis dyzelino režimo funkciją.
 2.7. Didelės galios dvejopais degalais (HDDF) varomas 3B tipo variklis (2)
 – dvejopais degalais varomas variklis, veikiantis esant įšilusio variklio WHTC bandymo ciklui, kai vidutinis dujų santykis neviršija 10 proc. (GERWHTC ≤ 10 proc.), ir turintis dyzelino režimo funkciją.
 3. SPECIALŪS PAPILDOMI SU DVEJOPAIS DEGALAIS SUSIJĘ PATVIRTINIMO REIKALAVIMAI
 3.1. Dvejopais degalais varomų variklių šeima
 3.1.1. Priskyrimo dvejopais degalais varomų variklių šeimai kriterijai
 Visi dvejopais degalais varomų variklių šeimai priskiriami varikliai priskiriami tam pačiam 2 punkte apibrėžtų dvejopais degalais varomų variklių tipui (3) ir veikia su tų pačių tipų degalais arba, jei taikoma, su degalais, kurie pagal šią taisyklę deklaruoti kaip priskiriami tam pačiam intervalui.
 Visi dvejopais degalais varomų variklių šeimai priskiriami varikliai atitinka šioje taisyklėje apibrėžtus priskyrimo dyzelinių variklių šeimai kriterijus.
 Dvejopais degalais varomų variklių šeimos didžiausio ir mažiausio GERWHTC skirtumas (t. y. iš didžiausio GERWHTC atėmus mažiausią GERWHTC) neviršija 30 procentų.
 3.1.2. Pirminio variklio pasirinkimas
 Dvejopais degalais varomų variklių šeimos pirminis variklis pasirenkamas pagal šioje taisyklėje apibrėžtus CI variklių šeimos pirminio variklio pasirinkimo kriterijus.
 4. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 4.1. Dvejopais degalais varomų variklių ir transporto priemonių veikimo režimai
 4.1.1. Dvejopais degalais varomo variklio veikimo dyzelino režimu sąlygos
 Dvejopais degalais varomas variklis gali veikti dyzelino režimu tik tuomet, jei veikiant dyzelino režimu jisjo veikimas tuo režimu sertifikuotas pagal visus šios taisyklės reikalavimus, susijusius su dyzeliniais varikliais.
 Jei dvejopais degalais varomas variklis parengtas pagal jau sertifikuotą dyzelinį variklį, reikalaujama atlikti pakartotinį dyzelino režimo sertifikavimą.
 4.1.2. HDDF variklio veikimo tuščiąja eiga naudojant tik dyzeliną sąlygos
 4.1.2.1. 1A tipo HDDF varikliai neveikia tuščiąja eiga naudodami tik dyzeliną, nebent esant 4.1.3 punkte apibrėžtoms įšilimo ir paleidimo sąlygoms.
 4.1.2.2. 1B tipo HDDF varikliai neveikia tuščiąja eiga naudodami tik dyzeliną dvejopų degalų režimu.
 4.1.2.3. 2A, 2B ir 3B tipo HDDF varikliai gali veikti tuščiąja eiga naudodami tik dyzeliną.
 4.1.3. HDDF variklio įšilimo arba paleidimo naudojant tik dyzeliną sąlygos
 4.1.3.1. Dvejopais degalais varomas 1B, 2B arba 3B tipo variklis gali įšilti arba būti paleidamas naudojant tik dyzeliną. Tačiau tokiu atveju jis turi veikti dyzelino režimu.
 4.1.3.2. Dvejopais degalais varomi 1A arba 2A tipo varikliai gali įšilti arba būti paleidami naudojant tik dyzeliną. Tačiau tokiu atveju strategija turi būti deklaruojama kaip papildoma TIS ir laikomasi tokių papildomų reikalavimų:
 4.1.3.2.1.
 strategija nustoja veikti, kai aušalo temperatūra pasiekia 343 K (70 °C) temperatūrą arba per 15 minučių po įjungimo, priklausomai nuo to, kas įvyksta pirmiau; ir
 4.1.3.2.2.
 darbo režimas įjungiamas strategijos veikimo metu.
 4.2. darbo režimas
 4.2.1. Dvejopais degalais varomų variklių ir transporto priemonių veikimo darbo režimu sąlygos
 Kai variklis veikia darbo režimu, dvejopais degalais varomos transporto priemonės veikimas ribojamas ir jai laikinai netaikomi reikalavimai, susiję su išmetamaisiais teršalais, BDS ir NOx kontrole ir pateikti šioje taisyklėje.
 4.2.2. Veikimo darbo režimu ribojimas
 Kai dvejopais degalais varomos transporto priemonės veikia darbo režimu, 11 priede nurodyta griežto raginimo imtis priemonių sistema įjungia jų veikimo ribojimo funkciją.
 Veikimo ribojimas neišjungiamas įjungiant arba išjungiant 11 priede nurodytas perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemas.
 Darbo režimo įjungimas ir išjungimas neįjungia arba neišjungia 11 priede nurodytų perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemų.
 Veikimo ribojimo reikalavimų schema pateikta 2 priedėlyje.
 4.2.2.1. Veikimo ribojimo įjungimas
 Veikimo ribojimas automatiškai įjungiamas įjungiant darbo režimą.
 Tuo atveju, kai darbo režimas įjungiamas pagal 4.2.3 punktą dėl dujų tiekimo sistemos gedimo arba dėl dujų sąnaudų nuokrypio, veikimo ribojimas įjungiamas po to, kai transporto priemonė pirmą kartą sustoja arba per 30 minučių veikimo po darbo režimo įjungimo, priklausomai nuo to, kuris įvykis įvyksta pirmiau.
 Tuo atveju, kai darbo režimas įjungiamas dėl tuščio degalų bako, veikimo ribojimas įjungiamas, kai tik įjungiamas darbo režimas.
 4.2.2.2. Veikimo ribojimo išjungimas
 Veikimo ribojimo sistema išjungiama, kai transporto priemonė nebeveikia darbo režimu.
 4.2.3. Dujinių degalų trūkumas veikiant dvejopų degalų režimui
 Kad transporto priemonė nesustotų ir galiausiai būtų patraukta iš pagrindinio eismo, nustačius, kad dujinių degalų bakas yra tuščias, esant dujų tiekimo sistemos gedimui pagal 7.2 punktą arba dujų sąnaudų nuokrypiui veikiant dvejopų degalų režimui pagal 7.3 punktą:
 a)
 1A ir 2A tipo dvejopais degalais varomuose varikliuose turi įsijungti darbo režimas;
 b)
 1B, 2B ir 3B tipo dvejopais degalais varomi varikliai turi veikti dyzelino režimu.
 4.2.3.1. Dujinių degalų trūkumas ištuštėjus dujinių degalų bakui
 Ištuštėjus dujinių degalų bakui ir variklio sistemai tai nustačius, iš karto įsijungia darbo režimas arba, jei taikomas 4.2.3 punktas, dyzelino režimas.
 Kai dujų kiekis bake pasiekia tokį lygį, kad pagristai gali įsijungti 4.3.2 punkte nurodyta perspėjimo apie tuščią baką sistema, darbo režimas gali būti išjungiamas arba, jei tinkama, gali būti iš naujo įjungiamas dvejopų degalų režimas.
 4.2.3.2. Dujinių degalų trūkumas dėl dujų tiekimo sistemos gedimo
 Dujų tiekimo sistemos gedimo pagal 7.2 punktą atveju, darbo režimas arba, jei tinkama pagal 4.2.3 punktą, dyzelino režimas įsijungias, kai su tuo gedimu susijusio DGK būsena yra „patvirtinta“ ir „įjungta“.
 Vos tik diagnostikos sistema patvirtina, kad gedimo nebėra arba kai įjungimą pagrindžianti informacija, įskaitant su gedimais susijusius DGK, ištrinama skaitymo priemone, darbo režimas gali būti išjungiamas arba, jei tinkama, gali būti iš naujo įjungiamas dvejopų degalų režimas.
 4.2.3.2.1. Jeigu 4.4 punkte nurodyto ir su dujų tiekimo sistemos gedimu susijusio matuoklio vertė nelygi nuliui ir matuoklis atitinkamai rodo, kad stebėjimo prietaisas nustatė sekundės ar ilgesnės trukmės gedimą, darbo režimas arba, jei tinkama, kai DGK būsena tampa „galimas“, įsijungia dyzelino režimas.
 4.2.3.3. Dujinių degalų trūkumas dėl dujų sąnaudų nuokrypis
 Dujų vartojimo nuokrypio veikiant dvejopų degalų režimui pagal 7.3 punktą atveju, darbo režimas arba, jei tinkama pagal 4.2.3 punktą, dyzelino režimas įjungiamas kai su tuo gedimu susijusio DGK būsena tampa „galimas“.
 Vos tik diagnostikos sistema patvirtina, kad gedimo nebėra arba kai įjungimą pagrindžianti informacija, įskaitant su gedimais susijusius DGK, ištrinama skaitymo priemone, darbo režimas gali būti išjungiamas arba, jei tinkama, gali būti iš naujo įjungiamas dvejopų degalų režimas.
 4.3. Dvejopų degalų rodytuvai
 4.3.1. Dvejopų degalų veikimo režimo rodytuvas
 Dvejopais degalais varomuose varikliuose ir transporto priemonėse vairuotojui pateikiama vaizdinė informacija apie režimą, kuriuo veikia variklis (dvejopų degalų režimas, dyzelino režimas ar darbo režimas).
 Šio rodytuvo savybes ir vietą nustato gamintojas; rodytuvas gali būti jau esamos vaizdinės informacijos sistemos dalis.
 Rodytuvas gali būti papildytas pranešimų rodymo sistema. Šiame punkte nurodyta vaizdinių pranešimų sistema gali būti ta pati, kokios naudojamos BDS, tinkamo NOx stebėjimo priemonių veikimo arba kitais techninės priežiūros tikslais.
 Dvejopų degalų veikimo režimo rodytuvo vaizdinis elementas nėra toks pats, koks naudojamas BDS (t. y. MI – gedimų rodytuvas), tinkamo NOx stebėjimo priemonių veikimo užtikrinimo arba kitais techninės priežiūros tikslais.
 Įspėjimų dėl saugos rodymui visuomet teikiama pirmenybė prieš veikimo režimo rodymą.
 4.3.1.1. Dvejopų degalų veikimo režimo rodytuvas nustatomas darbo režimu, kai tik įjungiamas darbo režimas (t. y. prieš tai, kai jis iš tiesų įjungiamas) ir vaizdinis pranešimas lieka tol, kol yra įjungtas darbo režimas.
 4.3.1.2. Dvejopų degalų veikimo režimo rodytuvas nustatomas bent vienai minutei veikiant dvejopų degalų režimui arba dyzelino režimui, kai tik variklis veikia dvejopų degalų režimu arba dyzelino režimu. Šis vaizdinis pranešimas rodomas bent 1 minutę, kai raktelis pasukamas į įjungimo padėtį. Pranešimas taip pat rodomas, kai to užklausia vairuotojas.
 4.3.2. Tuščio dujinių degalų bako perspėjimo sistema (dvejopų degalų perspėjimo sistema)
 Dvejopais degalais varomoje transporto priemonėje įrengiama dvejopų degalų perspėjimo sistema, įspėjanti vairuotoją, kad dujinių degalų bakas netrukus ištuštės.
 Dvejopų degalų perspėjimo sistema išlieka įjungta tol, kol bakas iš naujo pripildomas iki lygio, viršijančio lygį, kuriam esant įjungiama perspėjimo sistema.
 Dvejopų degalų perspėjimo sistemos signalus laikinai gali pertraukti kiti perspėjimo signalai, kuriais perduodami svarbūs saugos pranešimai.
 Turi būti neįmanoma išjungti dvejopų degalų perspėjimo sistemos naudojant skaitymo priemonę, kol nepašalinta perspėjamojo signalo įjungimo priežastis.
 4.3.2.1. Dvejopų degalų perspėjimo sistemos charakteristikos
 Dvejopų degalų perspėjimo sistemą sudaro gamintojo pasirinkta vaizdinio įspėjimo sistema (simbolis, piktograma, t. t.).
 Gamintojo nuožiūra ji gali apimti ir garsinį signalą. Tokiu atveju vairuotojui leidžiama tą signalą išjungti.
 Dvejopų degalų perspėjimo sistemos vaizdinis signalas nėra toks pats, koks naudojamas BDS (t. y. MI – gedimų rodytuvas), tinkamo NOx stebėjimo priemonių veikimo užtikrinimo arba kitais techninės priežiūros tikslais.
 Be to, dvejopų degalų perspėjimo sistema gali rodyti trumpus pranešimus, įskaitant pranešimus, aiškiai rodančius likusį atstumą arba laiką iki veikimo ribojimo įjungimo.
 Šiame punkte nurodyta vaizdinių pranešimų sistema gali būti ta pati, kokia naudojama papildomiems BDS pranešimams, su tinkamu NOx stebėjimo priemonių veikimu susijusiems pranešimams arba su kitais techninės priežiūros tikslais susijusiems pranešimams.
 Gelbėjimo tarnyboms skirtose transporto priemonėse arba transporto priemonėse, suprojektuotose ir pagamintose ginkluotoms tarnyboms, civilinės gynybos, priešgaisrinės apsaugos bei viešosios tvarkos užtikrinimo tarnyboms, gali būti įrengta priemonė, leidžianti vairuotojui sumažinti perspėjimo sistemos perduodamų vaizdinių signalų matomumą.
 4.4. Dujų tiekimo sistemos gedimo matuoklis
 Sistemoje yra matavimo sistema, skirta fiksuoti, kiek valandų variklis veikė nustačius dujų tiekimo sistemos gedimą pagal 7.2 punktą.
 4.4.1. Matuoklio įjungimo ir išjungimo kriterijai ir mechanizmai atitinka 2 priedėlio specifikacijas.
 4.4.2. Nereikalaujama įrengti 4.4 punkte nurodytą matuoklį, jei gamintojas tipo patvirtinimo institucijai gali įrodyti (pvz., strategijos aprašu, eksperimentiniais duomenimis ir t.t.), kad nustačius gedimą dvejopais degalais varomas variklis automatiškai persijungia į dyzelino režimą.
 4.5. Dvejopų degalų rodytuvų veikimo demonstravimas ir veikimo ribojimas
 Gamintojas, pateikdamas paraišką suteikti tipo patvirtinimą pagal šią taisyklę, pademonstruoja dvejopų degalų rodytuvų veikimą ir veikimo ribojimą pagal 3 priedėlio nuostatas.
 4.6. Praneštas sukimo momentas
 4.6.1. Praneštas sukimo momentas, kai dvejopais degalais varomas variklis veikia dvejopų degalų režimu
 Kai dvejopais degalais varomas variklis veikia dvejopų degalų režimu:
 a)
 etaloninė sukimo momento kreivė, atkuriama pagal reikalavimus, susijusius su duomenų srauto informacija, išdėstytus 9B priede ir nurodytus 8 priede, gaunama pagal 4 priedą, kai variklis bandomas ant variklio bandymų stendo veikiant dvejopų degalų režimui;
 b)
 užregistruoti faktiniai sukimo momentai (nurodytas sukimo momentas ir trinties jėgos momentas) yra dvejopų degalų degimo, o ne tik dyzelino naudojimo rezultatas.
 4.6.2. Praneštas sukimo momentas, kai dvejopais degalais varomas variklis veikia dyzelino režimu.
 Kai dvejopais degalais varomas variklis veikia dyzelino režimu, etaloninė sukimo momento kreivė, atkuriama pagal reikalavimus, susijusius su duomenų srauto informacija, išdėstytus 9B priede ir nurodytus 8 priede, gaunama pagal 4 priedą, kai variklis bandomas ant variklio bandymų stendo dyzelino režimu.
 4.7. Reikalavimai riboti ne ciklo metu išmetamų ir eksploatuojant transporto priemones išmetamų teršalų kiekį
 Dvejopais degalais varomiems varikliams, veikiantiems dvejopų degalų režimu arba, 1B, 2B ir 3B tipų atveju, dyzelino režimu, taikomi 10 priedo reikalavimai.
 4.7.1. PEMS bandymai atliekant sertifikavimą
 10 priede reikalaujamas PEMS demonstracinis bandymas tipui patvirtinti atliekamas išbandant dvejopais degalais varomų variklių šeimos pirminį variklį veikiant dvejopų degalų režimui.
 4.7.1.1. 1B, 2B ir 3B tipų dvejopais degalais varomų variklių atveju, papildomas PEMS bandymas atliekamas su tuo pačiu varikliu ir transporto priemone veikiant dyzelino režimui netrukus po PEMS demonstracinio bandymo, veikiant dvejopų degalų režimui, arba prieš jį.
 Tokiu atveju sertifikatas gali būti suteikiamas tik tuomet, jei tiek PEMS demonstracinio bandymo veikiant dvejopų degalų režimui, tiek PEMS demonstracinio bandymo veikiant dyzelino režimui rezultatai yra sėkmingi.
 4.7.2. Papildomi reikalavimai
 4.7.2.1. Dvejopais degalais varomų variklių pritaikymo strategijos leidžiamos, jei:
 a)
 variklis visuomet išlieka to HDDF tipo, kuris deklaruotas prašant tipo patvirtinimo (t. y. 1A tipo, 2B tipo ir t. t.), ir
 b)
 2 tipo variklio atveju, didžiausio ir mažiausio GERWHTC skirtumas šeimoje niekuomet neviršija 3.1.1 punkte nurodytos procentinės dalies;
 c)
 šios strategijos yra deklaruojamos ir tenkina 10 priedo reikalavimus.
 5. VEIKIMO CHARAKTERISTIKŲ REIKALAVIMAI
 5.1. Išmetamųjų teršalų ribos, taikomos 1A ir 1B tipo HDDF varikliams
 5.1.1. Išmetamųjų teršalų ribos, taikomos 1A tipo HDDF varikliams ir 1B tipo HDDF varikliams, veikiantiems dvejopų degalų režimu, atitinka šios taisyklės 5.3 punkte PI varikliams apibrėžtas ribas.
 5.1.2. Išmetamųjų teršalų ribos, taikomos 1B tipo HDDF varikliams, veikiantiems dyzelino režimu, atitinka šios taisyklės 5.3 punkte CI varikliams apibrėžtas ribas.
 5.2. Išmetamųjų teršalų ribos, taikomos 2A ir 2B tipo HDDF varikliams
 5.2.1. Išmetamųjų teršalų ribos, taikomos per WHSC bandymo ciklą
 5.2.1.1. 2A ir 2B tipų HDDF variklių išmetamų teršalų ribos (įskaitant ribinį kietųjų dalelių kiekį), taikomos dvejopų degalų režimu veikiantiems 2A tipo HDDF varikliams ir 2B tipo HDDF varikliams per WHSC bandymo ciklą, atitinka šios taisyklės 5.3 punkto lentelėje apibrėžtas ribas, taikomas CI varikliams per WHSC bandymo ciklą.
 5.2.1.2. Išmetamųjų teršalų ribos (įskaitant kietųjų dalelių skaičiaus ribą), per WHSC bandymo ciklą taikomos 2B tipo HDDF varikliams, veikiantiems dyzelino režimu, atitinka šios taisyklės 5.3 punkte apibrėžtas ribas, taikomas CI varikliams.
 5.2.2. Išmetamųjų teršalų ribos, taikomos per WHTC bandymo ciklą
 5.2.2.1. CO, NOx, NH3 ir kietųjų dalelių masei nustatytos išmetamųjų teršalų ribos
 CO, NOx, NH3 ir kietųjų dalelių masei nustatytos išmetamų teršalų ribos, taikomos dvejopų degalų režimu veikiantiems 2A tipo HDDF varikliams ir 2B tipo HDDF varikliams per WHSC bandymo ciklą, atitinka šios taisyklės 5.3 punkte apibrėžtas ribas, taikomas CI ir PI varikliams per WHSC bandymo ciklą.
 5.2.2.2. Angliavandenilių išmetamųjų teršalų ribos
 5.2.2.2.1. GD varikliai
 THC, NMHC ir CH4 išmetamųjų teršalų ribos, taikomos gamtinėmis dujomis varomiems ir dvejopų degalų režimu veikiantiems 2A tipo HDDF varikliams ir 2B tipo HDDF varikliams per WHSC bandymo ciklą, yra apskaičiuojamos pagal šios taisyklės 5.3 punkte apibrėžtas ribas, taikomas CI ir PI varikliams per WHSC bandymo ciklą. Skaičiavimo metodas išdėstytas šio priedo 5.3 punkte.
 5.2.2.2.2. SND varikliai
 THC išmetamųjų teršalų ribos, taikomos SND varomiems ir dvejopų degalų režimu veikiantiems 2A tipo HDDF varikliams ir 2B tipo HDDF varikliams per WHSC bandymo ciklą, atitinka šios taisyklės 5.3 punkte apibrėžtas ribas, taikomas CI varikliams per WHSC bandymo ciklą.
 5.2.2.3. KD kiekiui nustatytos išmetamųjų teršalų ribos
 5.2.2.3.1. KD kiekiui nustatytos išmetamųjų teršalų ribos, taikomos dvejopų degalų režimu veikiantiems 2A tipo HDDF varikliams ir 2B tipo HDDF varikliams per WHSC bandymo ciklą, atitinka šios taisyklės 5.3 punkte apibrėžtas ribas, taikomas CI varikliams per WHSC bandymo ciklą. Jei KD kiekiui nustatytos išmetamųjų teršalų ribos, taikomos PI varikliams per WHSC bandymo ciklą, apibrėžiamos šios taisyklės 5.3 punkte, 2A tipo HDDF varikliams ir 2B tipo HDDF varikliams per tą ciklą taikomos ribos apskaičiuojamos pagal 5.2.4 punktą.
 5.2.2.3.2. Išmetamųjų teršalų ribos (įskaitant kietųjų dalelių skaičiaus ribą), per WHTC bandymo ciklą taikomos 2B tipo HDDF varikliams, veikiantiems dyzelino režimu, atitinka šios taisyklės 5.3 punkte apibrėžtas ribas, taikomas CI varikliams.
 5.2.3. Angliavandenilių ribos (mg/kWh), taikomos 2A tipo HDDF varikliams ir 2B tipo HDDF varikliams, veikiantiems dvejopų degalų režimu per WHTC bandymo ciklą.
 Toliau pateiktas skaičiavimo metodas taikomas 2A tipo HDDF varikliams ir 2B tipo HDDF varikliams, išbandytiems per WHTC bandymo ciklą, veikiant dvejopų degalų režimui:
 Apskaičiuojamas vidutinis dujų santykis GERWHTC esant įšilusio variklio WHTC bandymo ciklui.
 Atitinkamas THCGER (mg/kWh) apskaičiuojamas pagal šią formulę:
 Taikoma THC riba (mg/kWh) nustatoma pagal šį metodą:
 Jei THCGER ≤ CH4PI, tuomet:
 a)
 THC ribinė vertė = THCGER; ir
 b)
 netaikoma CH4 ir NMHC ribinė vertė.
 Jei THCGER > CH4PI, tuomet:
 a)
 netaikoma THC ribinė vertė; ir
 b)
 taikomos tiek NMHCPI, tiek CH4PI ribinės vertės.
 Taikant šį metodą:
 NMHCPI yra NHMC išmetamųjų teršalų ribinė vertė per WHTC bandymo ciklą, taikoma PI varikliui pagal šios taisyklės 5.3 punktą;
 CH4PI yra CH4 išmetamųjų teršalų ribinė vertė per WHTC bandymo ciklą, taikoma PI varikliui pagal šios taisyklės 5.3 punktą.
 1 pav.
 2 tipo HDDF varikliams, veikiantiems dvejopų degalų režimu per WHTC bandymo ciklą (dvejopais degalais varomiems varikliams, naudojantiems gamtines dujas), taikomų HC ribinių verčių schema
 5.2.4. KD kiekio riba (mg/kWh), taikoma 2A tipo HDDF varikliams ir 2B tipo HDDF varikliams, veikiantiems dvejopų degalų režimu per WHTC bandymo ciklą.
 Kai KD kiekio riba, taikoma PI varikliams per WHTC bandymo ciklą, yra apibrėžta šios taisyklės 5.3 punkte, 1A tipo HDDF varikliams, 1B tipo HDDF varikliams, 2A tipo HDDF varikliams, 2A tipo HDDF ir 2B tipo HDDF varikliams, išbandytiems per WHTC bandymo ciklą veikiant dvejopų degalų režimui, taikomas šis skaičiavimo metodas:
 Apskaičiuojamas vidutinis dujų santykis GERWHTC esant įšilusio variklio WHTC bandymo ciklui, tada:
 apskaičiuojamos KD kiekio ribinės vertės PN limitWHTC (#/kWh), taikomos per WHTC bandymo ciklą pagal šią formulę (linijinė interpoliacija tarp CI ir PI KD kiekio ribinių verčių):
 čia:
 PN limitPI/WHTC – KD kiekio riba, taikoma PI varikliams per WHTC bandymo ciklą;
 PN limitCI/WHTC – KD kiekio riba, taikoma CI varikliams per WHTC bandymo ciklą.
 2 pav.
 2 tipo HDDF varikliams, veikiantiems dvejopų degalų režimu per WHTC bandymo ciklą, taikomų PN ribinių verčių schema
 5.3. Išmetamųjų teršalų ribos, taikomos 3B tipo HDDF varikliams veikiant dvejopų degalų režimui
 Išmetamųjų teršalų ribos, taikomos 3B tipo HDDF varikliams veikiant dvejopų degalų režimui arba dyzelino režimui, yra išmetamųjų teršalų ribos, taikomos CI varikliams.
 5.4. Atitikties veiksniai
 Iš esmės, išmetamųjų teršalų riba, naudojama taikant atitikties veiksnį, kai atliekamas PEMS bandymas (tiek PEMS bandymas sertifikuojant, tiek PEMS bandymas tikrinant ir įrodant eksploatuojamų variklių ir transporto priemonių atitiktį), nustatoma pagal faktinį GER, apskaičiuotą pagal degalų sąnaudas, išmatuotas bandymu kelyje.
 Tačiau, nesant patikimo būdo išmatuoti dujinių arba dyzelino degalų suvartojimą, gamintojui leidžiama taikyti GERWHTC, nustatytą esant įšilusio variklio WHTC bandymo ciklui.
 6. DEMONSTRACINIO BANDYMO REIKALAVIMAI
 6.1. Dvejopais degalais varomiems varikliams taikomi 1 lentelėje nurodyti laboratoriniai bandymai
 1 lentelė
 Dvejopais degalais varomiems varikliams taikomi laboratoriniai bandymai
 1A tipas
 1B tipas
 2A tipas
 2B tipas
 3B tipas
 WHTC
 NMHC; CH4; CO; NOx; KD; PN; NH3
 Dvejopų degalų režimas:
 NMHC; CH4; CO; NOx; KD; PN; NH3
 THC; NMHC; CH4; CO; NOx; KD; PN; NH3
 Dvejopų degalų režimas:
 THC; NMHC; CH4; CO; NOx; KD; PN; NH3
 THC; CO; NOx; KD; PN; NH3
 Dyzelino režimas:
 THC; CO; NOx; KD; PN; NH3
 Dyzelino režimas:
 THC; CO; NOx; KD; PN; NH3
 WHSC
 bandymas neatliekamas
 Dvejopų degalų režimas:
 bandymas neatliekamas
 NMHC; CO; NOx; KD; PN; NH3
 Dvejopų degalų režimas:
 NMHC; CO; NOx; KD; PN; NH3
 THC; CO; NOx; KD; PN; NH3
 Dyzelino režimas:
 THC; CO; NOx; KD; PN; NH3
 Dyzelino režimas:
 THC; CO; NOx; KD; PN; NH3
 WNTE laboratorinis tyrimas
 bandymas neatliekamas
 Dvejopų degalų režimas:
 bandymas neatliekamas
 [HC]; CO; NOx; KD
 Dvejopų degalų režimas:
 [HC]; CO; NOx; KD
 THC; CO; NOx; KD
 Dyzelino režimas:
 THC; CO; NOx; KD
 Dyzelino režimas:
 THC; CO; NOx; KD
 6.2. Patvirtinto tipo HDDF variklių įrengimo demonstravimas
 Be šios taisyklės reikalavimų, susijusių su variklio, kurio tipas patvirtintas kaip atskiro techninio mazgo, įrengimu, tinkamo dvejopais degalais varomo variklio įrengimo transporto priemonėje demonstravimas grindžiamas tinkamais konstrukciniais elementais, patikros bandymų rezultatais ir kt. Turi būti įrodoma toliau nurodytų elementų atitiktis šio priedo reikalavimams:
 a)
 dvejopų degalų sistemai pritaikytų rodytuvų ir perspėjimų kaip nurodyta šiame priede (piktogramų, įjungimo schemų ir t. t.);
 b)
 degalų talpyklos;
 c)
 transporto priemonės eksploatacinių savybių veikiant darbo režimui.
 Tikrinamas tinkamas rodytuvo apšvietimas ir perspėjimo sistemos įjungimas. Tačiau per patikras nereikalaujama išardyti variklio sistemą (elektrą atjungti galima).
 6.3. 2 tipo variklių savybių demonstravimo reikalavimai
 Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia įrodymus, kad visų dvejopais degalais varomų variklių šeimos narių GERWHTC skalė atitinka 3.1.1 punkte nurodytą procentinę dalį (pvz., algoritmais, veikimo analizėmis, skaičiavimais, imitavimu, pirmiau atliktų bandymų rezultatais ir t.t.).
 6.4. Papildomi įrodymo reikalavimai universalaus degalų intervalo tipo patvirtinimo atveju
 Gamintojo prašymu ir patvirtinus tipo patvirtinimo institucijai ne daugiau kaip du kartus 10 paskutinių WHTC minučių gali būti įskaičiuojamos į prisitaikymo bandymo trukmę tarp demonstracinių bandymų.
 6.5. Dvejopais degalais varomo variklio patvarumo įrodymo reikalavimai
 Taikomos 7 priedo nuostatos.
 7. BDS REIKALAVIMAI
 7.1. Bendrieji BDS reikalavimai
 Visi dvejopais degalais varomi varikliai ir transporto priemonės atitinka 9A priede nurodytus reikalavimus, taikomus dyzeliniams varikliams, nepriklausomai nuo to, ar jie veikia dvejopų degalų ar dyzelino režimu.
 Jei dvejopais degalais varomo variklio sistemoje įrengtas (-i) deguonies jutiklis (-iai), taikomi 9B priedo 3 priedėlio 13 punkto reikalavimai dujiniams varikliams.
 Jei dvejopais degalais varomo variklio sistemoje įrengtas trigubo veikimo katalizatorius, taikomi 9B priedo 3 priedėlio 7, 10 ir 15 punktų reikalavimai dujiniams varikliams.
 7.1.1. 1B, 2B ir 3B tipo dvejopais degalais varomų variklių ir transporto priemonių atveju taikomi papildomi bendrieji BDS reikalavimai.
 7.1.1.1. Gedimų, kurių nustatymas nepriklauso nuo variklio veikimo režimo, atveju, 9B priede nurodyti su DGK būsena susiję mechanizmai nepriklauso nuo variklio veikimo režimo (pvz., jei DGK būsena tapo „galimas“ veikiant dvejopų degalų režimui, kitą kartą nustačius triktį jo būsena taps „patvirtintas“ ir „aktyvus“ net ir dyzelino režimu).
 7.1.1.2. Gedimų, kurių nustatymas priklauso nuo variklio veikimo režimo, atveju, DGK negrįš į anksčiau buvusią „aktyvaus“ kodo buseną, veikiant kitam režimui nei režimas, kuriam veikiant būsena buvo „patvirtintas“ ir „aktyvus“.
 7.1.1.3. Veikimo režimo pasikeitimas (iš dvejopų degalų režimo į dyzelinį ir atvirkščiai) nesustabdo BDS mechanizmų (matuoklių ir t. t.) ir negrąžina jų į nulinę padėtį. Tačiau trikčių, kurių nustatymas priklauso nuo faktinio veikimo režimo, atveju su šiais gedimais susiję matuokliai, gamintojo prašymu ir gavus tipo patvirtinimo institucijos patvirtinimą, gali:
 a)
 nustoti skaičiuoti ir, jei taikoma, išsaugoti esamą vertę, kai pasikeičia veikimo režimas;
 b)
 iš naujo pradėti ir, jei taikoma, toliau skaičiuoti nuo tos vertės, kur sustojo, kai veikimo režimas vėl pakeičiamas į kitą režimą.
 7.1.1.4. Į galimą veikimo režimo įtaką gedimo nustatymui neatsižvelgiama siekiant pratęsti laiką iki veikimo ribojimo įjungimo.
 7.1.1.5. 1B, 2B, 3B tipo dvejopais degalais varomo variklio atveju, gamintojas nurodo gedimus, kurie priklauso nuo veikimo režimo. Ši informacija įtraukiama į informacinių dokumentų rinkinį, reikalaujamą pagal 9B priedo 8.1 punkto a papunktį. Pagrindimas dėl priklausymo nuo veikimo režimo įtraukiamas į informacinių dokumentų rinkinį, reikalaujamą pagal 9B priedo 8.1 punkto a papunktį.
 7.1.1.5. 9B priedo 5 priedėlio 1 lentelė papildoma tokia informacija:
 Variklio būsena
 Duomenų srautas
 1B, 2B ir 3B dvejopais degalais varomų variklių atveju – dvejopais degalais varomo variklio veikimo režimas (dvejopų degalų arba dyzelino)
 x
 x
 7.2. Dujų tiekimo sistemos stebėsena
 HDDF varikliuose ir transporto priemonėse įrengiama variklio sistemos dujų tiekimo stebėsenos sistema (įsk. signalus, gaunamus ne variklio sistemoje) pagal 9B priedo 3 priedėlio 1 punkto specifikacijas (sudedamųjų dalių stebėsena).
 7.3. Dujinių degalų sąnaudų stebėsena
 Dvejopais degalais varomose transporto priemonės turi būti priemonių, leidžiančių nustatyti dujinių degalų sąnaudas ir gauti apie jas informaciją, naudojant ne transporto priemonėje įrengtas priemones. Stebimas dujinių degalų sąnaudų nuokrypis (pvz., 50 proc. nuokrypis nuo įprasto dujinių degalų sąnaudų) – eksploatacinių savybių stebėsena.
 Nepakankamo dujinių degalų sąnaudų stebėjimo prietaisas nenutrūkstamai veikia dvejopų degalų režimu, tačiau ilgiausias nustatymo laikotarpis yra 48 valandos veikiant dvejopų degalų režimui.
 Stebėjimo prietaisui netaikomi IUPR reikalavimai.
 7.4. BDS trūkumai
 9B priede nurodytos trūkumų taisyklės, taikomos dyzelino varikliams, taikomos dvejopais degalais varomiems varikliams.
 Trūkumas, kuris nustatomas tiek dyzelino režimu, tiek dvejopų degalų režimu, nėra priskiriamas kiekvienam režimui atskirai.
 7.5. Informacijos apie triktis ištrynimas skaitymo priemone
 7.5.1. Informacijos ištrynimas skaitymo priemone, įskaitant šiame priede nagrinėjamus su gedimais susijusius DGK, atliekamas pagal 9B priedą.
 7.5.2. Informaciją apie triktis turi būti įmanoma ištrinti tik išjungus variklį.
 7.5.3. Kai ištrinama informacija apie triktį, susijusi su dujų tiekimo sistema, kaip nurodyta 7.2 punkte, įskaitant DGK, su šia triktimi susijęs matuoklis neištrinamas.
 8. REIKALAVIMAI UŽTIKRINTI TINKAMĄ NOx KONTROLĖS PRIEMONIŲ VEIKIMĄ
 8.1. 11 priedas (dėl tinkamo NOx kontrolės priemonių veikimo) taikomas HDDF varikliams ir transporto priemonėms, tiek veikiant dvejopų degalų režimui, tiek dyzelino režimui.
 8.2. 1B, 2B ir 3B tipo dvejopais degalais varomų variklių ir transporto priemonių atveju taikomi papildomi bendrieji BDS reikalavimai
 8.2.1. 1B, 2B ir 3B tipo HDDF atveju, sukimo momentas, pagal kurį įsijungia 11 priede nurodyta negriežto raginimo imtis priemonių sistema, yra mažiausias dyzelino režimu ir dvejopų degalų režimu gautas sukimo momentas.
 8.2.2. 7.1.1 punkto reikalavimai, susiję su papildomais bendraisiais BDS reikalavimais 1B, 2B ir 3B tipo dvejopais degalais varomiems varikliams ir transporto priemonėms, taip pat taikomas diagnostikos sistemai, susijusiai su tinkamu NOx kontrolės priemonių veikimu.
 Toliau pateikiamos konkrečios nuostatos.
 8.2.2.1.
 Į galimą veikimo režimo įtaką gedimo nustatymui neatsižvelgiama siekiant pratęsti laiką iki veikimo ribojimo įjungimo.
 8.2.2.2.
 Veikimo režimo pasikeitimas (iš dvejopų degalų režimo į dyzelinį ir atvirkščiai) nesustabdo mechanizmų, įrengtų pagal 11 priedo specifikacijas (matuoklių ir t. t.), ir negrąžina jų į nulinę padėtį. Tačiau tuo atveju, kai vienas iš šių mechanizmų (pvz., diagnostikos sistema) priklauso nuo faktinio veikimo režimo, su šiuo mechanizmu susijęs matuoklis, gamintojo prašymu ir gavus tipo patvirtinimo institucijos patvirtinimą, gali:
 a)
 nustoti skaičiuoti ir, jei taikoma, išsaugoti esamą vertę, kai pasikeičia veikimo režimas;
 b)
 iš naujo pradėti ir, jei taikoma, toliau skaičiuoti nuo tos vertės, kur sustojo, kai veikimo režimas vėl pakeičiamas į kitą režimą.
 9. EKSPLOATUOJAMŲ VARIKLIŲ ARBA TRANSPORTO PRIEMONIŲ / VARIKLIŲ ATITIKTIS
 Eksploatuojamų dvejopais degalais varomų variklių ir transporto priemonių atitiktis vertinama pagal 8 priede nurodytus reikalavimus.
 PEMS bandymai taip pat atliekami dvejopų degalų režimu.
 9.1. 1B, 2B ir 3B tipo dvejopais degalais varomų variklių atveju, papildomas PEMS bandymas atliekamas su tuo pačiu varikliu ir transporto priemone dyzelino režimu netrukus arba prieš PEMS bandymą, atliktą dvejopų degalų režimu.
 Tuo atveju teigiamas arba neigiamas sprendimas dėl partijos, tirtos taikant 8 priede nurodytą statistikos procedūrą, priimamas įvertinus šiuos kriterijus:
 a)
 teigiamas sprendimas dėl atskiros transporto priemonės priimamas, jei tiek PEMS bandymo dvejopų degalų režimu, tiek PEMS bandymo dyzelino režimu rezultatai yra teigiami;
 b)
 neigiamas sprendimas priimamas dėl atskiros transporto priemonės, jei jis neigiamas PEMS bandyme dvejopų degalų režimu arba PEMS bandyme dyzelino režimu.
 10. PAPILDOMOS BANDYMO PROCEDŪROS
 10.1. Papildomos išmetamųjų teršalų bandymo procedūros reikalavimai dvejopais degalais varomiems varikliams
 10.1.1. Atliekant išmetamųjų teršalų bandymą, dvejopais degalais varomi varikliai turi atitikti 4 priedėlio reikalavimus drauge su šios taisyklės reikalavimais (įsk. 4 priedą).
 10.2. Papildomos PEMS išmetamųjų teršalų bandymo procedūros reikalavimai dvejopais degalais varomiems varikliams
 10.2.1. Jei dvejopais degalais varomiems varikliams taikomas PEMS bandymas, jie turi atitikti 5 priedelio reikalavimus drauge su kitais šios taisyklės PEMS reikalavimais.
 10.2.2. Sukimo momento koregavimas
 Prireikus, pavyzdžiui, dėl skirtingos dujinių degalų sudėties, gamintojas gali nuspręsti koreguoti EVĮ sukimo momento signalą. Tokiu atveju taikomi toliau išdėstyti reikalavimai.
 10.2.2.1. PEMS sukimo momento signalo koregavimas
 Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia ryšių aprašą, pagal kurį galima ekstrapoliuoti faktinį sukimo momentą pagal sukimo momentus, gautus atliekant išmetamųjų teršalų bandymą su 2 rūšių tinkamais etaloniniais degalais ir pagal faktiškai gaunamą EVĮ sukimo momentą.
 10.2.2.1.1. Tuo atveju, kai naudojant dviejų rūšių etaloninius degalus gauti sukimo momentai gali būti laikomi to paties intensyvumo (t. y. 7 proc. intervale, nustatytame šios taisyklės 9.4.2.5 punkte), nebūtina taikyti koreguotos EVĮ vertės.
 10.2.2.2. Atliekant PEMS bandymą taikytina sukimo momento vertė
 Atliekant PEMS bandymą (darbo atlikimo intervale) pakoreguota sukimo momento vertė gaunama intrapoliuojant.
 10.2.2.3. EVĮ sukimo momento signalo atitiktis
 8 priedo 4 priedėlyje nurodyto didžiausio sukimo momento metodo taikymas laikomas įrodymu, kad, atliekant transporto priemonės bandymą, taškas tarp etaloninių didžiausių sukimo momento kreivių, gautas esant tam tikram variklio sūkių dažniui atliekant bandymą su pasirinktais 2 rūšių etaloniniais degalais, yra pasiektas.
 To taško vertė apskaičiuojama tipo patvirtinimo institucijai pritarus dėl faktinės degalų sudėties, mėginį paimant kuo arčiau variklio, o galios kreives gavus su kiekvienos rūšies etaloniniais degalais atliekant išmetamųjų teršalų sertifikavimo bandymą.
 10.3. Papildomos su dvejopais degalais susijusios CO2 nustatymo nuostatos
 12 priedo 3.1 punktas dėl išmetamo CO2 nustatymo matuojant neskiestas dujas netaikomas dvejopais degalais varomiems varikliams. Vietoje to taikomos toliau nurodytos nuostatos.
 Išmatuotos vidutinės bandymais nustatytos degalų sąnaudos pagal 12 priedo 4.3 punktą naudojamos kaip pagrindas vidutiniam bandymais nustatytam išmetamo CO2 kiekiui apskaičiuoti.
 Kiekvienos rūšies sunaudotų degalų masė naudojama apskaičiuojant molinį vandenilio santykį ir bandymo degalų mišinio masės dalis pagal šio priedo A.6.4 punktą.
 Bendra degalų masė nustatoma pagal 23 ir 24 lygtis.
 (23)
 (24)
 čia:
 mfuel,corr
 –
 koreguota abiejų rūšių degalų masė (g per bandymą)
 mfuel
 –
 bendra abiejų rūšių degalų masė (g per bandymą)
 mTHC
 –
 bendra išmetamo angliavandenilių kiekio masė išmetamosiose dujose (g per bandymą)
 mCO
 –
 išmetamo anglies monoksido kiekio masė išmetamosiose dujose (g per bandymą)
 mCO2,fuel
 –
 iš degalų gauto išmetamo CO2 masė (g per bandymą)
 wGAM
 –
 sieros kiekis degaluose, masės proc.
 wDEL
 –
 azoto kiekis degaluose, masės proc.
 wEPS
 –
 deguonies kiekis degaluose, masės proc.
 α
 –
 degalų molinis vandenilio santykis (H/C)
 AC
 –
 anglies atominė masė 12,011 g/mol
 AH
 –
 deguonies atominė masė 1,0079 g/mol
 MCO
 –
 anglies monoksido molekulinė masė 28,011 g/mol
 MCO2
 –
 anglies dioksido molekulinė masė44,01 g/mol
 Iš šlapalo gautas išmetamas CO2 kiekis apskaičiuojamas pagal 25 lygtį:
 (25)
 čia:
 mCO2,urea
 –
 iš šlapalo gauto išmetamo CO2 masė (g per bandymą)
 curea
 –
 šlapalo koncentracija (proc.)
 murea
 –
 bendra suvartoto šlapalo masė (g per bandymą)
 MCO(NH2)2
 –
 šlapalo molekulinė masė 60,056 g/mol
 Bendras išmetamo CO2 kiekis apskaičiuojamas pagal 26 lygtį:
 (26)
 Su stabdymu susijusio išmetamo CO2 kiekis eCO2
 apskaičiuojamas pagal 12 priedo 3.3 punktą.
 11. DOKUMENTŲ REIKALAVIMAI
 11.1. Patvirtinto tipo HDDF variklio įrengimo transporto priemonėje dokumentai
 Dvejopais degalais varomo variklio, kurio tipas patvirtintas kaip atskiro techninio mazgo, gamintojas į variklio sistemos įrengimo dokumentus įtraukia atitinkamus reikalavimus, kurie užtikrins, kad kelyje arba bet kur kitur naudojama transporto priemonė atitiktų šio priedo reikalavimus. Į dokumentus įtraukiama (sąrašas neišsamus):
 a)
 išsamūs techniniai reikalavimai, įskaitant nuostatas, užtikrinančias suderinamumą su variklio BDS sistema;
 b)
 atliktina patikros procedūra.
 Tai, ar laikomasi šių įrengimo reikalavimų ir kaip jų laikomasi, gali būti tikrinama variklio sistemos patvirtinimo procedūros metu.
 11.1.1. Tuo atveju, kai transporto priemonės gamintojas, kreipęsis dėl variklio sistemos įrengimo transporto priemonėje patvirtinimo, yra tas pats gamintojas, gavęs tipo patvirtinimą dėl dvejopais degalais varomo variklio kaip atskiro techninio mazgo, 11.2 punkte nurodytų dokumentų pateikti nereikalaujama.
 (1) pagal mažesnę šiluminę vertę.
 (2) HDDF 3A tipas pagal šią taisyklę nėra nei apibrėžtas, nei leidžiamas.
 (3) Pvz., 1A tipo HDDF arba 2B tipo HDDF ir t.t.
 1 priedėlis
 HDDF variklių ir transporto priemonių tipai. Apibrėžčių iliustravimas ir pagrindiniai reikalavimai
 GERWHTC
 (1)
 Veikimas tuščiąja eiga (dyzelinas)
 Variklio įšildymas (dyzelinas)
 Veikimas tik dyzelino režimu
 Veikimas nesant dujų
 Pastabos
 1A tipas
 GERWHTC ≥ 90 %
 neleidžiama
 leidžiama tik darbo režimu
 leidžiama tik darbo režimu
 darbo režimas
 1B tipas
 GERWHTC ≥ 90 %
 leidžiama tik dyzelino režimu
 leidžiama tik dyzelino režimu
 leidžiama tik dyzelino ir darbo režimu
 dyzelino režimas
 2A tipas
 10 % < GERWHTC < 90 %
 leidžiama
 leidžiama tik darbo režimu
 leidžiama tik darbo režimu
 darbo režimas
 GERWHTC ≥ 90 % leidžiama
 2B tipas
 10 % < GERWHTC < 90 %
 leidžiama
 leidžiama tik dyzelino režimu
 leidžiama tik dyzelino ir darbo režimu
 dyzelino režimas
 GERWHTC ≥ 90 % leidžiama
 3A tipas
 NEAPIBRĖŽTA IR NELEIDŽIAMA
 3B tipas
 GERWHTC ≤ 10 %
 leidžiama
 leidžiama tik dyzelino režimu
 leidžiama tik dyzelino ir darbo režimu
 dyzelino režimas
 (1) Šis vidutinis dujų energijos santykis GERWHTC apskaičiuojamas esant įšilusio variklio WHTC bandymo ciklui.
 2 priedėlis
 Matuoklio (-ių) įjungimo ir išjungimo mechanizmai, perspėjimo sistema, veikimo ribojimas, darbo režimas dvejopais degalais varomų variklių ir transporto priemonių atveju. Aprašas ir schema
 A.2.1. Matuoklio mechanizmo aprašas
 A.2.1.1. Bendrosios nuostatos
 A.2.1.1.1.
 Kad sistema atitiktų šio priedo reikalavimus, joje turi būti įrengtas matuoklis, registruojantis variklio veikimo trukmę valandomis, kai variklis veikė sistemai nustačius dujų tiekimo sistemos gedimą.
 A.2.1.1.2.
 Šis matuoklis gali matuoti iki 30 minučių veikimo laiko. Matuoklio intervalai neviršija 3 minučių. Pasiekta didžiausia sistemoje leidžiama vertė išsaugoma, nebent išpildomos sąlygos, kuriomis leidžiama nustatyti nulinę matuoklio vertę.
 A.2.1.2. Matuoklio mechanizmo principas
 A.2.1.2.1.
 Matuokliai veikia taip:
 A.2.1.2.1.1.
 jeigu pradedama nuo nulio, matuoklis turi pradėti skaičiuoti iš karto, kai tik nustatomas dujų tiekimo sistemos gedimas pagal šio priedo 7.2 punktą ir kai atitinkamo diagnostinio gedimo kodo (DGK) būklė yra „patvirtintas ir aktyvus“;
 A.2.1.2.1.2.
 matuoklis turi nustoti skaičiuoti ir išsaugoti esamą vertę, jeigu įvyksta vienas stebimas įvykis ir jeigu gedimas, dėl kurio pirmiau buvo įjungtas matuoklis, išnyksta, arba jeigu triktis ištrinama skaitymo arba techninės priežiūros darbų įrankiu.
 A.2.1.2.1.2.1.
 matuoklis taip pat nustoja skaičiuoti ir išsaugo esamą vertę įjungus darbo režimą;
 A.2.1.2.1.3.
 sustabdžius matuoklį, nustatoma nulinė vertė ir vėl pradedama skaičiuoti, jei aptinkamas su tuo matuokliu susietas gedimas ir įjungiamas darbo režimas;
 A.2.1.2.1.3.1.
 sustabdžius matuoklį, nulinė vertė nustatoma ir tada, kai su tuo matuokliu susijusių stebėjimo prietaisų stebėjimo ciklas užsibaigia neaptikus trikties ir kai per 36 variklio veikimo valandas nuo tada, kai matuoklis buvo paskutinį kartą sustabdytas, neaptinkama su tuo matuokliu susietų trikčių.
 A.2.1.3. Matuoklio mechanizmo schema
 A2.1.1–A2.1.3 paveiksluose parodomas matuoklio mechanizmo veikimas trimis naudojimo atvejais
 A2.1.1 paveikslas
 Dujų tiekimo matuoklio mechanizmo schema (HDDF A tipas). 1 naudojimo atvejis
 Dujų tiekimo sistemos gedimas nustatomas pirmąjį kartą.
 Įjungiamas darbo režimas ir matuoklis pradeda skaičiuoti, kai DGK būsena tampa „patvirtintas ir aktyvus“ (2-asis aptikimas).
 Įjungus darbo režimą transporto priemonė nustoja veikti nepraėjus 30 minučių veikimo laiko.
 Įjungiamas darbo režimas ir transporto priemonės greitis ribojamas iki 20 km/h (žr. šio priedo 4.2.2.1 punktą).
 Matuoklis išsaugo esamą vertę.
 A2.1.2 paveikslas
 Dujų tiekimo matuoklio mechanizmo schema (HDDF A tipas). 2 naudojimo atvejis
 Nustatomas dujų tiekimo sistemos gedimas, kai dujų tiekimo sistemos gedimo matuoklis nėra nulinėje padėtyje (šiuo naudojimo atveju jis rodo vertę, pasiektą 1 naudojimo atveju, kai transporto priemonė nustojo veikti).
 Įjungiamas darbo režimas ir matuoklis pradeda skaičiuoti nuo nulio, kai DGK būsena tampa „galimas“ (1-asis aptikimas, žr. šio priedo 4.2.3.2.1 punktą).
 Po 30 minučių veikimo transporto priemonei nenustojus veikti, įjungiamas darbo režimas ir transporto priemonės greitis ribojamas iki 20 km/h (žr. šio priedo 4.2.2.1 punktą).
 Matuoklis išsaugo 30 minučių veikimo laiko vertę.
 A2.1.3 paveikslas
 Dujų tiekimo matuoklio mechanizmo schema (HDDF A tipas). 3 naudojimo atvejis
 Po 36 veikimo valandų nenustačius dujų tiekimo sistemos gedimo nustatoma nulinė matuoklio vertė (žr. A.2.1.2.3.2.1).
 Vėl nustatomas dujų tiekimo sistemos gedimas, kai dujų tiekimo sistemos gedimo matuoklis yra nulinėje padėtyje (1-asis aptikimas).
 Įjungiamas darbo režimas ir matuoklis pradeda skaičiuoti, kai DGK būsena tampa „patvirtintas ir aktyvus“ (2-asis aptikimas).
 Po 30 minučių veikimo transporto priemonei nenustojus veikti, įjungiamas darbo režimas ir transporto priemonės greitis ribojamas iki 20 km/h (žr. šio priedo 4.2.2.1 punktą).
 Matuoklis išsaugo 30 minučių veikimo laiko vertę.
 A.2.2. Kitų įjungimo ir išjungimo mechanizmų schema
 A.2.2.1. Tuščias degalų bakas
 A2.2 paveiksle iliustruojami įvykiai, vykstantys HDDF transporto priemonėje, kai vienu tipišku naudojimo atveju degalų bakas ištuštėja.
 A2.2 paveikslas
 Įvykių ištuštėjus degalų bakui schema (HDDF A ir B tipai)
 Šiuo naudojimo atveju:
 a)
 šio priedo 4.3.2 punkte nurodyta perspėjimo sistema įjungiama, kai dujų lygis pasiekia gamintojo nustatytą kritinį lygį;
 b)
 įjungiamas darbo režimas (HDDF A tipo atveju) arba variklis perjungiamas į dyzelino režimą (HDDF B tipo atveju).
 HDDF A tipo atveju darbo režimas įjungiamas ir po to, kai transporto priemonė pirmą kartą sustoja arba 30 minučių veikia be sustojimo, jos greitis ribojamas iki 20 km/h (žr. šio priedo 4.2.2.1 punktą).
 Degalų bakas papildomas iš naujo.
 Degalų baką iš naujo papildžius virš kritinio lygio, transporto priemonė vėl veikia dvejopų degalų režimu.
 A.2.2.2. Dujų tiekimo sistemos gedimas
 A2.3 paveiksle pateikta vieno tipiško dujų tiekimo sistemos gedimo atvejo schema. Šis paveikslas turėtų būti suprantamas kaip papildantis pateiktąjį A.2.1 punkte, susijusį su matuoklio mechanizmu.
 A2.3 paveikslas
 Įvykių esant dujų tiekimo sistemos gedimui schema (HDDF A ir B tipai)
 Šiuo naudojimo atveju:
 a)
 dujų tiekimo sistemos triktis nustatoma pirmąjį kartą. DGK būsena tampa „galimas“ (1-asis aptikimas);
 b)
 kai tik DGK būsena tampa „patvirtintas ir aktyvus“ (2-asis aptikimas), įjungiamas darbo režimas (HDDF A tipo atveju) arba variklis perjungiamas į dyzelino režimą (HDDF B tipo atveju).
 HDDF A tipo atveju darbo režimas įjungiamas ir po to, kai transporto priemonė pirmą kartą sustoja arba 30 minučių veikia be sustojimo, jos greitis ribojamas iki 20 km/h (žr. šio priedo 4.2.2.1 punktą).
 Pašalinus triktį transporto priemonė vėl veikia dvejopų degalų režimu.
 A.2.2.3. Dujų sąnaudų nuokrypis
 A2.4 paveiksle pateikta vieno tipiško dujų sąnaudų nuokrypio atvejo schema.
 A2.4 paveikslas
 Įvykių esant dujų sąnaudų nuokrypiui schema (HDDF A ir B tipai)
 Šiuo naudojimo atveju, kai tik DGK būsena tampa „galimas“ (1-asis aptikimas), įjungiamas darbo režimas (HDDF A tipo atveju) arba variklis perjungiamas į dyzelino režimą (HDDF B tipo atveju).
 HDDF A tipo atveju darbo režimas įjungiamas ir po to, kai transporto priemonė pirmą kartą sustoja arba 30 minučių veikia be sustojimo, jos greitis ribojamas iki 20 km/h (žr. šio priedo 4.2.2.1 punktą).
 Pašalinus nuokrypio priežastį, transporto priemonė vėl veikia dvejopų degalų režimu.
 3 priedėlis
 HDDF dvejopų degalų rodytuvas, perspėjimo sistema, veikimo ribojimas. Įrodymo reikalavimai
 A.3.1. Dvejopų degalų rodytuvai
 A.3.1.1. Dvejopų degalų režimo rodytuvas
 Tuo atveju, kai dvejopais degalais varomo variklio tipas yra patvirtintas kaip atskiro techninio mazgo, patvirtinant tipą pademonstruojamas variklio sistemos gebėjimas įjungti dvejopų degalų režimo rodytuvą veikiant dvejopų degalų režimui.
 Tuo atveju, kai dvejopais degalais varomos transporto priemonės tipas yra patvirtintas, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, patvirtinant tipą pademonstruojamas dvejopų degalų režimo rodytuvo įsijungimas veikiant dvejopų degalų režimui.
 Pastaba. Su patvirtinto dvejopais degalais varomo variklio dvejopų degalų režimo rodytuvo įrengimu susiję reikalavimai išdėstyti šio priedo 6.2 punkte.
 A.3.1.2. Dyzelino režimo rodytuvas
 Tuo atveju, kai 1B, 2B arba 3B tipo dvejopais degalais varomo variklio tipas yra patvirtintas kaip atskiro techninio mazgo, patvirtinant tipą pademonstruojamas variklio sistemos gebėjimas įjungti dyzelino režimo rodytuvą veikiant dyzelino režimui.
 Tuo atveju, kai 1B, 2B arba 3B tipo dvejopais degalais varomo variklio tipas yra patvirtintas, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, patvirtinant tipą pademonstruojamas dyzelino režimo rodytuvo įsijungimas veikiant dyzelino režimui.
 Pastaba. Su patvirtinto 1B, 2B arba 3B tipo dvejopais degalais varomo variklio dyzelino režimo rodytuvo įrengimu susiję reikalavimai išdėstyti šio priedo 6.2 punkte.
 A.3.1.3. Darbo režimo rodytuvas
 Tuo atveju, kai dvejopais degalais varomo variklio tipas yra patvirtintas kaip atskiro techninio mazgo, patvirtinant tipą pademonstruojamas variklio sistemos gebėjimas įjungti darbo režimo rodytuvą veikiant darbo režimui.
 Tuo atveju, kai dvejopais degalais varoma transporto priemonė yra patvirtinta, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, patvirtinant tipą pademonstruojamas darbo režimo rodytuvo įsijungimas veikiant darbo režimui.
 Pastaba. Su patvirtinto dvejopais degalais varomo variklio darbo režimo rodytuvo įrengimu susiję reikalavimai išdėstyti šio priedo 6.2 punkte.
 A.3.1.3.1.
 Kai įranga atitinka tuos reikalavimus, pakanka pademonstruoti darbo režimo rodytuvo veikimą įjungiant darbo režimo jungiklį ir tipo patvirtinimo institucijai pateikti įrodymus, kad jis įsijungė tada, kai darbo režimui įsijungti nurodė pati variklio sistema (pvz., algoritmais, imitavimu arba vietinių bandymų rezultatais ir t. t.).
 A.3.2. Perspėjimo sistema
 Tuo atveju, kai dvejopais degalais varomo variklio tipas yra patvirtintas kaip atskiro techninio mazgo, patvirtinant tipą pademonstruojamas variklio sistemos gebėjimas įjungti perspėjimo sistemą, kai dujų lygis bake nebesiekia įspėjamosios ribos.
 Tuo atveju, kai dvejopais degalais varomos transporto priemonės tipas yra patvirtintas, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, patvirtinant tipą pademonstruojamas perspėjimo sistemos įsijungimas, kai dujų lygis bake nebesiekia įspėjamosios ribos. Šiuo tikslu gamintojui paprašius ir gavus tipo patvirtinimo institucijos sutikimą gali būti imituojamas faktinis dujų kiekis.
 Pastaba. Su patvirtinto dvejopais degalais varomo variklio perspėjimo sistemos įrengimu susiję reikalavimai išdėstyti šio priedo 6.2 punkte.
 A.3.3. Veikimo ribojimas
 Tuo atveju, kai 1A arba 2A tipo dvejopais degalais varomo variklio tipas yra patvirtintas kaip atskiro techninio mazgo, patvirtinant tipą pademonstruojamas variklio sistemos gebėjimas įjungti veikimo ribojimo priemones nustačius, kad dujinių degalų bakas yra tuščias, dujų tiekimo sistemos gedimą arba dujų sąnaudų nuokrypį veikiant dvejopų degalų režimui.
 Tuo atveju, kai 1A arba 2A tipo dvejopais degalais varomos transporto priemonės tipas yra patvirtintas atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, patvirtinant tipą pademonstruojamas veikimo ribojimo priemonių įsijungimas nustačius, kad dujinių degalų bakas yra tuščias, dujų tiekimo sistemos gedimą arba dujų sąnaudų nuokrypį veikiant dvejopų degalų režimui.
 Pastaba. Su patvirtinto dvejopais degalais varomo variklio veikimo ribojimo įrengimu susiję reikalavimai išdėstyti šio priedo 6.2 punkte.
 A.3.3.1. Dujų tiekimo sistemos gedimas ir dujų sąnaudų nuokrypis gali būti imituojami gamintojui paprašius ir gavus tipo patvirtinimo institucijos sutikimą.
 A.3.3.2. Tipišku naudojimo atveju, parinktu pritarus patvirtinimo institucijai, pakanka atlikti demonstracinį bandymą ir patvirtinimo institucijai pateikti įrodymus, kad kitais galimais naudojimo atvejais ribojamas veikimas (pvz., algoritmais, imitavimu arba vietinių bandymų rezultatais ir t. t.).
 4 priedėlis
 Papildomos išmetamųjų teršalų bandymo procedūros reikalavimai dvejopais degalais varomiems varikliams
 A.4.1. Bendrosios nuostatos
 Šiame priedėlyje apibrėžiami papildomi reikalavimai ir šios taisyklės 4 priedo išimtys, pagal kuriuos galima atlikti dvejopais degalais varomų variklių išmetamųjų teršalų bandymus, nepriklausomai nuo to, ar tai tik išmetamieji taršalai, ar ir išmetamosios karterio dujos drauge su išmetamosiomis dujomis, kaip nurodyta 4 priedo 6.10 punkte.
 Dvejopais degalais varomų variklių išmetamųjų teršalų bandymą apsunkina tai, kad varikliui naudojami degalai gali skirtis – nuo gryno dyzelino degalų iki mišinių, kuriuose didžiąją dalį sudaro dujiniai degalai ir tik nedidelis kiekis dyzelino (kaip degimo šaltinis). Dvejopais degalais varomų variklių naudojamų degalų santykis taip pat gali labai pasikeisti priklausomai nuo variklio eksploatavimo sąlygų. Todėl tokių variklių išmetamųjų teršalų bandymams taikomos specialios atsargumo priemonės ir ribojimai.
 A.4.2. Bandymo sąlygos (4 priedo 6 punktas)
 A.4.2.1. Laboratorinio bandymo sąlygos (4 priedo 6.1 punktas)
 Dvejopais degalais varomų variklių parametras fa
 pagal šios taisyklės 4 priedo 6.1 punkto (a)(2) formulę.
 A.4.3. Bandymo procedūros (4 priedo 7 punktas)
 A.4.3.1. Matavimo procedūros (4 priedo 7.1.3 punktas)
 Rekomenduojama dvejopais degalais varomų variklių matavimo procedūra yra 4 priedo 7.1.3 punkte nurodyta b procedūra (CVS sistema).
 Ši matavimo procedūra užtikrina, kad atliekant bandymą skirtinga degalų sudėtis turės įtakos tik angliavandenilių matavimo rezultatams. Tai kompensuojama vienu iš 4.4 punkte nurodytų metodų.
 Kiti matavimo metodai, kaip antai 4 priedo 7.1.3 punkte nurodytas a metodas (nepraskiestų dujų / dalies srauto matavimas), gali būti taikomi taikant tam tikras atsargumo priemones, susijusias su išmetamųjų dujų masės srauto nustatymo ir apskaičiavimo metodais. Degalų parametrų fiksuotos vertės ir ugas
 vertės taikomos kaip aprašyta 6 priedėlyje.
 A.4.4. Išmetamųjų teršalų apskaičiavimas (4 priedo 8 punktas)
 Neleidžiama skaičiuoti išmetamųjų teršalų molinės masės pagal BTR Nr. 11 7 priedą dėl ne keliams skirtų mobiliųjų mašinų išmetamųjų teršalų bandymo protokolo.
 A.4.4.1. Drėgnio pataisa (4 priedo 8.1 punktas)
 A.4.4.1.1. Nepraskiestos išmetamosios dujos (4 priedo 8.1.1 punktas)
 Drėgnio pataisai apskaičiuoti taikomos 4 priedo 8.1.1 punkto 15 ir 17 lygtys.
 Konkrečių degalų parametrai nustatomi pagal 6 priedėlio A.6.2 ir A.6.3 punktus.
 A.4.4.1.2. Praskiestos išmetamosios dujos (4 priedo 8.1.2 punktas)
 Drėgnio pataisai apskaičiuoti taikomos 4 priedo 8.1.2 punkto 19 ir 20 lygtys.
 Drėgnio pataisai taikomas dvejopų degalų mišinio molinis vandenilio santykis α. Šis molinis vandenilio santykis apskaičiuojamas pagal išmatuotas abiejų rūšių degalų sąnaudų vertes remiantis 6 priedėlio A.6.4 punktu.
 A.4.4.2. NOx drėgnio pataisa (4 priedo 8.2 punktas)
 Dyzelinių variklių NOx drėgnio pataisa, kaip nurodyta 4 priedo 8.2.1 punkte, taikoma dvejopais degalais varomų variklių NOx drėgnio pataisai apskaičiuoti:
 (A4.1)
 čia:
 Ha – įsiurbiamo oro drėgnis, vandens kiekis (g) kilograme sauso oro.
 A.4.4.3. Dalies srauto skiedimas (PFS) ir nepraskiestų dujų matavimas (4 priedo 8.4 punktas)
 A.4.4.3.1. Išmetamųjų dujų masės srauto nustatymas (4 priedo 8.4.1 punktas)
 Išmetamųjų dujų masės srautas nustatomas pagal tiesioginį matavimo metodą, kaip aprašyta 8.4.1.3 punkte.
 Užuot taikius tą metodą, gali būti taikomas oro srauto ir oro bei degalų santykio matavimo metodas pagal 8.4.1.6 punktą (30, 31 ir 32 lygtys), tačiau tik jei α, γ, δ ir ε vertės yra nustatytos pagal 6 priedėlio A.6.2 ir A.6.3 punktus. Oro ir degalų santykiui nustatyti neleidžiama naudoti cirkonio tipo jutiklio.
 A.4.4.3.2. Dujinių sudedamųjų dalių nustatymas (4 priedo 8.4.2 punktas)
 Skaičiavimai atliekami pagal 4 priedo 8 punktą, bet ugas
 vertės ir moliniai santykiai taikomi, kaip aprašyta 6 priedėlio A.6.2 ir A.6.3 punktuose.
 A.4.4.3.3. Kietųjų dalelių apskaičiavimas (4 priedo 8.4.3 punktas)
 Išmetamųjų teršalų kietosioms dalelėms apskaičiuoti pagal dalinio skiedimo matavimo metodą taikomas 4 priedo 8.4.3.2 punktas.
 Skiedimo santykiui reguliuoti gali būti taikomas vienas iš dviejų metodų:
 —
 tiesioginis masės srauto matavimas, kaip aprašyta 8.4.1.3 punkte;
 —
 oro srauto ir oro bei degalų santykio matavimo metodas pagal 8.4.1.6 punktą (30, 31 ir 32 lygtys) gali būti taikomas tik drauge su išankstinės kontrolės metodu, aprašytu 8.4.1.2 punkte, ir tik jei α, γ, δ ir ε vertės yra nustatytos pagal 6 priedėlio A.6.2 ir A.6.3 punktus.
 Atliekamas kiekvieno matavimo kokybės patikrinimas pagal 9.4.6.1 punktą.
 A.4.4.3.4. Papildomi reikalavimai, susiję su išmetamųjų dujų masės srauto matuokliu
 A.4.4.3.1 ir A.4.4.3.3 punktuose nurodytas srauto matuoklis nėra jautrus išmetamųjų dujų sudėties ir tankio pokyčiams. Į nedideles Pito vamzdelio arba, pvz., tūtos tipo matavimo paklaidas (lygias išmetamųjų dujų tankio kvadratinei šakniai) gali būti neatsižvelgiama.
 A.4.4.4. Viso srauto skiedimo matavimas (CVS) (4 priedo 8.5 punktas)
 Galimas degalų sudėties pokytis turės įtakos tik skaičiuojant angliavandenilių matavimo rezultatus. Visoms kitoms sudedamosioms dalims taikomos atitinkamos 4 priedo 8.5.2 punkto lygtys.
 Tikslios lygtys taikomos skaičiuojant išmetamų angliavandenilių kiekį naudojant molinius sudedamųjų dalių santykius, nustatytus išmatavus abiejų rūšių degalų sąnaudas pagal 6 priedo A.6.4 punktą.
 A.4.4.4.1. Koncentracijos verčių su fono pataisa nustatymas (4 priedo 8.5.2.3.2 punktas)
 Stechiometriniam koeficientui apskaičiuoti degalų molinis vandenilio santykis α apskaičiuojamas kaip degalų mišinio vidutinis molinis vandenilio santykis bandymo metu pagal 6 priedėlio A.6.4 punktą.
 Vietoj to 4 priedo 59 arba 60 lygtyje gali būti naudojama dujinių degalų Fs
 vertė.
 A.4.5. Įrangos specifikacija ir patikra (4 priedo 9 punktas)
 A.4.5.1. Deguonies kiekio poveikio patikros dujos (4 priedo 9.3.3.4 punktas)
 Dvejopais degalais varomiems varikliams reikalingos deguonies koncentracijos vertės atitinka reikiamas dyzelinių variklių vertes, nurodytas 4 priedo 9.3.3.4 punkto 8 lentelėje.
 A.4.5.2. Deguonies kiekio poveikio patikra (4 priedo 9.3.7.3 punktas)
 Dvejopais degalais varomiems varikliams matuoti skirti prietaisai patikrinami taikant procedūras, atitinkančias slėginio uždegimo varikliams taikomas procedūras. Pagal 4 priedo 9.3.7.3 punkto b papunktį taikomas 21 procento deguonies mišinys.
 A.4.5.3. Gesinimo vandeniu tikrinimas (4 priedo 9.3.9.2.2)
 Šios taisyklės 4 priedo 9.3.9.2.2 nurodytas gesinimo vandeniu tikrinimas atliekamas matuojant tik drėgnų NOx dujų koncentraciją. Dvejopais degalais varomų variklių, kurie varomi gamtinėmis dujomis, atveju toks tikrinimas atliekamas tariant, kad H/C santykis yra 4 (metanas). Šiuo atveju . Dvejopais degalais varomų variklių, kurie varomi SND, atveju toks tikrinimas atliekamas tariant, kad H/C santykis yra 2,525. Šiuo atveju .
 5 priedėlis
 Papildomos PEMS išmetamųjų teršalų bandymo procedūros reikalavimai dvejopais degalais varomiems varikliams
 A.5.1. Bendrosios nuostatos
 Šiame priedėlyje apibrėžiami papildomi reikalavimai ir šios taisyklės 8 priedo išimtys, pagal kuriuos galima atlikti dvejopais degalais varomų variklių PEMS išmetamųjų teršalų bandymus.
 Dvejopais degalais varomų variklių išmetamųjų teršalų bandymą apsunkina tai, kad varikliui naudojami degalai gali skirtis – nuo gryno dyzelino degalų iki mišinių, kuriuose didžiąją dalį sudaro dujiniai degalai ir tik nedidelis kiekis dyzelino (kaip degimo šaltinis). Dvejopais degalais varomų variklių naudojamų degalų santykis taip pat gali labai pasikeisti priklausomai nuo variklio eksploatavimo sąlygų. Todėl tokių variklių išmetamųjų teršalų bandymams taikomos specialios atsargumo priemonės ir ribojimai.
 A.5.2. Taikomi šie 8 priedo 1 priedėlio pakeitimai:
 A.5.2.1.
 A.1.2.2 punkto 1 lentelės 2 pastaba suprantama taip:
 (2)
 Tik varikliams, varomiems gamtinėmis dujomis
 A.5.2.2.
 A.1.3.3 punktas „Drėgnio pataisa“ suprantama taip:
 Jeigu koncentracija buvo išmatuota sausoms dujoms, ji perskaičiuojama drėgnoms dujoms pagal 4 priedo 8.1 punktą ir šio priedo 4 priedėlio 4.1.1 punktą.
 A.5.2.3.
 A.1.3.5 punktas „Momentinio išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimas“ suprantamas taip:
 Išmetamųjų teršalų masė nustatoma taip, kaip nurodyta 4 priedo 8.4.2.3 punkte. ugas
 vertės nustatomos pagal 15 priedo 6 priedėlio A.6.2 ir A.6.3 punktus.
 6 priedėlis
 Dvejopais degalais varomų variklių molinių sudedamųjų dalių santykių ir ugas verčių nustatymas
 A.6.1. Bendrosios nuostatos
 Šiame priedėlyje apibrėžiamas molinių sudedamųjų dalių santykių ir ugas
 verčių nustatymas apskaičiuojant drėgnio koeficientą ir išmetamųjų teršalų apskaičiavimas atliekant dvejopais degalais varomų variklių išmetamųjų teršalų kiekio bandymus.
 A.6.2. Veikimas dvejopų degalų režimu
 A.6.2.1. 1A arba 1B tipo dvejopais degalais varomiems varikliams, veikiantiems dvejopų degalų režimu, taikomos dujinių degalų molinių sudedamųjų dalių santykių ir ugas
 vertės.
 A.6.2.2. 2A ir 2B tipo dvejopais degalais varomiems varikliams, dviejų rūšių veikiantiems degalų režimu, taikomos A6.1 ir A6.2 lentelėse pateiktos molinių sudedamųjų dalių santykių ir ugas
 vertės.
 A6.1 lentelė
 Moliniai sudedamųjų dalių santykiai 50 proc. dujinių degalų ir 50 proc. dyzelino mišiniui (masės proc.)
 Dujiniai degalai
 α
 γ
 δ
 ε
 CH4
 2,8681
 0
 0
 0,0040
 GR
 2,7676
 0
 0
 0,0040
 G23
 2,7986
 0
 0,0703
 0,0043
 G25
 2,7377
 0
 0,1319
 0,0045
 Propanas
 2,2633
 0
 0
 0,0039
 Butanas
 2,1837
 0
 0
 0,0038
 SND
 2,1957
 0
 0
 0,0038
 SND (A degalai)
 2,1740
 0
 0
 0,0038
 SND (B degalai)
 2,2402
 0
 0
 0,0039
 A6.2 lentelė
 Nepraskiestų išmetamųjų dujų ugas
 ir sudedamųjų dalių tankio vertės 50 proc. dujinių degalų ir 50 proc. dyzelino mišinio atveju (masės proc.)
 Dujiniai degalai
 ρ
 e
 Dujos
 NOx
 CO
 HC
 CO2
 O2
 CH4
 ρ
 gas [kg/m3]
 2,053
 1,250
 (1)
 1,9636
 1,4277
 0,716
 u
 gas
 (2)
 SGD/SND (3)
 1,2786
 0,001606
 0,000978
 0,000528 (4)
 0,001536
 0,001117
 0,000560
 Propanas
 1,2869
 0,001596
 0,000972
 0,000510
 0,001527
 0,001110
 0,000556
 Butanas
 1,2883
 0,001594
 0,000971
 0,000503
 0,001525
 0,001109
 0,000556
 SND (5)
 1,2881
 0,001594
 0,000971
 0,000506
 0,001525
 0,001109
 0,000556
 A.6.2.3. 3B tipo dvejopais degalais varomiems varikliams, veikiantiems dvejopų degalų režimu, taikomos dyzelino molinių sudedamųjų dalių santykių ir ugas
 vertės.
 A.6.2.4. Apskaičiuojant išmetamą angliavandenilių kiekį visų tipų dvejopais degalais varomiems varikliams, veikiantiems dvejopų degalų režimu, taikomos tokios sąlygos:
 —
 THC išmetamiesiems teršalams apskaičiuoti taikoma dujinių degalų ugas
 vertė;
 —
 NMHC išmetamiesiems teršalams apskaičiuoti taikoma pagal CH2.93 apskaičiuota ugas
 vertė;
 —
 išmetamam CH4 apskaičiuoti taikoma pagal CH4 apskaičiuota ugas
 vertė.
 A.6.3. Eksploatacija dyzelino režimu
 1B, 2B arba 3B tipo dvejopais degalais varomiems varikliams, eksploatuojamiems dyzelino režimu, taikomos dyzelino molinių sudedamųjų dalių santykių ir ugas
 vertės.
 A.6.4. Molinių sudedamųjų dalių santykių nustatymas, kai žinomas degalų mišinys
 A.6.4.1. Degalų mišinio sudedamųjų dalių apskaičiavimas
 (A6.1)
 (A6.2)
 (A6.3)
 (A6.4)
 (A6.5)
 čia:
 q
 mf1
 –
 1-ųjų degalų masės srautas, kg/s;
 q
 mf2
 –
 2-ųjų degalų masės srautas, kg/s;
 w
 ALF
 –
 vandenilio kiekis degaluose, masės proc.;
 w
 BET
 –
 anglies kiekis degaluose, masės proc.;
 w
 GAM
 –
 sieros kiekis degaluose, masės proc.;
 w
 DEL
 –
 azoto kiekis degaluose, masės proc.;
 w
 EPS
 –
 deguonies kiekis degaluose, masės proc.
 A.6.4.2. H, C, S, N ir O molinių santykių, susijusių su C, apskaičiavimas degalų mišiniams (pagal ISO 8178-1, A-A.2.2.2 priedas)
 (A6.6)
 (A6.7)
 (A6.8)
 (A6.9)
 čia:
 w
 ALF –
 vandenilio kiekis degaluose, masės proc.;
 w
 BET –
 anglies kiekis degaluose, masės proc.;
 w
 GAM –
 sieros kiekis degaluose, masės proc.;
 w
 DEL –
 azoto kiekis degaluose, masės proc.;
 w
 EPS –
 deguonies kiekis degaluose, masės proc.;
 α
 molinis vandenilio santykis (H/C);
 γ
 molinis sieros santykis (S/C);
 δ
 molinis azoto santykis (N/C);
 ε
 molinis deguonies santykis (O/C);
 pagal degalus CH
 α
 O
 ε
 N
 δ
 S
 γ
 .
 A.6.4.3. ugas
 verčių apskaičiavimas degalų mišiniui
 Nepraskiestų išmetamųjų dujų ugas
 vertės degalų mišiniui gali būti apskaičiuojamos pagal 4 priedo 8.4.2.4 punkto tikslias lygtis ir pagal tą punktą apskaičiuotus molinius santykius.
 Sistemų su pastovios masės srautu atveju praskiestų išmetamųjų dujų ugas
 vertėms apskaičiuoti taikoma 4 priedo 8.5.2.3.1 punkto 57 lygtis.
 (1) priklauso nuo degalų;
 (2) kai λ = 2, sausas oras, 273 K, 101,3 kPa;
 (3) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C = 58 – 76 proc.; H = 19 – 25 proc.; N = 0 – 14 proc. (CH4, G20, GR, G23 ir G25);
 (4) NMHC remiantis CH2,93 (visam HC kiekiui taikomas CH4
 ugas
 koeficientas);
 (5) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C3 = 27 – 90 proc.; C4 = 10 – 73 proc. (SND A ir B degalai).