type: caselaw

text:
C 352/16 EL Επι ́σημη Εφημερι ́δα των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των 4.12.1999
 — επικουρικα ́, να αναιρε ́σει την απο ́φαση του Πρωτοδικει ́ου ως 6. Εσφαλμε ́νη ερμηνει ́α και εφαρμογη ́ του κοινοτικου ́ δικαι ́ου,
 προς τα κεφα ́λαια που αφορα ́ το αιτητικο ́ της αναιρε ́σεως και καθω ́ς και ανεπαρκη ́ς εκτι ́μηση των αποδει ́ξεων, ο ́σον αφορα ́
 να ακυρω ́σει η ́ να μειω ́σει ανα ́λογα το προ ́στιμο που επιβλη ́- τη σχε ́ση μεταξυ ́ του προστι ́μου που επιβλη ́θηκε στην Enichem
 θηκε στην Enichem με την απο ́φαση της Επιτροπη ́ς, και του ποσοστου ́ αγορα ́ς που ελε ́γχει η εταιρι ́α αυτη ́.
 — να καταδικα ́σει την Επιτροπη ́ στα δικαστικα ́ ́εξοδα το ́σο της 7. Εσφαλμε ́νη ερμηνει ́α και εφαρμογη ́ του κοινοτικου ́ δικαι ́ου,
 παρου ́σας διαδικασι ́ας, ο ́σο και της πρωτοβα ́θμιας δι ́κης. ο ́σον αφορα ́ την αρχη ́ της αναλογικο ́τητας μεταξυ ́ παραβα ́σεως
 και προστι ́μου.
 Η Enichem SpA βα ́λλει κατα ́ της αποφα ́σεως του Πρωτοδικει ́ου
 για τους ακο ́λουθους λο ́γους
 A. Λο ́γοι αναγο ́μενοι στη διαδικασι ́α
 Αι ́τηση αναιρε ́σεως της Wacker-Chemie GmbH και της
 1. Εσφαλμε ́νη ερμηνει ́α και εφαρμογη ́ του α ́ρθρου 44, παρα ́γρα- Hoechst AG, που υποβλη ́θηκε στις 5 Ιουλι ́ου 1999 κατα ́
 φος 1, στοιχει ́ο γ', του Κανονισμου ́ ∆ιαδικασι ́α του Πρωτοδι- της αποφα ́σεως της 20η ́ς Απριλι ́ου 1999 την οποι ́α εξε ́δωσε
 κει ́ου και της κοινοτικη ́ς νομολογι ́ας περι ́ παραδεκτου ́. το Πρωτοδικει ́ο των Ευρωπαϊκω ́ ν Κοινοτη ́των (τρι ́το πενταμε-
 λε ́ς τμη ́μα) στις συνεκδικασθει ́σες υποθε ́σεις T-305/94,
 T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94,
 2. Εσφαλμε ́νη ερμηνει ́α και εφαρμογη ́ του κοινοτικου ́ δικαι ́ου,
 T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 και
 ο ́σον αφορα ́ τη δεσμευτικο ́τητα του δεδικασμε ́νου.
 T-335/94, Limburgse Vinyl Maatschappij NV, Elf Atochem
 SA, BASF AG, Shell International Chemical Company Ltd,
 3. Εσφαλμε ́νη ερμηνει ́α και εφαρμογη ́ του κοινοτικου ́ δικαι ́ου, DSM NV και DSM Kunststoffen BV, Wacker-Chemie
 ο ́σον αφορα ́ το ανι ́σχυρο των διαδικαστικω ́ν πρα ́ξεων που GmbH, Hoechst AG, Société artésienne de vinyle,
 προηγη ́θηκαν της εκδο ́σεως της αποφα ́σεως της Επιτροπη ́ς. Montedison SpA, Imperial Chemical Industries plc, Hüls
 AG καθω ́ ς Enichem SpA κατα ́ Επιτροπη ́ς των Ευρωπαϊκω ́ν
 4. Εσφαλμε ́νη ερμηνει ́α και εφαρμογη ́ του κοινοτικου ́ δικαι ́ου, Κοινοτη ́των
 ο ́σον αφορα ́ τα δικαιω ́ματα α ́μυνας σε περι ́πτωση νε ́ας εκδο ́-
 σεως ακυρωθει ́σας αποφα ́σεως περι ́ παραβα ́σεως επιχειρη ́σεως. (Υπο ́θεση C-252/99 P)
 5. Παρα ́βαση του α ́ρθρου 190 της Συνθη ́κης: ́ελλειψη αιτιολο-
 (1999/C 352/25)
 γι ́ας ως προς το ζη ́τημα αν ει ́ναι επαρκει ́ς οι λο ́γοι που
 παρε ́θεσε η Επιτροπη ́ για την εκ νε ́ου ́εκδοση της αποφα ́σεως
 PVC. Η Wacker-Chemie GmbH και η Hoechst AG, εκπροσωπου ́μενες
 απο ́ τον δικηγο ́ρο Hans Hellmann, Am Morsdorfer Hof 16,
 D-50933 Köln, α ́σκησε ενω ́πιον του ∆ικαστηρι ́ου των Ευρωπαϊκω ́ν
 Κοινοτη ́των στις 5 Ιουλι ́ου 1999 αναι ́ρεση κατα ́ της αποφα ́σεως
 B. Λο ́γοι αναγο ́μενοι στην ουσι ́α που εξε ́δωσε στις 20 Απριλι ́ου 1999 το τρι ́το πενταμελε ́ς τμη ́μα
 του Πρωτοδικει ́ου των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των στις συνεκδικασ-
 1. Εσφαλμε ́νη ερμηνει ́α και εφαρμογη ́ του κοινοτικου ́ δικαι ́ου σε θει ́σες υποθε ́σεις T-305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94,
 σχε ́ση με τις συνε ́πειες της εκ με ́ρους του Πρωτοδικει ́ου T-314/94, T-315/94, T-316/94, T-318/94, T-325/94,
 διαπιστω ́σεως ο ́τι δεν υπα ́ρχει συνε ́πεια μεταξυ ́ των δυ ́ο T-328/94, T-329/94 και T-335/94, Limburgse Vinyl
 εγγρα ́φων που περιε ́χουν τις αιτια ́σεις της Επιτροπη ́ς («των Maatschappij NV, Elf Atochem SA, BASF AG, Shell
 προγραμματικω ́ν εγγρα ́φων»). International Chemical Company Ltd, DSM NV και DSM
 Kunststoffen BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG, Société
 artésienne de vinyle, Montedison SpA, Imperial Chemical
 2. Εσφαλμε ́νη εφαρμογη ́ του κοινοτικου ́ δικαι ́ου και της νεο ́τερης Industries plc, Hüls AG καθω ́ς και Enichem SpA κατα ́ Επιτροπη ́ς
 νομολογι ́ας σε σχε ́ση με την ατομικη ́ ευθυ ́νη που γεννα ́ται απο ́ των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των.
 συλλογικη ́ παρα ́βαση επιχειρη ́σεων.
 Οι αναιρεσει ́ουσες ζητου ́ν απο ́ το ∆ικαστη ́ριο:
 3. Παρα ́βαση του κοινοτικου ́ δικαι ́ου, ο ́σον αφορα ́ τα δικαιω ́ματα
 α ́μυνας των διαδι ́κων, κυρι ́ως σε σχε ́ση με τη δυνατο ́τητα
 προσβα ́σεως στον φα ́κελο της υποθε ́σεως. 1. να ακυρω ́σει τους αριθμου ́ς 4 και 5 του διατακτικου ́ της
 αποφα ́σεως του Πρωτοδικει ́ου της 20η ́ς Απριλι ́ου 1999 στις
 υποθε ́σεις Τ-315/94, Wacker-Chemie GmbH και T-316/94,
 4. Εσφαλμε ́νη ερμηνει ́α και εφαρμογη ́ στην προκειμε ́νη περι ́πτωση Hoechst AG κατα ́ Επιτροπη ́ς των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των και
 των αρχω ́ν περι ́ προσδιορισμου ́ των προστι ́μων/Εσφαλμε ́νη
 εκτι ́μηση της σχε ́σεως μεταξυ ́ κυ ́κλου εργασιω ́ν και προστι ́μου. α) να κηρυ ́ξει α ́κυρη την αποτελου ́σα αντικει ́μενο της διαφο-
 ρα ́ς απο ́φαση 94/599/ΕΚ (1) της Επιτροπη ́ς, της 27ης
 5. Εσφαλμε ́νη ερμηνει ́α και εφαρμογη ́ του κοινοτικου ́ δικαι ́ου και Ιουλι ́ου 1994, στο πλαι ́σιο της διοικητικη ́ς διαδικασι ́ας
 της νεο ́τερης νομολογι ́ας περι ́των υποχρεω ́σεων της Επιτροπη ́ς Kartell IV/31.865, PVC, κατα ́ την αι ́τηση, στο με ́τρο που
 σχετικα ́ με την ανακοι ́νωση των κριτηρι ́ων υπολογισμου ́ των αυτη ́ αφορα ́ τις αναιρεσει ́ουσες, επικουρικω ́ ς, να μειω ́σει
 προστι ́μων. το σε βα ́ρος αυτω ́ν επιβληθε ́ν προ ́στιμο, ́η
 ---pagebreak--- 4.12.1999 EL Επι ́σημη Εφημερι ́δα των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των C 352/17
 β) ́ακρως επικουρικω ́ ς, στην περι ́πτωση που η διαφορα ́ δεν ́εκφραση της γνω ́μης της εξυπηρετει ́ τη συζη ́τηση επι ́ της
 ει ́ναι ω ́ριμη για να εκδοθει ́ απο ́φαση, να αναπε ́μψει την προτα ́σεως περι ́ αποφα ́σεως, την οποι ́α η Επιτροπη ́ πρε ́πει
 υπο ́θεση στο Πρωτοδικει ́ο προκειμε ́νου να συζητηθει ́ εκ να υποβα ́λει μαζι ́ με την προ ́σκληση για κοινη ́ συνεδρι ́αση.
 νε ́ου και να εκδοθει ́ νε ́α απο ́γαση·
 Με την προσβαλλομε ́νη απο ́φαση αγνοει ́ται ο ́τι οι υποχ-
 2. να καταδικα ́σει την Επιτροπη ́ στα ́εξοδα της δι ́κης, επικουρι- ρεω ́σεις για παυ ́ση και παρα ́λειψη μπορου ́ν να θεμελιω-
 κω
 ́ ς, στην περι ́πτωση της αναπομπη ́ς, να επιφυλα ́ξει την θου ́ν μο ́νο συνδυαζο ́μενες σε πολυ ́ κοντινο ́ με την προφο-
 απο ́φαση επι ́ των δικαστικω ́ν εξο ́δων στο Πρωτοδικει ́ο. ρικη ́ ακρο ́αση χρο ́νο, και μια χρονικω ́ς εγγυ ́ς σχετικη ́
 απο ́φαση η ́δη για τον λο ́γο αυτο ́ν ει ́ναι επιβλητε ́α.
 Λο ́γοι της αναιρε ́σεως και κυ ́ρια επιχειρη ́ματα
 — ∆ικονομικα ́ ελαττω ́ματα Ομοι ́ως, αποτελει ́ νομικη ́ πλα ́νη η αποδοχη ́ του ο ́τι ο
 καθορισμο ́ς του προστι ́μου δεν επηρεα ́ζεται απο ́ την
 — 'Ελλειψη νο ́μιμης συνθε ́σεως του τμη ́ματος: Το τρι ́το παρο ́δο του χρο ́νου. Η Επιτροπη ́ πρε ́πει να αποφασι ́σει
 πενταμελε ́ς τμη ́μα ει ́χε μεν κατα ́ την επ' ακροατηρι ́ου σχετικα ́ κατα ́ την α ́σκηση της διακριτικη ́ς της ευχε ́ρειας,
 συζη ́τηση νο ́μιμη συ ́νθεση, αυτο ́ ο ́μως δεν συνε ́βαινε πλε ́ον αλλα ́ λαμβα ́νοντας υπο ́ψη τις υπα ́ρχουσες κατα ́ τον χρο ́νο
 κατα ́ την ́εκδοση της αποφα ́σεως. Αν ́ενας καλου ́μενος να της δευ ́τερης αποφα ́σεως πραγματικε ́ς σχε ́σεις. Επιπλε ́ον,
 συμπρα ́ξει στην απο ́φαση δικαστη ́ς απε ́χει λο ́γω λη ́ξεως υποχρεου ́ται, κατα ́ τον υπολογισμο ́ του προστι ́μου να
 της θητει ́ας του, δεν προκυ ́πτει α ́ρτιος αριθμο ́ς δικαστω ́ν λα ́βει υπο ́ψη επι ́σης τις περιουσιακε ́ς σχε ́σεις και συ ́μφωνα
 «λο ́γω απουσι ́ας η ́ κωλυ ́ματος», και το α ́ρθρο 32, παρα ́γρα- με το α ́ρθρο 15, παρα ́γραφος 2, του κανονισμου ́ 17/62,
 φος 1, του Κανονισμου ́ ∆ιαδικασι ́ας, η ́δη συ ́μφωνα με ιδι ́ως, τις πωλη ́σεις που πραγματοποιη ́θηκαν κατα ́ την
 το γρα ́μμα του, δεν ́εχει εφαρμογη ́. Στην προκειμε ́νη τελευται ́α διαχειριστικη ́ περι ́οδο.
 περι ́πτωση, ο συγκεκριμε ́νος δικαστη ́ς η ́δη επτα ́ μη ́νες πριν
 απο ́ την ́εκδοση της αποφα ́σεως ει ́χε αποχωρη ́σει απο ́ την — Παρα ́βαση του α ́ρθρου 81, παρα ́γραφος 1, της Συνθη ́κης ΕΚ
 υπηρεσι ́α του, η αποχω ́ρηση ́ του η ́ταν προφανω ́ς η ́δη και του α ́ρθρου 15, παρα ́γραφος 2, του κανονισμου ́ 17/62.
 πριν απο ́ την επ' ακροατηρι ́ου συζη ́τηση βε ́βαιη και το
 Πρωτοδικει ́ο ει ́χε, επομε ́νως, επαρκω ́ς την ευκαιρι ́α να
 μεριμνη ́σει εγκαι ́ρως για τη νο ́μιμη συ ́νθεση πε ́ντε (1) ΕΕ L 239, της 14.9.1994, σ. 14.
 (2) ΕΕ ειδ. ́εκδ. 08/01, σ. 25.
 δικαστω ́ν. (3) ΕΕ ειδ. ́εκδ. 08/01, σ. 37.
 Η ́εκδοση της προσβαλλομε ́νης αποφα ́σεως απο ́ ́ενα τμη ́μα
 χωρι ́ς νο ́μιμη συ ́νθεση παραβια ́ζει ταυτο ́χρονα την αρχη ́
 του νο ́μιμου δικαστη ́.
 — Μη διευκρι ́νιση αμφισβητουμε ́νων πραγματικω ́ν περιστα-
 τικω ́ν: αν το Πρωτοδικει ́ο θεωρου ́σε ο ́τι οι αναφερθε ́ντες
 απο ́ την προσφευ ́γουσα Hoechst και επιβεβαιωθε ́ντες
 απο ́ μια επω ́νυμη οικονομικη ́ εταιρι ́α ελε ́γχου αριθμοι ́ Αι ́τηση αναιρε ́σεως της εταιρι ́ας Imperial Chemical
 πωλη ́σεων δεν ευσταθου ́σαν η ́ ο ́τι η ́σαν αμφι ́βολοι, ω ́φειλε Industries plc που ασκη ́θηκε στις 8 Ιουλι ́ου 1999 κατα ́ της
 να προβει ́ στη διεξαγωγη ́ αποδει ́ξεων. ∆ιο ́τι για την αποφα ́σεως της 20η ́ς Απριλι ́ου 1999, την οποι ́α εξε ́δωσε το
 καταδι ́κη λο ́γω παραβα ́σεως συμπρα ́ξεως επιχειρη ́σεων σε Πρωτοδικει ́ο των Ευρωπαϊκω ́ ν Κοινοτη ́των (τρι ́το πενταμελε ́ς
 καμι ́α περι ́πτωση δεν αρκει ́ να αμφισβητηθου ́ν τα στοιχει ́α τμη ́μα) στις συνεκδικασθει ́σες υποθε ́σεις T-305/94 (1),
 μεμονωμε ́νων διαδι ́κων η ́ να χαρακτηρισθου ́ν απι ́θανα. T-306/94 (2), T-307/94 (3), T-313/94 (4), T-314/94 (5),
 Αντιθε ́τως, πρε ́πει να αποδειχθου ́ν συγκεκριμε ́να στους T-315/94 (6), T-316/94 (7), T-318/94 (8), T-325/94 (9),
 θιγομε ́νους εκει ́να τα πραγματικα ́ περιστατικα ́ στα οποι ́α T-328/94 (10), T-329/94 (11) και T-335/94 (12), Limburgse
 στηρι ́ζεται η παραδοχη ́ της παραβα ́σεως της συμπρα ́ξεως Vinyl Maatschappij NV, Elf Atochem SA, BASF AG, Shell
 επιχειρη ́σεων. Αν, μετα ́ την εξα ́ντληση των διαθεσι ́μων International Chemical Company Ltd, DSM NV και DSM
 δυνατοτη ́των διευκρινι ́σεως, εξακολουθου ́ν να υπα ́ρχουν Kunststoffen BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG,
 αμφιβολι ́ες, η απο ́φαση πρε ́πει να ληφθει ́ υπε ́ρ του Société artésienne de vinyle, Montedison SpA, Imperial
 κατηγορουμε ́νου. Chemical Industries plc, Hüls AG και Enichem SpA,
 αντι ́στοιχα, κατα ́ Επιτροπη ́ς των Ευρωπαϊκω ́ ν Κοινοτη ́των
 — Παραβι ́αση του κοινοτικου ́ δικαι ́ου
 — Παρα ́βαση του α ́ρθρου 231, πρω ́το εδα ́φιο, σε συνδυασμο ́ (Υπο ́θεση C-254/99 P)
 με το α ́ρθρο 230, τε ́ταρτο εδα ́φιο, της Συνθη ́κης ΕΚ,
 του α ́ρθρου 10, παρα ́γραφος 3, και του α ́ρθρου 19, (1999/C 352/26)
 παρα ́γραφος 1, του κανονισμου ́ 17/62 (2), καθω ́ς και των
 α ́ρθρων 1, 2, 4 και 7 του κανονισμου ́ 99/63 (3): αντι ́θετα
 προς την α ́ποψη του Πρωτοδικει ́ου, ως προς την προσβαλ- Η εταιρι ́α Imperial Chemical Industries plc (στο εξη ́ς: ICI), του
 λομε ́νη απο ́φαση της Επιτροπη ́ς δεν ́ελαβε χω ́ρα ου ́τε ομι ́λου Imperial Chemical House, 9 Millbank, London SW1,
 ακρο ́αση των διαδι ́κων ου ́τε ακρο ́αση της Συμβουλευτικη ́ς εκπροσωπου ́μενη απο ́ τους David Vaughan QC, David Anderson
 Επιτροπη ́ς επι ́ συμπρα ́ξεων και δεσποζουσω ́ν θε ́σεων. Το QC και Kelyn Bacon, barrister, ενεργου ́ντες κατ' εντολη ́ του
 Πρωτοδικει ́ο αρκει ́ται αντ' αυτου ́ στις ακροα ́σεις οι οποι ́ες γραφει ́ου Richard Coles και Shirley Turner, Solicitors, με
 διεξη ́χθησαν σχεδο ́ν ́εξι χρο ́νια πριν απο ́ την ́εκδοση της αντι ́κλητο στο Λουξεμβου ́ργο τον δικηγο ́ρο Lambert Dupong,
 προσβαλλομε ́νης αποφα ́σεως περι ́ προστι ́μου επ' ευκαιρι ́α 4-6, rue de la Boucherie, α ́σκησε ενω ́πιον του ∆ικαστηρι ́ου των
 α ́λλης — εκτο ́ς της προσβαλλομε ́νης — αποφα ́σεως. Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των στις 8 Ιουλι ́ου 1999 αι ́τηση αναιρε ́σεως
 κατα ́ της αποφα ́σεως της 20η ́ς Απριλι ́ου 1999, την οποι ́α εξε ́δωσε
 Το Πρωτοδικει ́ο αγνοει ́ ο ́τι η Συμβουλευτικη ́ Επιτροπη ́ το Πρωτοδικει ́ο των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των (τρι ́το πενταμελε ́ς
 συ ́μφωνα με το α ́ρθρο 10 του κανονισμου ́ 17/62 δεν τμη ́μα) στις συνεκδικασθει ́σες υποθε ́σεις Τ-305/94 κ.λπ.,
 πρε ́πει μο ́νο να εκφε ́ρει γνω ́μη πριν απο ́ την απο ́φαση Limburgse Vinyl Maatschappij NV κ.λπ. κατα ́ Επιτροπη ́ς των
 αλλα ́ και επι ́ της προτιθεμε ́νης αποφα ́σεως· πρα ́γματι, η Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των.


type: other

text:
Haapsalu linna kalmistute kasutamise eeskiri – Riigi Teataja
 Haapsalu linna kalmistute kasutamise eeskiri
 Haapsalu linna kalmistute kasutamise eeskiri - sisukord
 § 6 Hauaplatsi taotlemine
 § 8 Kasutuslepingu tähtaeg ja pikendamine
 § 11 Tundmatu või omasteta surnu matmine, pealematmine, ümbermatmine
 § 14 Kasutajata hauaplatsi arvele võtmine
 § 16 Haapsalu Vana kalmistu, Ridala Uus kalmistu ja Ridala Vana kalmistu erinõuded
 § 18 Eeskirja jõustumise ajal kasutuses olnud hauaplatside kasutamine
 RT IV, 06.11.2018, 17
 Vastu võetud 26.10.2018 nr 25
 Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 3 p 1 ja kalmistuseaduse § 7 lg 1, 3 ja 5 alusel.
 (1) Haapsalu linna kalmistute kasutamise eeskiri (edaspidi eeskiri) reguleerib Haapsalu linna haldusterritooriumil asuvate kalmistute haldamise ja kasutamise korda ning nõudeid.
 (2) Eeskiri kohaldub järgmistele Haapsalu linnas asuvatele ja linna omandis olevatele kalmistutele (edaspidi kalmistud):
 1) Metsakalmistu;
 2) Haapsalu Vana kalmistu;
 3) Ridala Uus kalmistu;
 4) Ridala Vana kalmistu;
 5) Sinalepa kalmistu.
 (1) Haapsalu Vana kalmistu on riikliku kaitse all olev ajaloomälestis, kus asuvad üksikobjektidena riikliku kaitse all olev arhitektuurimälestis Haapsalu Nevski õigeusu kirik ja kolm ajaloomälestist- matmispaik koos hauatähisega (http://www.muinas.ee), millele kohalduvad muinsuskaitseseadusest tulenevad nõuded ning kitsendused, mis on fikseeritud riigi kaitse all olevate mälestiste kaitsekohustuse teatistes.
 (2) Ridala Uus kalmistu ja Ridala Vana kalmistu on riikliku kaitse all olevad ajaloomälestised (http://www.muinas.ee), millele kohalduvad muinsuskaitseseadusest tulenevad nõuded ning kitsendused, mis on fikseeritud riigi kaitse all olevate mälestiste kaitsekohustuse teatistes.
 1) kalmistu – tähistatud, vajalike ehitistega maa-ala surnute või nende tuhaurni matmiseks ja surnute mälestamiseks;
 4) hauarajatis – hauaplatsil paiknev maapinnaga kohtkindlalt ühendatud ehitis (piirdeaed, betoonrant, hauakamber vms);
 8) kalmistu haldaja – Haapsalu Linnavalitsus või Haapsalu Linnavalitsuse lepingupartner, kellele on tehtud ülesandeks täita kalmistu haldamisega seotud ülesandeid;
 9) hauaplatsi kasutusleping – kalmistu haldaja ja hauaplatsi kasutaja vahel sõlmitud hauaplatsi hooldamist ja kasutamist reguleeriv leping;
 10) kolumbaarium – ehitis tuhaurni hoidmiseks;
 11) urnikamber – kolumbaariumis asuv õõnsus ühe või mitme tuhaurni hoidmiseks;
 12) urnimatus – tuhastatud põrmu urniga matmine;
 14) matmiskoht – hauaplats, kolumbaarium või tuhapuisteala.
 (1) Kalmistu haldaja kohustuseks on kalmistuseaduses sätestatud ülesannete täitmine ning kalmistute kohta käiva info avaldamine haldaja kodulehel (www.kalmistud.ee/Haapsalu-kalmistud).
 (2) Kalmistul peab olema haldaja poolt tagatud:
 1) parkimisplats kalmistu lähikonnas;
 2) kalmistupühade läbiviimise paik;
 4) hauaplatsi korrastamiseks vajalikud tööriistad;
 5) veevõtukoht;
 6) tähistatud prügi mahapanemise kohad või konteinerid;
 7) teadetetahvel järgmise infoga: kalmistuvahi kontaktaadress ja -telefon; kalmistu tööaeg; kalmistupühade läbiviimise aeg; osutatavad teenused ja teenuste hinnad; kalmistu kasutamise eeskiri.
 (2) Kalmistu territooriumil tuleb järgida kalmistu kasutamise ja kalmistul viibimise head tava, eelkõige on keelatud:
 1) kahjustada hooneid, väravaid, piirdeid, veevõtukohti, teid, haljastust, hauaplatse, -rajatisi ja -tähiseid;
 2) raiuda ja istutada puid ning suuri põõsaid ilma kalmistu haldaja kooskõlastuseta;
 4) paigutada jäätmeid väljapoole jäätmemahuteid;
 8) sõita jalgrattaga;
 9) jalutada koeri ja teisi koduloomi;
 § 6. Hauaplatsi taotlemine
 3) täiesti uut seni matmiseks kasutamata territooriumi, kuhu kalmistu planeeringu kohaselt on matmine lubatud.
 (2) Hauaplatsi kasutuslepingu sõlmimiseks esitab isik kalmistu haldajale kirjaliku taotluse. Taotlus esitatakse kas vahetult kalmistu haldajale või läbi kalmistuportaali veebiaadressil http://www.kalmistud.ee/Haapsalu-kalmistud.
 (3) Kalmistu haldaja vaatab avalduse läbi, sõlmib andmete õigsuse ning piirangute puudumise korral kasutuslepingu (edaspidi kasutusleping) ja teeb muid kasutusse andmiseks vajalikke toiminguid.
 (4) Hauaplatsi kasutuslepingu vormi kinnitab linnavalitsus.
 (5) Kui hauaplatsi kasutaja soovib kalmistu haldajalt tellida teenuseid, sõlmitakse hauaplatsi kasutaja ja kalmistu haldaja vahel teenuse osutamise leping, milles sätestatakse tellitud teenused, nende maksumus ning teenuste eest tasumise kord.
 (1) Hauaplatsi suuruse ja asukoha määrab kalmistu haldaja arvestades hauaplatsi taotleja soove ja kalmistu planeeringut ning üldjuhul:
 1) ühe hauakoha suurus kirstumatuse korral on 1,25 x 2,50 meetrit;
 2) kahe hauakoha suurus kirstumatuse korral on 2,50 x 2,50 meetrit;
 3) ühe hauakoha suurus urnimatuse korral on 1,0 x 1,0 meetrit.
 (2) Erandkorras on võimalik kalmistu haldaja loal eraldada suurem kui 2-kohaline hauaplats.
 (3) Hauaplatsi eraldamisel sõlmib kalmistu haldaja hauaplatsi kasutajaga kirjaliku hauaplatsi kasutuslepingu.
 § 8. Kasutuslepingu tähtaeg ja pikendamine
 (2) Hauaplatsi senisel kasutajal on kirjaliku avalduse esitamisel eesõigus kasutuslepingu pikendamiseks kuni sama tähtaja ulatuses.
 (3) Hauaplatsi, mille kasutusleping on lõppenud, võtab kalmistu haldaja arvele kui kasutajata hauaplatsi.
 (4) Kasutaja võib kasutuslepingu erakorraliselt ühepoolselt enne tähtaja lõppu üles öelda, esitades haldajale kirjalikult lepingu ülesütlemise avalduse.
 (5) Hauaplatsi kasutaja võib kasutajaõiguse üle anda teisele isikule teatades sellest kirjaliku taasesitamist võimaldavas vormis kalmistu haldajale. Kasutusõiguse taotleja esitab haldajale avalduse kasutuslepingu sõlmimiseks.
 (6) Hauaplatsi kasutaja surma korral on tema matjal, perekonnaliikmel või pärijal eelisõigus hauaplatsi kasutamiseks. Kasutuslepingu ülemineku uuele kasutajale vormistab kalmistu haldaja kirjalikult hauaplatsi kasutaja surmatõendi esitamisel.
 (7) Haldajal on õigus kasutusleping erakorraliselt ühepoolselt enne tähtaja lõppu üles öelda, kui hauaplats on kalmistu eeskirjade kohaselt tunnistatud hooldamata hauaplatsiks.
 (1) Surnu maetakse hauaplatsile kirstus, tuhastatud põrm maetakse urniga.
 (2) Tuha paigutamine urniga kolumbaariumisse või puistamine tuhapuistealale on võimalik kalmistul vastavate rajatiste või alade olemasolul. Kui matuse korraldajad soovivad kaevata hauda ja matta lahkunut vastavalt oma religioossetele tavadele, mis ei kattu kohalike põliste matmistavadega, siis kalmistu haldajal on õigus seda lubada või keelduda vastava loa andmisest, kui ülaltoodud tegevus on vastuolus keskkonnakaitse nõuetega või kui see häirib kalmistu üldist väljanägemist.
 (3) Matmise korraldamise eest vastutab matja.
 (4) Kõik matmised (sh urni matmine) tuleb registreerida kalmistu haldaja juures vähemalt matmispäevale eelneval tööpäeval. Matja peab esitama oma isikut tõendava dokumendi ja maetava surmatunnistuse.
 (5) Matuse registreerib ja annab nõusoleku matmiseks kalmistu haldaja või tema poolt nimetatud isik, kes kooskõlastab matjaga hauakoha, kontrollides hauaplatsi kasutamise õigust. Vajadusel sõlmib kasutuslepingu või eraldab uue hauaplatsi sõlmides kasutuslepingu.
 (6) Matmise registreerimise avalduse vormi kinnitab linnavalitsus.
 (1) Haua kaevamise korraldab matja.
 (2) Haua kaevamisel kannab hauakaevaja isiklikult vastutust ohutustehnika nõuete täitmise eest.
 (3) Matmist takistavate hauatähiste või piirete ajutise kõrvaletõstmise ja taaspaigaldamise kulud kannab matja või hauaplatsi kasutaja.
 (4) Kirstuhaua sügavus maapinnast hauapõhjani peab olema esmamatmisel 1,5-2 meetrit, kirstuga pealematmisel vähemalt 1,5 meetrit. Urnihaua sügavus maapinnast peab olema vähemalt 1 meeter. Looduslikest iseärasustest tingitult võib haua sügavust haldajaga kokkuleppel vähendada.
 (5) Kui haua kaevamisel tuleb pinnasest välja varem maetu säilmeid, siis maetakse need tagasi sama haua põhja kaevatud süvendisse. Tervena säilinud kirst jäetakse puutumata.
 (6) Haua kaevamise ja teiste matusega seotud toimingute käigustuleb vältida kõrval olevate hauaplatside kahjustamist. Tekitatud kahjustused kõrvaldab hauaplatsi kasutaja viie päeva jooksul pärast matuse toimumist. Hauaplatside korrastamata jätmisel kõrvaldab kalmistu haldaja tekitatud kahjustused hauaplatsi kasutaja kulul.
 (7) Kultuurilooliselt tuntud isikute hauaplatsidele peale ei maeta.
 § 11. Tundmatu või omasteta surnu matmine, pealematmine, ümbermatmine
 (1) Hauaplatsi kujundamisel tuleb järgida kalmistu planeeringut ja kalmistul väljakujunenud kujunduspõhimõtteid. Hauaplatsi kujundab hauaplatsi kasutaja.
 (2) Hauaplats või hauakoht peab olema tähistatud hauatähisega, millele on ilmastikukindlalt kantud maetu(te) perekonna- ja eesnimi ning sünni- ja surmadaatumid.
 (3) Hauatähised, hauarajatised ja hauaplatsi haljastus peavad asuma hauaplatsi piirides ning ei tohi takistada kõrvalasuvate hauaplatside kasutamist ja kalmistu teedel liikumist. Samuti ei tohi need rajatud olla selliselt, et naabruses uue haua kaevamisel tekiks oht rajatise varisemiseks.
 (4) Hauaplatsile paigaldatud hauarajatised ja -tähised on hauaplatsi kasutaja omand.
 (1) Hauaplatsi ja vajadusel ka sellega piirneva lähiala hooldamise eest vastutab hauaplatsi kasutaja.
 (2) Hauaplatsi hooldamisel tekkinud jäätmed tuleb liigiti sorteerida ning panna selleks ettenähtud jäätmemahutitesse.
 (3) Hauaplatsil teostatud ehitustööde käigustekkinud ehitusjäätmete äraveo korraldab hauaplatsi kasutaja omal kulul.
 § 14. Kasutajata hauaplatsi arvele võtmine
 (1) Kasutajata hauaplatsina võetakse arvele hauaplats, mille kasutuslepingu tähtaeg on möödunud või kasutusleping on enne tähtaja lõppu üles öeldud või hauaplats, mis on tunnistatud hooldamata hauaplatsiks.
 (2) Kasutajata hauaplatsi võib kalmistu haldaja eraldada uuesti kasutamiseks, kui viimasest matmisest on möödunud vähemalt 30 aastat. Kasutajata hauaplatsiks tunnistatud hauaplatsi eraldamisel uuele kasutajale säilitatakse väärtuslikud hauatähised või –rajatised samal kohal.
 (2) Hooldamata hauaplatsiks tunnistamise ja kasutajata hauaplatsina arvele võtmise korraldab kalmistu haldaja.
 (3) Kalmistu haldaja vaatab hauaplatsi üle vähemalt kahel korral:
 1) esimesel, hooldamata hauaplatsi tuvastamise ülevaatusel märgistatakse hauaplats sildiga „Teade”. Sildile märgitakse, et hauaplats on kavas tunnistada hooldamata platsiks, jälgitava platsi number, esimese ülevaatuse kuupäev ja kalmistu haldaja kontaktandmed;
 (4) Ülevaatuse kohta koostatakse protokoll, milles märgitakse ära hooldamata hauaplatsi asukoht ja foto. Teise ülevaatuse ajal lisatakse protokolli märge otsusest hauaplatsi kasutajata hauaplatsiks tunnistamise kohta ja lisatakse foto. Protokollile kirjutavad alla kõik ülevaatusel osalenud isikud.
 (5) Hooldamata hauaplatsina arvele võtmise kohta avaldatakse teade linna kodulehel, andes hauaplatsi kasutajale võimalus kahe kuu jooksul alates teate avaldamisest võtta ühendust kalmistu haldajaga ja korrastada hauaplats või loobuda hauaplatsi kasutamise õigusest ja kasutusleping lõpetada. Pärast kahekuulise tähtaja möödumist võib kalmistu haldaja kasutuslepingu üles öelda. Hauaplatsi, millele ei ole kasutuslepingut sõlmitud, kasutusõigus loetakse peale kahekuulise tähtaja möödumist lõppenuks.
 § 16. Haapsalu Vana kalmistu, Ridala Uus kalmistu ja Ridala Vana kalmistu erinõuded
 Haapsalu Vana kalmistu, Ridala Uus kalmistu ja Ridala Vana kalmistu on kultuurimälestisena riikliku kaitse all. Hauaplatside hooldamisel tuleb juhinduda Muinsuskaitseinspektsiooni poolt 17.02.1998 kinnitatud „Ajalooliste kalmistute hooldamise ja korrastamise metoodiline juhend“ kehtestatud nõuetest.
 Ajalooliste kalmistute hooldamise nõuetest tulenevalt:
 1) hoida korras kalmistut ümbritsev kivimüür ja väravad;
 2) teostada muinsuskaitse all olevate hauatähiste konserveerimis-restaureerimistööd ning kaitsealusel kalmistul raietööd ainult linna muinsuskaitsespetsialisti poolt väljastatud loa alusel. Konserveerida ja restaureerida tohib selliseid tähiseid Muinsuskaitseameti tegevusluba omav restauraator;
 3) kooskõlastada ajalooliste (enne 1940. a) hauatähiste ja -piirete hooldus- ja remonttööd linna muinsuskaitsespetsialistiga;
 4) jätta kalmistu miljöölise väärtuse säilitamise eesmärgil kasutusel olevatel ning mahajäetud hauaplatsidel vanemad kui 50-aastased hauatähised ja -piirded oma algsele kohale. Jalalt murdunud ning katkised ristid ja tähised (ka tükid), mida ei ole võimalik algsel kohal eksponeerida või sinna maha matta, tuleb viia kalmistu haldaja poolt määratud kohta;
 5) keelatud on kalmistu vanades kvartalites betoonist uute hauapiirete rajamine, see võib toimuda erandina kooskõlastatult linna muinsuskaitsespetsialistiga;
 6) kaitsta hauarajatisi ja hauatähiseid puude ja põõsaste kahjuliku mõju eest. Puud, mis kahjustavad juurestiku, tüve või võraga hauarajatisi ja –tähiseid, kuuluvad eemaldamisele.
 § 18. Eeskirja jõustumise ajal kasutuses olnud hauaplatside kasutamine
 (1) Eeskirja jõustumise kuupäeval isiku kasutuses olnud hauaplatsi võib isik kasutada kuni 01.01.2022, kui enne eeskirja jõustumist ei ole kalmistu haldajaga teisiti kokku lepitud.
 (2) Hauaplatsi kasutamiseks pärast 01.01.2022 tuleb sõlmida kalmistu haldajaga hauaplatsi kasutusleping hiljemalt 01.02.2022.
 (3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud tähtaja möödumisel korraldab kalmistu haldaja kõigi hauaplatside osas, mille kohta ei ole kasutuslepingut sõlmitud, hauaplatside ülevaatamise ja otsustab taaskasutusse andmise. Ülevaatamisel käesolevas paragrahvis sätestatud alustel ei kohaldata eeskirja paragrahv 15 lõikes 1 sätestatut.
 Tunnistada kehtetuks Haapsalu Linnavolikogu 22.01.2016. a määrus nr 40 „Haapsalu linna kalmistute kasutamise eeskiri“ ja Ridala Vallavolikogu 12.12.2002. a määrus nr 3 „Ridala valla kalmistute hooldamise ja kasutamise eeskiri“.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52011PC0479
 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om ändring av rådets förordning (EG) nr 1967/2006 om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet /* KOM/2011/0479 slutlig - 2011/0218 (COD) */
 MOTIVERING1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGETI fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) görs en åtskillnad mellan befogenheter som delegerats till kommissionen så att den kan anta akter med allmän räckvidd som inte är lagstiftningsakter och som kompletterar eller ändrar vissa icke väsentliga delar av en lagstiftningsakt (delegerade akter, se artikel 290.1 i EUF-fördraget) och befogenheter som tilldelats kommissionen så att den kan anta enhetliga villkor för genomförandet av unionens rättsligt bindande akter (genomförandeakter, se artikel 291.2 i EUF-fördraget).Mot bakgrund av anpassningen av förordning (EG) nr 1967/2006 till EUF-fördragets nya bestämmelser har de befogenheter som kommissionen nyligen tilldelats av den förordningen omklassificerats till åtgärder av delegerad karaktär och åtgärder av genomförande karaktär.Efter detta har ett utkast till ändring av förordning (EG) nr 1967/2006 utarbetats.Enligt artikel 290 i EUF-fördraget ger lagstiftaren kommissionen i uppdrag att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar av den förordningen.Kommissionen har därför rätt att anta en delegerad akt för att bevilja undantag för några av bestämmelserna i den förordningen när en sådan möjlighet uttryckligen föreskrivs och under förutsättning att de bestämda villkoren i den förordningen uppfylls (artikel 4 och 13). Kommissionen har befogenhet att fastställa de kriterier som ska tillämpas för upprättandet och tilldelningen av kurslinjer för anordningar som samlar fisken vid fiske efter guldmakrill i förvaltningszonen på 25 sjömil runt Malta (artikel 27). På samma sätt har kommissionen befogenhet att fastställa närmare föreskrifter för ytterligare tekniska specifikationer när det gäller fiskeredskap (bilaga I punkt B. 3 och bilaga II punkt 7), vilka kommer att komplettera redskapens befintliga karakteristika. Kommissionen ska dessutom anta delegerade akter om ändringarna av bilagorna till denna förordning.2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER SAMT KONSEKVENSBEDÖMNINGARDet har inte behövts vare sig samråd med berörda parter eller konsekvensbedömning.3. RÄTTSLIGA ASPEKTER PÅ FÖRSLAGET- Sammanfattning av den föreslagna åtgärdenIdentifiera kommissionens delegerade befogenheter i rådets förordning (EG) nr 1967/2006 och fastställa motsvarande förfarande för antagande av sådana akter.- Rättslig grundArtikel 43.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.- SubsidiaritetsprincipenFörslaget avser ett område där Europeiska unionen är ensam behörig.- ProportionalitetsprincipenFörslaget ändrar åtgärder som redan finns i rådets förordning (EG) nr 1967/2006 och därför uppstår inga problem med proportionalitetsprincipen.- Val av regleringsformFöreslagen regleringsform: Europaparlamentets och rådets förordning.Övriga regleringsformer är olämpliga av följande skäl: en förordning måste ändras genom en förordning.4. BUDGETKONSEKVENSERDenna åtgärd medför inga ytterligare utgifter för unionen.2011/0218 (COD)Förslag tillEUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNINGom ändring av rådets förordning (EG) nr 1967/2006 om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i MedelhavetEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2,med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, ochav följande skäl:1. Genom rådets förordning (EG) nr 1967/2006[1] överförs befogenheter till kommissionen för genomförandet av vissa bestämmelser i den förordningen.2. Till följd av att Lissabonfördraget trädde i kraft behöver de befogenheter som tilldelats kommissionen enligt förordning (EG) nr 1967/2006 anpassas till artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).3. För att kunna tillämpa några av bestämmelserna i förordning (EG) nr 1967/2006 bör makten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen när det gäller följande:4. Beviljandet av undantag när dessa särskilt föreskrivs i den förordningen.5. Fastställandet av de kriterier som ska tillämpas för upprättandet och tilldelningen av kurslinjer för anordningar som samlar fisken vid fiske efter guldmakrill i förvaltningszonen på 25 sjömil runt Malta.6. Fastställandet av närmare föreskrifter för ytterligare tekniska specifikationer när det gäller nätstycken med kvadratiska maskor som sätts i släpredskap.7. Fastställandet av tekniska specifikationer som begränsar de största dimensionerna på trålredskapens överteln, underteln eller omkrets tillsammans med det största antalet nät i ”multi-rig trawls”.8. Ändringarna av bilagorna till förordning (EG) nr 1967/2006.9. Det är särskilt viktigt att kommissionen under det förberedande arbetet genomför lämpliga samråd, även på expertnivå. Kommissionen bör när den utarbetar och upprättar delegerade akter se till att relevanta dokument samtidigt, i tid och på lämpligt sätt översänds till Europaparlamentet och rådet.10. Av tydlighetsskäl bör referensen till sjögräsängar beväxta med Posidonia oceania i artikel 4.5 ändras.11. Ytterligare teknisk och vetenskaplig information krävs för att ta vederbörlig hänsyn till vad som kännetecknar många typer av fiskeverksamhet i Medelhavet för att ge kommissionen möjlighet att upprätta eventuella tekniska specifikationer som begränsar de största dimensionerna på trålredskap och det största antalet nät i "multi-rig trawls" enligt ovan.12. Förordning (EG) nr 1967/2006 bör därför ändras i enlighet med detta.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Förordning (EG) nr 1967/2006 ska ändras på följande sätt:13. I artikel 4.5 ska inledningsfrasen ersättas med följande:”5. Med avvikelse från punkt 1 i första stycket får kommissionen genom delegerade akter antagna i enlighet med artikel 30 a godkänna fiske från fartyg med en totallängd på högst 12 meter och en motorstyrka på högst 85 kW med släpnät som traditionellt dras över ängar beväxta med Posidonia oceania på villkor att”14. Artikel 13 ska ändras på följande sätt:15. Punkt 5 ska ersättas med följande:”5. Medlemsstater får begära undantag från punkterna 1, 2 och 3. Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artikel 30a, medge sådana undantag under förutsättning att de är motiverade av särskilda geografiska begränsningar, till exempel kustzonernas begränsade utbredning längs en medlemsstats hela kustlinje eller de begränsade områden där det är möjligt att fiska med trål, där fiskena saknar betydande inverkan på den marina miljön och berör ett mindre antal av medlemsstatens fartyg, och under förutsättning att dessa fisken inte kan genomföras med andra redskap och att de omfattas av en sådan förvaltningsplan som avses i artikel 18 eller artikel 19. Medlemsstaterna ska ge en uppdaterad vetenskaplig och teknisk motivering för ett sådant undantag.”16. Punkt 10 ska ersättas med följande:”10. Undantag från punkterna 1 och 2 får medges för sådant fiske som har fått undantag beviljat enligt artikel 4.5 genom delegerade akter antagna i enlighet med artikel 30a.”17. I artikel 26.3 ska första stycket ersättas med följande:”Om den totala fiskekapacitet som avses i punkt 2 a överskrider den totala fiskekapaciteten för trålare med en total längd på högst 24 meter och som bedrivit fiske i förvaltningszonen under referensperioden 2000-2001 (nedan kallad referensnivå för fiskekapacitet) ska kommissionen genom delegerade akter antagna i enlighet med artikel 30a fördela detta överskott av tillgänglig fiskekapacitet mellan medlemsstaterna, med hänsyn till de medlemsstaters intresse som har ansökt om ett tillstånd.”18. I artikel 27.3 ska andra stycket ersättas med följande:”Kommissionen ska, genom delegerade akter antagna i enlighet med artikel 30a, fastställa de kriterier som ska tillämpas för upprättandet och tilldelningen av kurslinjer för anordningar som samlar fisken.”19. Artikel 30 ska ersättas med följande:”Bilagorna ska ändras genom delegerade akter antagna i enlighet med artikel 30a.”20. Följande artikel ska införas som artikel 30a:”Artikel 30aUtövande av delegering1. Kommissionens rätt att anta delegerade akter gäller på de villkor som fastställs i denna artikel.2. Den delegering av befogenheter som avses i artikel 4.5, 13.5 och 13.10, första stycket i artikel 26.3, andra stycket i artikel 27.3, artikel 30, bilaga I B 3, samt bilaga II 7 ska tilldelas under en obestämd tid från och med dagen då denna förordning träder i kraft.3. Den delegering av befogenheter som avses i artikel 4.5, 13.5, 13.10, första stycket i artikel 26.3, andra stycket i artikel 27.3, artikel 30, bilaga I B 3, samt bilaga II 7 kan när som helst återkallas av Europaparlamentet eller av rådet. Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan dagen efter det att beslutet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning , eller vid en senare tidpunkt som anges i beslutet. Beslutet påverkar inte sådana delegerade akter som redan har trätt i kraft.4. Så snart som kommissionen har antagit en delegerad akt ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.5. En delegerad akt som antagits i enlighet med artiklarna 4.5, 13.5, 13.10, första stycket i artikel 26.3, andra stycket i artikel 27.3, artikel 30, bilaga I B 3 samt bilaga II 7 ska träda i kraft endast om Europaparlamentet eller rådet inte har gjort några invändningar inom två månader efter det att akten anmäldes till Europaparlamentet och rådet, eller om Europaparlamentet och rådet, innan den perioden löpt ut, har informerat kommissionen om att de inte har några invändningar. Perioden ska förlängas med två månader på initiativ av Europaparlamentet eller rådet.”21. I avsnitt B i bilaga I ska punkt 3 ersättas med följande:”3. Nätstycken med kvadratiska maskor får sättas in i alla släpnät och ska placeras framför ett eventuellt förlängningsstycke, eller någonstans mellan den främre delen av ett eventuellt förlängningsstycke och den bakre delen av lyftet. Det får inte blockeras på något sätt, vare sig genom inre eller yttre anordningar. Konstruktionen ska vara av knutlösa nät eller av nät med fasta knutar och det ska vara insatt på ett sådant sätt att maskorna ständigt förblir helt öppna vid fiske. Närmare föreskrifter för ytterligare tekniska specifikationer när det gäller nätstycken med kvadratiska maskor ska utfärdas genom delegerade akter antagna i enlighet med artikel 30a.”22. Punkt 7 i bilaga II ska ersättas med följande:”7. Tekniska specificeringar som begränsar de största dimensionerna på trålredskapens överteln, underteln eller omkrets tillsammans med det största antalet nät i ”multi-rig trawls” kan utfärdas av kommissionen genom delegerade akter antagna i enlighet med artikel 30a.”Artikel 2Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel denPå Europaparlamentets vägnar På rådets vägnarOrdförande Ordförande [1] EUT L 409, 30.12.2006, s. 11.


text:
 16.1.2017
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 14/48
 Skarga wniesiona w dniu 9 listopada 2016 r. – Timberland Europe/Komisja
 (Sprawa T-782/16)
 (2017/C 014/58)
 Język postępowania: angielski
 Strony
 Strona skarżąca: Timberland Europe BV (Enschede, Niderlandy) (przedstawiciel: E. Vermulst, adwokat)
 Strona pozwana: Komisja Europejska
 Żądania strony skarżącej
 Strona skarżąca wnosi do Sądu o:
 —
 stwierdzenie nieważności rozporządzenia wykonawczego Komisji (UE) 2016/1395 z dnia 18 sierpnia 2016 r. nakładającego ponownie ostateczne cło antydumpingowe oraz stanowiącego o ostatecznym pobraniu cła tymczasowego nałożonego na przywóz niektórych rodzajów obuwia ze skórzanymi cholewkami pochodzących z Chińskiej Republiki Ludowej i wyprodukowanych przez Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd., Win Profile Industries Ltd oraz w sprawie wykonania wyroku Trybunału Sprawiedliwości w sprawach połączonych C-659/13 i C-34/14 (Dz.U. L 225, s. 52);
 —
 stwierdzenie nieważności rozporządzenia wykonawczego Komisji (UE) 2016/1647 z dnia 13 września 2016 r. nakładającego ponownie ostateczne cło antydumpingowe oraz stanowiącego o ostatecznym pobraniu cła tymczasowego nałożonego na przywóz niektórych rodzajów obuwia ze skórzanymi cholewkami pochodzących z Wietnamu i wyprodukowanych przez Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. oraz jej spółkę powiązaną Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, oraz w sprawie wykonania wyroku Trybunału Sprawiedliwości w sprawach połączonych C-659/13 i C-34/14 (Dz.U. L 245, s. 16);
 —
 stwierdzenie nieważności rozporządzenia wykonawczego Komisji (UE) 2016/1731 z dnia 28 września 2016 r. nakładającego ponownie ostateczne cło antydumpingowe oraz stanowiącego o ostatecznym pobraniu cła tymczasowego nałożonego na przywóz niektórych rodzajów obuwia ze skórzanymi cholewkami pochodzących z Chińskiej Republiki Ludowej i Wietnamu oraz wyprodukowanych przez General Footwear Ltd (Chiny), Diamond Vietnam Co Ltd i Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd i wykonującego wyrok Trybunału Sprawiedliwości w sprawach połączonych C-659/13 i C-34/14 (Dz.U. L 262, s. 4); oraz
 —
 obciążenie Komisji Europejskiej kosztami postępowania.
 Zarzuty i główne argumenty
 Na poparcie skargi skarżąca podnosi pięć zarzutów.
 1.
 Zarzut pierwszy oparty na fakcie, że Komisja przede wszystkim nie ma uprawnień legislacyjnych umożliwiających przyjęcie spornych rozporządzeń.
 2.
 Zarzut drugi, zgodnie z którym Komisja, z naruszeniem art. 296 TFUE nie podała szczegółowej podstawy prawnej przyjęcia spornych rozporządzeń oraz naruszyła przysługujące skarżącej prawo do obrony oraz prawo do skutecznej ochrony sądowej.
 3.
 Zarzut trzeci, zgodnie z którym ponowne wszczęcie zakończonego postępowania w sprawie obuwia oraz retroaktywne nałożenie na dostawców skarżącej cła antydumpingowego, które wygasło (i) jest pozbawione podstawy prawnej, oparte na oczywistym błędzie w stosowaniu art. 266 TFUE i rozporządzenia podstawowego oraz narusza to rozporządzenie, (ii) jest sprzeczne z zasadami ochrony uzasadnionych oczekiwań, pewności prawa oraz niedziałania prawa wstecz; oraz (iii) jest sprzeczne z art. 266 TFUE, narusza art. 5 ust. 4 TFUE oraz stanowi nadużycie władzy przez Komisję.
 4.
 Zarzut czwarty, zgodnie z którym retroaktywne nałożenie cła w drodze trzech spornych rozporządzeń jest dyskryminujące względem skarżącej.
 5.
 Zarzut piąty, zgodnie z którym sposób dokonania oceny wniosków dostawców skarżącej o traktowanie na zasadach rynkowych i o indywidualne traktowanie był dyskryminacyjny i stanowił nadużycie władzy przez Komisję.


type: wikipedia

text:
Ulica Radosna w Katowicach – ulica w Katowicach, na terenie jednostki pomocniczej Giszowiec. Biegnie ona równoleżnikowo przez zabytkowe osiedle patronackie Giszowiec i łączy się od zachodu z ulicą Batalionów Chłopskich jako jej przedłużenie, natomiast od wschodu z ulicami: Miłą i Przyjazną. Powstała ona wraz z budową osiedla w latach 1907–1910. Długość ulicy wynosi 368 m, a jej powierzchnia 2832 m2. Wzdłuż ulicy znajdują się budynki wpisane do rejestru zabytków, a także kilka instytucji i placówek usługowych.
 Opis i dane techniczne
 Ulica Radosna przebiega przez teren katowickiej jednostki pomocniczej Giszowiec na całej swojej długości. Jest to droga gminna o klasie drogi lokalnej. Długość ulicy Radosnej wynosi 368 m, a jej powierzchnia 2832 m2. Jest ona w administracji Miejskiego Zarządu Ulic i Mostów w Katowicach. Numeracja domów przy ulicy Radosnej zaczyna się od strony wschodniej przy skrzyżowaniu z ulicami: Miłą i Przyjazną. Ulica Radosna od skrzyżowania kieruje się w stronę zachodnią i na najbliższym skrzyżowaniu z obydwu stron przecina ulicę Gościnną. Dalej, na wysokości gmachu dawnej pralni i łaźni oraz budynku kantyny znajduje się jedyny przy ulicy przystanek transportu miejskiego Giszowiec Radosna. Za przystankiem kieruje się dalej prosto do ulicy Batalionów Chłopskich, która jest przedłużeniem ulicy Radosnej na wysokości zakrętu.
 W systemie TERYT ulica widnieje pod numerem 18322. Kod pocztowy dla adresów parzystych 2-10 i nieparzystych 1-25 to 40-471, natomiast dla numerów parzystych 12 do końca i nieparzystych 27 do końca to 40-472. Wierni rzymskokatoliccy mieszkający przy ulicy Radosnej przynależą do parafii św. Barbary
 Ulica ta na wysokości ulicy Gościnnej przecina zielony szlak turystyczny – Szlak Dwudziestopięciolecia PTTK.
 Ulicą kursują autobusy miejskiego transportu zbiorowego na zlecenie Zarządu Transportu Metropolitalnego (ZTM). W ciągu ulicy zlokalizowany jest jeden, dwustanowiskowy przystanek – Giszowiec Radosna. Według stanu z połowy grudnia 2020 roku, z obydwu przystanków odjeżdżają następujące linie: 30, 72, 108, 223, 292, 672N, 674 (w kierunku zachodnim), 695 i 920. Linie te łączą bezpośrednio z większością dzielnic Katowic, a także z ościennymi miastami, w tym z Mikołowem, Mysłowicami i Siemianowicami Śląskimi.
 Wzdłuż ulicy, według stanu z połowy grudnia 2020 roku, zlokalizowane są następujące instytucje oraz placówki: restauracja, hala sportowa dla Zapaśniczego Klubu Sportowego Tytan 92 i siedziba XVI Szczepu Harcerskiego Związku Harcerstwa Polskiego.
 Historia
 Ulica Radosna została wytyczona i wbudowana wraz z wraz z całym osiedlem patronackim Giszowiec z inicjatywy ówczesnego dyrektora generalnego spółki Georg von Giesches Erben – Antona Uthemanna, w latach 1907–1910. Ulica ta, podobnie jak pozostałe na nowym osiedlu patronackim drogi wewnętrzne, posiadały nawierzchnię szutrową i były tej samej szerokości. W środku ulicy utwardzona jezdnia miała szerokość 3,5 m, a wzdłuż jezdni zbudowano brukowane rynsztoki obłożone darnią, a dalej znajdowały się ciągi dla pieszych. Nadano jej nazwę Ringstraße. Ówcześnie była ona ulicą okrężną, otaczającą Ring (obecnie plac Pod Lipami) od północy, zachodu i południa. Po 1922 roku nazwę drogi przemianowano na ulicę 1 Maja.
 W czasie II wojny światowej ulica nosiła nazwę Horst Wessel straße. Po wojnie przywrócono przedwojenną nazwę ulicy – 1 Maja. Po 1951 roku ulicę przemianowano na ulicę Marii Curie-Skłodowskiej. Od 21 listopada 1962 droga ta nosi obecną nazwę – ulica Radosna. Według mapy z 1973 roku, autobusy nie kursowały wzdłuż tej ulicy, a jedynie przejeżdżały w trzech miejscach w kierunku placu Czerwonych.
 Aby zapewnić mieszkania dla coraz większej liczby górników powstałej w 1964 roku kopalni Staszic, w 1969 roku zapadła decyzja o wyburzeniu zabytkowego Giszowca (w tym domów przy obecnej ulicy Radosnej) i postawieniu na jego miejscu osiedla, złożonego z dziesięciopiętrowych wieżowców. Na przełomie lat 60. i 70. XX wieku rozpoczęto wyburzanie osiedla Giszowiec. Wyburzeniu groziło całe osiedle, dlatego też rozpoczęto działania celem jej uratowania. Przetrwała jedynie jedna trzecia części zabytkowej zabudowy. Doszło też do częściowego zmiany układu urbanistycznego – ulica Radosna uległa skróceniu do północnego fragmentu, łącząc się z ulicą Batalionów Chłopskich.
 Układ urbanistyczny na całej obecnej długości ulicy Radosnej wraz z przyległymi budynkami 18 sierpnia 1978 roku wpisano do rejestru zabytków, co zaniechało planom przekształcenia placu i wyburzeniu wokół nich budynków. Wpisano wówczas do rejestru m.in. znajdujący się przy ulicy budynek pralni i łaźni. Ze względu na zły stan techniczny w 1980 roku budynki domu noclegowego przy ulicy Radosnej skreślono z rejestru zabytków i je wyburzono. Zachowano jedynie budynek dawnej kantyny. Według mapy z 1985 roku ulicą Radosną zaczęto już prowadzić ruch autobusowy. Ulicą kursowało wówczas pięć linii autobusowych: 12, 30, 72, 121 i 674.
 7 maja 2002 roku budynek kantyny wpisano do rejestru zabytków. Budynek dawnej łaźni w części frontowej od lat 90. XX wieku zaczął pełnić funkcje gastronomiczne. W grudniu 2016 roku przeprowadzono renowację budynku, a tylne zabudowania gospodarcze rozbudowano.
 Zabytki
 Ulica Radosna jest drogą, przy której znajdują się zabytkowe obiekty. Sama również ulica, jako część układu urbanistycznego, wpisana jest do rejestru zabytków. Łącznie, do rejestru zabytków wpisane są następujące obiekty:
 układ urbanistyczno-przestrzenny osiedla Giszowiec z lat 1906–1940, w tym budynek pralni i łaźni (nr rej.: 1229/87 z 18 sierpnia 1978 roku),
 dom urzędniczy, ul. Radosna 1 / Gościnna, z lat 1907–1912 (nr rej.: A/36/00 z 11 grudnia 2000 roku),
 budynek jadłodajni i kantyny, ul. Radosna 35, z lat 1907–1912 (nr rej.: A/69/02 z 7 maja 2002 roku).
 Przypisy
 Radosna
 Giszowiec


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0037
 Decisão do Comité Misto do EEE n.° 37/2002, de 19 de Abril de 2002, que altera o anexo IX (serviços financeiros) do Acordo EEE
 Jornal Oficial no L 154 de 13/06/2002 p. 0022 - 0023
 Decisão do Comité Misto do EEEn.o 37/2002de 19 de Abril de 2002que altera o anexo IX (serviços financeiros) do Acordo EEEO COMITÉ MISTO DO EEE,Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, tal como alterado pelo protocolo que adapta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado "o acordo", e, nomeadamente, o seu artigo 98.o,Considerando o seguinte:(1) O anexo IX do acordo foi alterado pela Decisão do Comité Misto do EEE n.o 73/2001 de 19 de Junho de 2001(1).(2) A Directiva 2001/34/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 28 de Maio de 2001, relativa à admissão de valores mobiliários à cotação oficial de uma bolsa de valores e à informação a publicar sobre esses valores(2) consolida vários actos actualmente incorporados no anexo IX do acordo.(3) A Directiva 2001/34/CE deve ser incorporada no acordo.(4) A Directiva 2001/34/CE revoga vários actos actualmente incorporados no acordo, incluindo actos que contêm adaptações para efeitos do EEE.(5) Serão mantidas as adaptações para efeitos do EEE dos actos revogados pela Directiva 2001/34/CE, na medida em que não contenham disposições transitórias que se tenham tornado sem objecto,DECIDE:Artigo 1.oO anexo IX do acordo é alterado do seguinte modo:1. O ponto 24 (Directiva 79/279/CEE do Conselho) passa a ter a seguinte redacção: "32001 L 0034: Directiva 2001/34/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 28 de Maio de 2001, relativa à admissão de valores mobiliários à cotação oficial de uma bolsa de valores e à informação a publicar sobre esses valores (JO L 184 de 6.7.2001, p. 1).Para efeitos do presente acordo, as disposições da directiva são adaptadas do seguinte modo:a) Não é aplicável o artigo 41.o da directiva.b) No que respeita aos Estados da EFTA, as datas referidas no artigo 90.o da directiva são as seguintes:Islândia: 1 de Janeiro de 1994,Listenstaine: 1 de Janeiro de 1997,Noruega: 1 de Janeiro de 1994.".2. São suprimidos os textos do ponto 25 (Directiva 80/390/CEE do Conselho), do ponto 26 (Directiva 82/121/CE do Conselho) e do ponto 27 (Directiva 88/627/CEE do Conselho).Artigo 2.oFazem fé os textos da Directiva 2001/34/CE redigidos nas línguas islandesa e norueguesa, que serão publicados no suplemento EEE do Jornal Oficial das Comunidades Europeias.Artigo 3.oA presente decisão entra em vigor em 20 de Abril de 2002, desde que tenham sido efectuadas ao Comité Misto do EEE todas as notificações previstas no n.o 1 do artigo 103.o do acordo(3).Artigo 4.oA presente decisão será publicada na secção EEE e no suplemento EEE do Jornal Oficial das Comunidades Europeias.Feito em Bruxelas, em 19 de Abril de 2002.Pelo Comité Misto do EEEO PresidenteP. Westerlund(1) JO L 238 de 6.9.2001, p. 22.(2) JO L 184 de 6.7.2001, p. 1.(3) Não foram indicados requisitos constitucionais.


text:
 21.11.2009
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 282/48
 Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 30 septembrie 2009 — Impala/Comisia
 (Cauza T-229/08) (1)
 („Concurență - Concentrare - Întreprindere comună Sony BMG - Anularea deciziei inițiale de către Tribunal - Nouă decizie care declară operațiunea de concentrare compatibilă cu piața comună - Rămânerea cauzei fără obiect - Nepronunțare asupra fondului”)
 2009/C 282/93
 Limba de procedură: engleza
 Părțile
 Reclamantă: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, association internationale) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Crosby, J. Golding, solicitors, și I. Wekstein, avocat)
 Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: X. Lewis, F. Arbault și K. Mojzesowicz, agenți)
 Interveniente în susținerea pârâtei: Sony Corporation of America (New York, New York, Statele Unite) (reprezentanți: N. Levy, barrister, R. Snelders și T. Graf, avocați) și Bertelsmann AG (Gütersloh, Germania) (reprezentanți: P. Chappatte, J. Boyce și A. Lyle-Smythe, solicitors)
 Obiectul
 Cerere de anulare a Deciziei C(2007) 4507 a Comisiei din 3 octombrie 2007 privind declararea ca fiind compatibilă cu piața comună și cu funcționarea Acordului SEE a unei operațiuni de concentrare prin care se urmărește crearea unei întreprinderi comune care regrupează activitățile desfășurate de Sony Corporation of America și de Bertelsmann AG în domeniul muzicii înregistrate (Cazul COMP/M.3333-Sony/BMG), adoptată ca urmare a anulării, prin Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2006, Impala/Comisia (T-464/04, Rep., p. II-2289), a Deciziei 2005/188/CE a Comisiei din 19 iulie 2004 privind declararea unei concentrări ca fiind compatibilă cu piața comună și cu funcționarea Acordului privind SEE (Cazul COMP/M.3333 — Sony/BMG) (JO 2005, L 62, p. 30)
 Dispozitivul
 1.
 Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.
 2.
 Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, association internationale) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Comunităților Europene.
 3.
 Bertelsmann AG și Sony Corporation of America suportă propriile cheltuieli de judecată.
 (1) JO C 197, 2.8.2008.


text:
Äge pulmokardiaalne puudulikkus ehk akuutne cor pulmonale on tundide või päevade jooksul kujunev hingamise ja vereringe häire, mida põhjustab parema südamepoole ülekoormus.
 Etioloogia ja patogenees
 Akuutse cor pulmonale kutsuvad esile enamasti kopsuarteri emboolia, äge pneumoonia ja ventiilpneumotooraks. Riskirühma kuuluvad voodihaiged, kellel on suur oht veenitromboosi tekkeks. Nimelt pärineb üle poole pulmonaalarteri embolitest jalaveenidest. Embolite teket soodustavad ka kroonilise kardiovaskulaarse puudulikkusega kaasnevad endokardikahjustus ja südameõõnte liigne verega täitumine.
 Emboolia põhjustab kapillaaride spasmi ja vererõhu järsku tõusu, samuti parema südamepoole ülekoormust. Sellele järgnevad šokk ja kollaps ning raskematel juhtudel ka äkksurm.Kopsuinfarktioht on neil patsientidel, kes kannatavad peale kopsuarteri haru obstruktsiooni kopsupaisu, arteriitide, alveolaarse hüpoventilatsiooni või pneumoonia all.
 Kliiniline pilt
 Emboolia korral sagedamini esinevad tunnused:
 düspnoe
 tahhüpnoe
 tahhükardia
 retrosternaalne ängistav valu
 tserebraalse isheemia sümptomid
 Infarkti korral sagedamini esinevad tunnused:
 pleuravalu
 köha
 palavik
 veriköha
 Pulmonaalse tromboemboolia korral sagedamini esinevad tunnused:
 atüüpiline, antibakteriaalsele ravile allumatu pneumoonia
 kroonilise kardiovaskulaarse puudulikkuse tunnuste süvenemine
 paroksümaalne tahhüarütmia
 Diagnostilised uuringud
 Hematokrit
 Homotsüsteiini hulk
 Faktor V hulk
 Antitrombiin III hulk
 SR
 Rindkere ülesvõte kopsuemboolia diagnoosimiseks – võivad esineda südame suurenemine, atelektaas, diafragma kõrgseis, pleuravedelik
 EKG – QRS-kompleksi ja P-saki elektriline telg kaldub paremale, T-saki inversioon III, aVF, V1 – V4 lülitustes, negatiivne T-sakk ja ST-elevatsioon III põhilülituses
 Ravi
 Trombemboolia ja bronhospasmi vältimiseks manustatakse 5000 – 15 000 TÜ hepariini, mis on lahjendatud isotoonilise naatriumkloriidi või 5% glükoosilahusega 4–6 tunni vältel 1–2 nädala jooksul. Šoki ja kollapsi korral antakse patsiendile 0,25–1 ml noradrenaliinilahust 10 kg kohta ja rahustina morfiini – kas süstitakse 1 ml 1%-list lahust naha alla või suu kaudu 0,01–0,02 g. Südame töövõime suurendamiseks süstitakse veeni 0,05%-list strofantiinilahust 0,5-1 ml, seda eelnevalt 10–20 ml 20%-lise glükoosilahusega lahjendades. Stenokardia korral manustatakse 0,1–0,2 g eufülliini.Kui hingamispuudulikkus ja šokinähud püsivad ka pool tundi pärast hepariini manustamist, tuleb teha embolektoomia.
 Kardioloogia


text:
Aix-les-Bains er en by i departementet Savoie i det østlige Frankrig nær Bourget-søen. Byen, der har ca. 25 000 indbyggere, er et kendt kursted med varme kilder.
 Navnet Aix kommer af det latinske Aquae, og byen har været et kursted siden antikken. Romerne døbte byen Aquae Gratianae til minde om kejseren Flavius Gratianus Augustus, der i 383 blev myrdet i det nærliggende Lyon.
 Indtil 1860 hørte byen under det italienske kongerige Sardinien. Fra 1861 hører byen under Frankrig.
 Ekstern henvisning
 Savoie,Kommuner i
 Byer i Savoie
 Franske kurbyer
 Tour de France-byer
 Auvergne-Rhône-Alpes


text:
 21.7.2012
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 217/24
 Acțiune introdusă la 16 mai 2012 — Al Assad/Consiliul
 (Cauza T-202/12)
 2012/C 217/51
 Limba de procedură: franceza
 Părțile
 Reclamanta: Bouchra Al Assad (Damasc, Siria) (reprezentant: G. Karouni, avocat)
 Pârât: Consiliul Uniunii Europene
 Concluziile
 Reclamanta solicită Tribunalului:
 —
 anularea Deciziei de punere în aplicare 2012/172/PESC a Consiliului din 23 martie 2012 privind punerea în aplicare a Deciziei 2011/782/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei în ceea ce o privește pe doamna Bouchra (numită Bushra) Al Assad;
 —
 obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată, în temeiul articolelor 87 și 91 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.
 Motivele și principalele argumente
 În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-383/11, Makhlouf/Consiliul (1).
 (1) JO 2011, C 282, p. 30.


text:
Ohře (někdy také Ohara, Oharka, ) je řeka v Německu a na severozápadě České republiky, levostranný přítok Labe. Její tok je dlouhý 316 km, z toho 246,55 km se nachází na území České republiky. Povodí má rozlohu 5614 km2, z toho 4601 km2 v České republice.
 Historie
 Dolní část řeky Ohře se zformovala až během čtvrtohor. Původně Ohře tekla údolím dnešní řeky Bíliny.
 Názvy Ohře i Ohara patrně vzešly z jejího keltského pojmenování Agara (Ag znamená losos, Ara znamená tekoucí voda). Tomu odpovídá i její německý název Eger. Někdy se však význam keltského názvu Agara vykládá jako měsíční řeka. Jiná teorie přisuzuje původnímu keltskému nebo předkeltskému jménu významy jako hbitost a bystrost.
 Název Ohře nese také planetka s katalogovým číslem 4801 objevená 22. října 1989 na Kleti Antonínem Mrkosem.
 Stručný průběh toku
 Od svého pramene v Horních Francích na území Bavorska v Německu protéká Ohře německou částí Smrčin a u zaniklé osady Pomezná se dostává na české území.
 Řeka teče od západu k východu územím Karlovarského kraje. Po opuštění Smrčin protéká postupně geomorfologickými celky Chebskou pánví, Sokolovskou pánví, Slavkovským lesem a Doupovskými horami. Před obcí Okounov přitéká do Ústeckého kraje. U okraje Kadaně opuští Doupovské hory a protéká Mosteckou pánví až k Postoloprtům. Za městem již pokračuje v Dolnooharské tabuli až do Litoměřic, kde se vlévá do Labe.
 Podrobný průběh toku
 Na území Bavorska
 Ohře pramení v Německu ve spolkové zemi Bavorsko, v Horních Francích v Zemském okresu Wunsiedel im Fichtelgebirge. Pramen Ohře se nachází v nadmořské výšce 752 m na severozápadním úpatí hory Schneeberg (1051 m), nejvyšší hory Smrčin.
 Pramen je obložen dvanácti hrubě tesanými žulovými kameny. Na nich jsou vytesána jména měst či obcí, která se na úpravě pramene podílela a kterými Ohře protéká. Čelní kámen, o něco vyšší a mohutnější i se znakem města, patři městu Cheb. Ostatní kameny nesou jména Weißenstadt, Marktleuthen, Kynšperk (Königsberg), Sokolov (Falkenau), Loket (Elbogen), Karlovy Vary (Karlsbad), Rybáře (Fischern), Klášterec (Klösterle), Kadaň (Kaaden), Žatec (Saaz) a Postoloprty (Postelberg). Úprava pramene byla provedena z iniciativy města Cheb roku 1923. Práce provedla kamenická firma Grasyma z Wunsiedelu. Oficiální posvěcení pramene se konalo na první Svatodušní svátek roku 1924.
 Bezprostředně u obruby pramene stojí na dvou kamenných kvádrech pravoúhlý žulový blok s vytesaným, mírně pozměněným textem z písně Podersamer Heimatklänge:
 Als der Knabe kam zur Eger:
 „Eger, sprich, wo eilst du hin?“
 „Zu der Elbe“, rauscht es reger,
 „Zu der Elbe muß ich zieh'n!“
 Als der Knabe kam zur Elbe,
 war die Antwort inhaltsschwer;
 Donnernd braust zurück dieselbe:
 „Und ich muß ins deutsche Meer!“
 Přišed k Ohři chlapec ptá se:
 „Kam tak spěcháš? Řekni mi!“
 „Mířím k Labi" zurčí bujně,
 "Až tam musím dotéci."
 A když k Labi chlapec došel,
 mocněji zní odpověď:
 "Dál do německého moře"
 stejná řeka hřmí mu zpět.
 Na opačné straně žulového bloku je vytesán nápis Egerquelle a rok 1923.
 Současný pramen Ohře však není tím původním. Dříve byl za pramen Ohře považován jiný pramen, od současného vzdálený přibližně 1,4 km východněji. Nachází se nad mlýnem Weißenhaider Mühle a jeho pramen se označuje jako Alte Egerquelle (Starý pramen Ohře). Příslušný krátký potok, jenž se do Ohře vlévá nad osadou Voitsumra, je dnes pojmenován jako Zinnbach (Cínový potok) či Alte Eger (Stará Ohře).
 Poblíž pramene je pamětní kámen, vztyčený roku 1955 sudetskými Němci, odsunutými ze své původní vlasti.
 Na podzim toku 2015 pramen Ohře v důsledku horkého léta a teplého podzimu vyschnul. Informovala o tom jak německá, tak i česká média.
 To ale už (rok 2017) neplatí a smrkovým lesem již potůček opět proudí do údolí. Přístup k prameni je z parkoviště u silnice spojující Bischofsgrün s Weißenstadtem. Vzdálenost od parkoviště k prameni činí necelých 200 m.
 Na úbočích Schneebergu a přilehlých vrchů probíhá v nadmořské výšce 700 až 800 m hranice čtyř rozvodí. Kromě Ohře to jsou rozvodí řek Náby, Sály a Mohanu.
 K Ohři se vztahuje řada bájí a pověstí. Jedna z nich vypráví o strážkyni pramene, krásné víle Sibyle, která patřila ke dvanácti družkám víly Egérie, královny celé řeky. Pro svou dobrotu a léčitelské schopnosti byla známá v celých Smrčinách. Její krása oslnila mladého rytíře Arnolda z nedalekého hradu, který ji spatřil sedět na velkém balvanu v řece. Po čase se s ní setkal znova a hned jí požádal o ruku. Víla však pravila, že je zaslíbena panenskému stavu a navíc nesmí opouštět okolí pramene, neboť má úkol jej chránit. Rytíř se tedy vydal do Kadaně do křišťálového paláce královny Egérie a požádal ji, aby Sibylu zbavila oné služby. Ta mu řekla, že Sibylininu službu nemůže zrušit, neboť ta musí trvat navěky. Požádala jej, aby se stal ochráncem řeky. Odměnou mu bude to, že jeden den v roce se bude moci se Sibylou setkat. Arnold řeku vzorně chránil a každoročně v určený den u pramene rozprávěl se Sibylou. Ani on se nikdy neoženil, a když v jedné válečné vřavě zahynul, Ohře se od pramene až po soutok s Labem divoce rozvodnila, to jak Sibyla ronila slzy pro svého rytíře.
 Prvním městem, kterým Ohře protéká je Weißenstadt. Před městem napájí spolu s dalšími menšími vodními toky velké jezero Weißenstädter See, hojně využívané k rekreaci a vodním sportům. Po opuštění jezera už má Ohře charakter malé řeky a protéká obcí Röslau a pokračuje do města Marktleuthen, mezi osadami Schwarzenhammer a Hendelhammer na území města Thierstein se do Ohře vlévá zleva Račí potok () pramenící na českém území u Aše a dále pokračuje Ohře až k Česko-bavorské státní hranici. Na skále se nad řekou vypíná starobylý hrad v městě Hohenberg an der Eger. Před mostem u silnice k hradu stojí u Pfeiffermühle socha dudáka, připomínající dávné hudební tradice chebského pomezí. Zde, jen několik metrů od levého břehu Ohře, již na českém území, se nad řekou zvedá přírodní rezervace Stráň u Dubiny, pojmenovaná po zaniklé české osadě Dubina.
 Okolo Hammermühle teče řeka podél státní hranice, těsně u pravého břehu vyvěrá v říční nivě minerální Karolínin pramen (Carolinenquelle), objevený roku 1663 a roku 1824 pojmenovaný po bavorské královně Karolíně.. Lidé z okolí si k upravenému prameni chodí nabírat minerálku do láhví, informace o historii a chemickém složení minerálky lze číst v němčině i čeština na informačním panelu u altánku podchyceného vývěru.
 Tok řeky pokračuje podél státní hranice a po přibližně 250 m státní hranici překročí a dále již teče na českém území.
 Na území Karlovarského kraje
 Na české území vstupuje Ohře u zaniklé obce Pomezná, ze které se zachovala pouze ruina věže tvrze a hradu Pomezná. Zde se do Ohře vlévá Reslava, jejíž délka toku na českém území činí pouhých 2,4 km. Řeka protéká přírodní rezervací Rathsam, vodní nádrží Skalka a Chebem. Nad levým břehem se na návrší zvedá starobylý chebský hrad. Za Chebem u Chocovic vtéká Ohře do evropsky významné lokality Ramena Ohře. V této meandrující části řeky, kde se meandry někdy otáčejí téměř o 180°, se nachází mnoho slepých ramen, často vytvářejících někde soustavy propojených ramen. Nedaleko pravého břehu se nachází zámek Mostov a řeka pokračuje ke Kynšperku nad Ohří. Již v Sokolovské pánvi protéká Dasnicemi a Šabinou, před Černým mlýnem u elektrárny Tisová opouští evropsky významnou lokalitu a přitéká k Sokolovu, ještě před městem se z Ohře odebírá voda pro umělé jezero Medard. Za Sokolovem v Královské Poříčí se na statku Bernard nachází ojedinělá expozice řeky – Centrum řeky Ohře. Byla vybudovaná v letech 2009 až 2011 a slouží jako zábavně naučná výstava. Pomocí interaktivních modelů představuje zajímavosti celého toku Ohře od pramene až k soutoku s Labem. Expozice v interiéru východního křídla statku zahrnuje mnoho statických i pohyblivých modelů. Na nádvoří je umístěný umělecky volně zpracovaný model pramene Ohře od sochaře a malíře Jiřího Černého.
 Řeka podtéká silniční most na dálnici D6 a v sevřeném údolí až do Starého Sedla protéká přírodní památkou Údolí Ohře. Ze strmých svahů vystupujícími skalními bloky, ve kterých se vytvořily pseudokrasové jeskyně. Pseudokrasové jevy souvisejí s boční výmolovou činností Ohře.
 V Lokti opouští řeka podkrušnohorské pánve, obloukem obtéká město Loket a pokračuje územím Slavkovského lesa. Zároveň se přiblíží k severnímu okraji CHKO Slavkovský les. Na strmém skalním ostrohu se vypíná loketský hrad z první poloviny 13. století. Odtud až do Karlových Varů teče chráněným územím i evropsky významnou lokalitou Kaňon Ohře. Ještě předtím, než dospěje k Doubí, protéká bájemi a pověstmi opředené místo, národní přírodní památku Svatošské skály. Tvoří je množství skalních pilířů, hranolů a jehlanů. Skalní útvary byly vytvořeny postupným zvětráváním a odnosem žulových bloků, činností řeky i erozivním působením mrazu.
 Jedna z mnoha různých pověstí vypráví o tom, že se jedná o svatební průvod Jana Svatoše, který nechala změnit v kámen vodní víla z Ohře, protože Svatoš porušil svůj slib, že se nikdy neožení. Ten slib jí dal Jan Svatoš (Hans Heiling) za protislužbu, že ho víla zasvětí do černé magie. Zamiloval se však do pozemské dívky a mělo dojít ke svatbě. Nedodržení jeho slibu odnesli spolu s ním ve svatební den i ostatní svatebčané, a všichni kletbou víly do jednoho zkameněli. Místo inspirovalo mnoho významných osobností, mimo jiné i J. W. Goetha, který místo několikrát navštívil. Pověst o Hansi Heilingovi byla pravděpodobně jedním z mnoha inspiračních zdrojů Goethova díla o Faustovi, na kterém pracoval celý život.
 Nad levým břehem Ohře se na vyvýšeném skalním suku nachází pozůstatky starého hradiště Tašovice, jehož první osídlení spadá do období mezolitu (10 000 – 8000 př. n. l.).
 Za Karlovými Vary přitéká Ohře do Doupovských hor. Nad pravým břehem ve svahu nad obcí Šemnice se zvedá znělcová kupa, přírodní památka Šemnická skála a jen o něco dál, na úpatí pravěké sopky, unikátní geologický jev, národní přírodní památka Skalky skřítků. Zde řeka Ohře při jejím zahlubování ve vulkanických vrstvách obnažila kanálkovité dutiny, pravděpodobně po vyhnilých kmenech třetihorních stromů, zalitých sopečnou lávou.
 Peřejnatým úsekem přitéká ke Kyselce, kdysi půvabným lázním, které proslavil zejména Heinrich Mattoni a jím do celého světa expedovaná minerální voda. Nad Kyselkou stojí na kopci Bučina (582 m) stejnojmenná rozhledna, ze které je ve směru toku vidět úsek Ohře až k Radošovu. Na staré královské cestě z Prahy do Lokte protéká Ohře v Radošově pod historickým dřevěným mostem se sedlovou šindelovou střechou.
 Řeka protéká Velichovem, Vojkovicemi a Stráží nad Ohří. Ještě než dospěje do vesnice Boč zvedá se nad levým břehem nápadná skála s čedičovými sloupy chráněné přírodní památce s pojmenováním Čedičová žíla Boč.
 Na území Ústeckého kraje
 Za Bočí, na hranici okresů Karlovy Vary a Chomutov a k. ú. Korunní a Okounov, vtéká Ohře do Ústeckého kraje.
 Řeka pokračuje přes vesnici Lužný, za ní se u levého břehu nad soutokem s Hučivým potokem rozkládá přírodní památka s názvem Louka vstavačů u Černýše s bohatým výskytem prstnatce májového. Nedaleko vesnici Kotvina se nad levým břehem zvedá výrazný vrch Šumburg se ruinou hradu Šumburg.
 Řeka přitéká k městu Klášterec nad Ohří, kde u levého břehu vyvěrají známé minerální prameny. Jejich historie započala roku 1881, kdy místní občan narazil při kopání studně na lahodnou mineralizovanou vodu s příjemně kyselou příchutí. Koncem 19. století zde vznikly lázně. V roce 1950 však došlo k oficiálnímu zrušení lázní. Ty však po dřívějších peripetiích jsou opět v provozu pod jménem Lázně Evženie. Zajímavostí je, že během druhé světové války se kyselka z Klášterce nad Ohří vozila Rommelovo armádě do Afriky. Roku 1987 byl na Ohařské louce objeven další pramen.
 U Klášterce nad Ohří opouští řeka Doupovské hory a pokračuje Mosteckou pánví.
 Ke Klášterci se vyprávěla pověst o rytíři Romualdovi, do kterého se zamilovala vodní víla Ludga z družiny vodních panen nymfy Egérie. Ta z lásky k němu opustila křišťálový palác ve vlnách Ohře pod Kadaní. Od ní rytíř dostal hedvábný závoj a lahvičku vody z Ohře. Musel však přísahat věrnost. Uběhlo mnoho šťastných let. Když ale císař Fridrich Barbarossa pořádal velký turnaj, odejel rytíř na to klání a ze všech bojů vyšel vítězně. Jedna krásná hraběnka z daleké země jej dekorovala řetězem pro vítěze. Císař vyslovil přání, aby se ještě týž den zasnoubili. Romuald zapomněl na svou Ludgu. Při zásnubní hostině se rozvířily vody studní, z vody vystoupila ženská postava a tiše prošla hodovním sálem. Náhle zazněl výkřik a Romuald klesnul k zemi. V jeho srdci vězela jehla s rudým kamenem. Zhrzená vodní panna se krutě pomstila za Romualdovu zradu.
 Pod zámkem Klášterec nad Ohří, který se zrcadlí na hladině Ohře, pokračuje Ohře do Kadaně. Nad Kadaní plní řeka Ohře Vodní nádrž Kadaň, uvedenou do provozu roku 1972.
 Pod Kadaní protéká řeka ostrým zákrutem přírodní památkou Želinský meandr. Název meandru byl odvozen od starého slovanského pohřebiště Želiny. Voda Ohře plní vodní nádrž Nechranice, vybudovanou v letech 1966 až 1971. Nádrž s betonovou, 18 metrů vysokou hrází slouží k hydroenergetickým, průmyslovým a rekreačním účelům. Při levém břehu mezi vodní nádrží a areálem elektrárny Tušimice II se rozprostírá přírodní rezervace Běšický chochol.
 Mezi hrází vodní nádrže a Novým Sedlem se v terénu dochovaly pleistocénní meandry opuštěného koryta řeky. Na jejich březích vystupují sedimenty Mostecké pánve překryté říčními terasami. U vesnice Stroupeč na terasovitých stupních nachází další chráněné území, přírodní památka Stroupeč.
 Krátce poté se již řeka přiblíží k městu Žatec, jímž protéká. Typickou siluetu města se nepodařilo poškodit ani výstavbou sídlišť pro horníky a vyhnance ze zaniklých vesnic.
 Řeka teče při jižním okraji Postoloprt a pokračuje směrem do Loun. Opouští Mosteckou pánev a dále již až do soutoku s Labem teče územím v Dolnooharské tabule. Míjí přírodní památku a současně významnou paleontologickou lokalitu Březno u Postoloprt. V Lounech, necelý jeden kilometr od pravého břehu Ohře, byl 14. července 1963 naražen geologickým vrtem v hloubce 1100 až 1200 metrů pramen Luna, který je významnou místní atrakcí. Pramen Luna je na povrch vyveden na několika místech a je celoročně dostupný.
 Ohře pokračuje do Libochovic, u levého břehu řeky stojí barokní zámek Libochovice. Za městem na ř. km 22,3 začíná umělé rameno, 11 km dlouhý náhon Malá Ohře, které protéká Budyní nad Ohří a za městem se s původní řekou spojí v přírodní rezervaci Pístecký les. Na říčním kilometru 13,7 odbočuje z Ohře u jezu v Hostěnicích 4,8 km dlouhý Brozanský náhon pro pohon mlýna v Brozanech nad Ohří. Do Ohře se vrací v Doksanech u cukrovaru.
 Přes východní okraj Bohušovic nad Ohří přitéká řeka do Terezína, kde se u pravého břehu řeky nachází Malá pevnost Terezín. Pokračuje k Litoměřicím a na jižním okraji města u Tyršova mostu se vlévá do Labe.
 Povodí Ohře
 Povodí Ohře je povodí 2. řádu, součást povodí Labe. Tvoří je oblast, ze které do Ohře přitéká voda přímo nebo prostřednictvím jejích přítoků. Nejvyšším bodem v povodí je vrchol Klínovce s nadmořskou výškou 1244 m. Dílčí povodí tvoří povodí řek Odravy, Blšanky, Teplé, Liboce, Svatavy, Chomutovky, Bystřice, Rolavy a Plesné.
 Větší přítoky
 Slatinný potok, zleva, ř. km 229,1
 Plesná, zleva, ř. km 226,6
 Odrava, zprava, ř. km 224,1
 Libocký potok, zleva, ř. km 219,4
 Libava, zprava, ř. km 216,8
 Svatava, zleva, ř. km 203,0
 Lobezský potok, zprava, ř. km 202,9
 Rolava, zleva, ř. km 177,4
 Teplá, zprava, ř. km 175,3
 Vitický potok, zleva, ř. km 173,3
 Bystřice, zleva, ř. km 153,8
 Prunéřovský potok, zleva, ř. km 126,5
 Liboc, zprava, ř. km 91,1
 Hutná, zleva, ř. km 87,0
 Blšanka, zprava, ř. km 81,3
 Hasina, zprava, ř. km 70,8
 Chomutovka, zleva, ř. km 65,8
 Hrádecký potok, zleva, ř. km 58,6
 Smolnický potok, zprava, ř. km 47,8
 Kuzovský potok, zleva, ř. km 32,6
 Rosovka, zleva, ř. km 21,2
 Čepel, zprava, ř. km 9,3
 Vodní režim
 Vysoký průtok má na jaře. Průměrný průtok u ústí činí 37,94 m3/s. Celý dolní tok leží v oblasti, která má nejnižší hodnoty průměrných ročních srážkových úhrnů v Česku (méně než 500 mm).
 Průměrné měsíční průtoky Ohře v Lounech:
 Vybrané hlásné profily:
 Využití
 Její voda se využívá na zavlažování a k zisku vodní energie. Mezi významná města ležící na řece patří Cheb, Sokolov, Loket, Karlovy Vary (lázně při ústí Teplé), Ostrov, Klášterec nad Ohří, Kadaň, Žatec, Postoloprty, Louny, Libochovice, Budyně nad Ohří, Terezín a Litoměřice.
 Vodní díla
 Na toku se nacházejí tři přehradní nádrže:
 Skalka - postavena v letech 1962–1964 s celkovou plochou 378 ha
 Nechranice - postavena v letech 1961–1968 s celkovou plochou 1338 ha; nádrž s nejdelší sypanou přehradní hrází ve střední Evropě.
 Kadaň - postavena v letech 1966–1971 s celkovou plochou 67,2 ha, patří do vodohospodářské soustavy Kadaň – Klášterec.
 Kromě velkých staveb řeku reguluje řada menších jezů, například:
 Loket (horní jez),
 Loket (dolní jez),
 Tuhnice (jez),
 Jez u Solivárny,
 Radošov (jez).
 Čerpání vody
 Samotná řeka je zdrojem vody pro mnoho průmyslových areálů. Po celém toku řeky se nachází řada čerpacích stanic.
 Napouštěcí objekt pro jezero Medard před Sokolovem, kde se odebírá velké množství vody na vodohospodářské rekultivace.
 Čerpací stanice před městem Loket zajišťuje technickou vodu pro průmyslový areál Vřesová (Sokolovská uhelná).
 Podkrušnohorský přivaděč, který zásobuje vodou průmysl a řeku Bílinu na Mostecku odebírá vodu nad Kadaní pod Kláštercem nad Ohří.
 elektrárna Počerady, elektrárny Prunéřov, elektrárna Tušimice II, v minulosti také elektrárna Tušimice I, odebírají vodu z řeky. Využití zde nachází jako technická voda pro chlazení.
 Čerpací objekt pod Nechranickou přehradou odebírá vodu pro průmyslový vodovod Nechranice, ze kterého se napouštělo i Jezero Most.
 Vodáctví
 Řeka Ohře je mezi vodáky oblíbená zejména pro stálý tok vody, atraktivní vodácký terén s množstvím klidnějších i náročnějších úseků. Je splavná téměř po celý rok. Za sjízdnost horního a středního toku řeky je považován vodočet v Drahovicích, městské části Karlových Varech, u lávky pro pěší (bývalý silniční most Patrice Lumumby) na ř. km 174,5. Jako minimální se uváděl stav vody 60 cm. Podle zkušeností vodáků je řeka sjízdná i za nižšího stavu vody. Proto byl na základě připomínek doporučený minimální stav snížen na 45 cm.
 Zdatní vodáci dokáží úsek z Chebu do Klášterce nad Ohří, vzdálenost přibližně 117 km, sjet za čtyři až pět dní. Tento způsob sjíždění řeky není obvyklý. Většina vodáků sjíždí řeku kvůli zážitkům z putování po atraktivním okolí řeky. Plavbu po řece zahajují vodáci většinou pod Chebem v Tršnicích, Kynšperku nad Ohří, Sokolově nebo Lokti. Nejčastějším cílem sjíždění řeky jsou Klášterec nad Ohří, Vojkovice nebo Kadaň.
 Vodácky nejvyhledávanější je úsek Loket – Vojkovice s celou řadou vodácky a turisticky atraktivních míst, jako je Loket, Svatošské skály, Karlovy Vary, peřej Hubertus, Kyselka, ale také nebezpečným jezem Radošov.
 U řeky se nachází značné množství vodáckých tábořišť či kempů. Po směru toku jsou to tábořiště nebo kempy – Tršnice (ř. km 235,2), Chocovice (ř. km 234,3), Kynšperk nad Ohří (ř. km 218,5), Šabina (ř. km 211,1), Sokolov (ř. km 203,1), Královské Poříčí (ř. km 199,3), Loket (ř. km 190,5), Doubí (ř. km 180,8), Hubertus (ř. km 169,6), Dubina (ř. km 163,3), Kyselka – Radošov (ř. km 159,1), Vojkovice (ř. km 151,3), Jakubov (ř. km 150,0), Boč (ř. km 142,5), Miřetice (ř. km 131,6), Klášterec nad Ohří (ř. km 132,6), Vikletice (ř. km 106,0).
 V roce 2006 vznikla kolem vodáckého úseku řeky od Chebu po Želinský jez u Kadaně Vodácká stezka. Na ní bylo umístěno 70 informačních tabulí v českém, německém a anglickém jazyce. Na každé tabuli je uvedeno místo a říční kilometr Ohře. Tabule poskytují informace pro vodáky, možnostech ubytování i stručný popis přírodních a kulturních památek poblíž řeky. Tabule obsahují i výřez mapy příslušného úseku řeky.
 Vodácká stezka nemá v Česku obdoby, možná ani nikde jinde ve světě.
 Mlýny
 Mlýny jsou seřazeny po směru toku řeky.
 Weiskopfův mlýn – Kadaň, okres Chomutov
 Steinkopfův mlýn – Kadaň, okres Chomutov
 Číňovský mlýn – Číňov, okres Louny
 Březenský mlýn – Březno u Postoloprt, okres Louny
 Jiráskovy mlýny – Louny, okres Louny (říční km 54)
 Zámecký mlýn – Pátek, Peruc, okres Louny, kulturní památka
 Doksanský mlýn – Doksany, okres Litoměřice, kulturní památka
 Brozanský mlýn – Brozany nad Ohří, okres Litoměřice, kulturní památka (na Mlýnské strouze)
 Posádkový pšeničný mlýn v Terezíně – Terezín, okres Litoměřice, kulturní památka
 Posádkový žitný mlýn v Terezíně – Terezín, okres Litoměřice, kulturní památka
 Mosty
 Přes Ohři bylo postaveno mnoho zajímavých mostů, z nichž některé jsou chráněny jako nemovité kulturní památky. V osadě Hendelhammer, místní části obce Thierstein v Horních Francích, stojí historický tříobloukový kamenný, památkově chráněný most. Přibližně ve středu mostu se nachází kámen s erbem s letopočtem 1763.
 V Chebu pod hradem je Ohře u Písečné brány, jež je součástí bývalého městského opevnění, přemostěna dřevěnou krytou lávkou s okenními průzory. Původní lávka byla zničena koncem války v roce 1945, obnovena v roce 1949 a v roce 1985 vybavena ocelovou konstrukci s osmi trojúhelníkovými závěsy. Výška hřebene střechy nad hladinou Ohře je 5,5 m.
 Roku 1898 byl na východním okraji Chebu při budování železniční trati z Chebu do Františkových Lázní, součásti Vogtländische Staatsbahn z Chebu do Falkensteinu, postaven z opracovaných žulových kvádrů 348 m dlouhý viadukt. Výška nad hladinou Ohře činí 25 m. Most vybudovaly Saské státní dráhy, základní kámen byl položen 25. listopadu 1863 a provoz zahájen 1. listopad 1865. Za druhé světové války byla při americkém náletu většina oblouků poškozena, část nad řekou zcela zničena. Krátce po válce byly poškozené části dostavěny a opraveny betonem. Obnovený most byl zprovozněn 19. května 1951.
 V Kynšperku nad Ohří je řeka přemostěna nejdelším dřevěnou lávkou přes Ohři. Nahradila původní 130 m dlouhou železobetonovou lávku, zničenou roku 1945 ustupující německou armádou. Provizorní dřevěnou lávku z roku 1947 zničila roku 1950 povodeň. Nová krytá dřevěná lávka byla obnovena v letech 1955 až 1957. Její současná délka je 63 metrů. V Česku je tato lávka nejdelším dřevěným mostem pro pěší podepřeným pouze dvěma pilíři na obou koncích.
 Za Sokolovem byl v letech v letech 1970 až 1975 vybudován na rychlostní silnici R6 (od roku 2016 dálnice D6) železobetonový most, později po rozšíření na čtyři jízdní pruhy a náhradě betonové mostovky ocelovou ortotropní mostovkou znova uvedený do provozu roku 2011.
 V Lokti přemosťuje Ohři železobetonový most vybudovaný v letech 1934 až 1935. Most nahradil historický řetězový most císaře Ferdinanda z roku 1835. Model původního mostu lze spatřit v expozici Centrum řeky Ohře na statku Bernard v Královském Poříčí.
 V Karlových Varech překonává Ohři pětiobloukový kamenný Chebský most z roku 1869. Most byl 1. června 2017 vyhlášen kulturní památkou.
 Roku 1895 nechal Heinrich Mattoni postavit v Kyselce ocelový příhradový Kyselský železniční most, jenž byl roku 1968 částečně přestavěn na silničně železniční most a roku 2007 na silniční, doplněný chodníky pro pěší.
 Pohnutou historii má dřevěný most v Radošově, jenž je kulturní památkou. Stojí v místě dřevěného krytého mostu z roku 1364 na původních pilířích z 2. poloviny 18. století. Most v minulosti několikrát vyhořel, byl však vždy obnoven, jeho poslední velká oprava je z roku 1980. Poslední požár jej v roce 1986 však opětovně zničil, zůstaly jen zbytky kamenných pilířů. V roce 2001 byla zahájena a roku 2003 dokončena rekonstrukce mostu na základě dochované historické dokumentace. Most byl slavnostně uveden do provozu 17. října 2003.
 V Klášterci nad Ohří na železniční trati Chomutov–Cheb překonává údolí řeky Ohře ocelový most, jenž byl rekonstruován v letech 2004 až 2005 v rámci stavby Elektrizace trati Kadaň – Karlovy Vary.
 V Žatci překračoval Ohři historický řetězový most, uveden do provozu roku 1827. Most dlouhý 64 metrů byl v provozu do roku 1896. Nahradil ho ocelový obloukový most.
 Na dálnici D8 byla v červenci 1995 zahájena a v červnu 1999 dokončena stavba 1 183 m dlouhého mostu u Doksan. Po dostavbě se stal most, resp. estakáda přes celé inundační území řeky Ohře, druhým nejdelším mostem v Česku a nejdelším českým dálničním mostem.
 Fotogalerie mostů
 Ochrana přírody
 S řekou souvisí dvě evropsky významné lokality zahrnuté do soustavy Natura 2000 – Ramena Ohře v chebsko-sokolovském bioregionu a Kaňon Ohře mezi Loktem a Tašovicemi a Doubím. Přírodní památka Údolí Ohře se nachází u obce Staré Sedlo na Sokolovsku.
 Odkazy
 Reference
 Literatura
 Horáčková J., Ložek V. & Juřičková L. (2011). Nivní malakofauna řeky Ohře – její minulost a současnost. Malacologica Bohemoslovaca 10: 51-64.
 Externí odkazy
 Louny – aktuální vodní stav na stránkách ČHMÚ
 Povodí Ohře, s. p.
 VÚV T.G.Masaryka – Oddělení GIS – Charakteristiky toků a povodí ČR
 Filmový dokument Řeka v proudu času, v archivu ČT – po řece Ohři provází Václav Cílek
 Ohře (Cyklus České televize Vodácká putování) – video on-line v archivu ČT
 Seznam vodních elektráren na Ohři
 Řeky v Bavorsku
 Řeky protínající česko-německou státní hranici
 Řeky tvořící česko-německou státní hranici
 Řeky v okrese Cheb
 Řeky v okrese Sokolov
 Řeky v okrese Karlovy Vary
 Řeky v okrese Chomutov
 Řeky v okrese Louny
 Řeky v okrese Litoměřice
 Řeky ve Smrčinách
 Řeky v Chebské pánvi
 Řeky v Doupovských horách
 Řeky v Mostecké pánvi
 Přítoky Labe
 Řeky v Sokolovské pánvi
 Řeky ve Slavkovském lese
 Řeky v Dolnooharské tabuli
 Zemský okres Wunsiedel im Fichtelgebirge
 Louny