jurisdiction: US

text:
MAINE SUPREME JUDICIAL COURT Reporter of Decisions
 Decision: 2016 ME 120
 Docket: And-15-120
 Argued: April 5, 2016
 Decided: July 28, 2016
 Panel: SAUFLEY, C.J., and ALEXANDER, MEAD, GORMAN, JABAR, HJELM, and HUMPHREY, JJ.
 STATE OF MAINE
 v.
 CRYSTAL PALMER
 HUMPHREY, J.
 [¶1] Crystal Palmer appeals from a judgment of conviction for
 endangering the welfare of a child (Class D), 17-A M.R.S. § 554(1)(C),
 (3) (2014),1 entered in the District Court (Lewiston, Ende, J.) following a final
 hearing on her deferred disposition. Palmer contends that the court erred
 when it found that her deferment was “unsuccessful” and imposed a
 sentencing alternative. We agree, vacate the judgment, and remand to the
 trial court for further proceedings.
 I. BACKGROUND
 [¶2] On June 24, 2014, Palmer was charged with one count of
 endangering the welfare of a child, 17-A M.R.S. § 554(1)(C), and one count of
 1
 Title 17-A M.R.S. § 544(1)(C) has since been amended, and 17-A M.R.S. § 554(3) has since been
 repealed. P.L. 2015, ch. 358, § 3 (effective Oct. 15, 2015) (codified at 17-A M.R.S. § 554(1)(C) (2015)).
 2
 violating a condition of release (Class E), 15 M.R.S. § 1092(1)(A) (2015). On
 August 12, 2014, pursuant to 17-A M.R.S. § 1348 (2015), Palmer consented to
 a deferred disposition in the District Court (Schneider, J.) and pleaded guilty to
 the charge of endangering the welfare of a child. The charge of violation of a
 condition of release was dismissed.
 [¶3] The six-month deferment agreement and order comprised three
 pages of fill-in-the-blank forms. Relevant to this appeal, the provisions on
 page one of the agreement required Palmer to “meet with the requirements of
 deferred disposition” and comply with the conditions of an attached bail
 order.2 The provisions on page two, captioned “Special Conditions of Deferred
 Disposition,” required her to
 undergo a psychological evaluation and complete counseling
 focus on parentin[g] as indicated. Provide proof of same to the
 D.A.’s Office through attorney. – Reports on Oct 1, Dec 1, 2014 &
 Feb 1, 2015.
 Palmer was also instructed to “[s]ee attached conditions – pg 3.” As described
 on page three of the agreement, also captioned “Special Conditions of
 Deferred Disposition,” Palmer was required to “attend and complete
 counseling for [] parenting issues, to satisfaction of probation officers” and
 “submit written proof to [her] attorney that [she had] completed the
 2
 The bail order required her to “comply w/all conditions of Deferred Disposition.”
 3
 above-referenced programs by the following dates: Complete Kids First
 Program, 1234 Parenting & any programs recommended by counselor.” The
 agreement also provided that, at the conclusion of the deferment, “[i]f there
 are no violations of bail or the deferred disposition agreement,” Palmer would
 be “permitted to withdraw her plea” to the endangering charge, and the case
 would be dismissed.
 [¶4] During the hearing at which Palmer entered into the deferment
 agreement, the court explained to her that she must “meet the requirements
 of the deferred disposition, which include . . . undergo[ing] a psychological
 evaluation; complet[ing] counseling with a focus on parenting, as indicated;3
 provid[ing] proof of the same to the DA’s office through your attorney. Your
 reports are due October 1st, December 1st and February 1st 2015.”
 [¶5] On February 10, 2015, at the conclusion of the period of
 deferment, the court (Ende, J.) held a hearing on the final disposition, see 17-A
 M.R.S. § 1348-B(1) (2015).4 At that hearing, Palmer bore the burden of
 proving that she complied with the terms of the deferment. Id. No testimony
 3
 The text of the agreement required Palmer to “undergo a psychological evaluation and complete
 counseling focus on parentin[g] as indicated.” (Emphasis added.) The court’s recitation of these
 requirements to Palmer did not include the conjunction between the psychological evaluation and
 counseling requirements.
 4
 The State did not move to terminate the deferment during the deferment period. See 17-A M.R.S.
 § 1348-B(2) (2015).
 4
 was taken and no exhibits were admitted.5 However, the court was presented
 with the following statements and arguments of counsel.6 Palmer presented a
 twenty-one-page psychological evaluation report, conducted pursuant to
 15 M.R.S. § 101-D (2015) for a different matter, and acknowledged that she
 was late in submitting the report to the court. Through her attorney she
 informed the court that her new mental health counselor had conducted three
 evaluation sessions while preparing a treatment plan for her. The State
 argued that Palmer had failed to meet the conditions of her deferment,
 emphasizing that she had not undergone a psychological evaluation that
 “focused on parenting” and mentioning only briefly that she had neither
 completed counseling nor submitted corresponding reports. Palmer argued
 that she was in “substantial compliance”7 with the conditions of the deferment
 5
 Title 17-A M.R.S. § 1348-B(4) (2015) provides that at the hearing on the final disposition, the
 defendant “must be afforded the opportunity to confront and cross-examine witnesses against the person,
 to present evidence on that person’s own behalf and to be represented by counsel.”
 6
 The State argues for the first time on appeal that Palmer presented “no sworn testimonial evidence,
 documentary evidence, or any exhibits which are part of the record” and that Palmer therefore failed to
 prove that she complied with the terms of the deferment; however, the State did not raise this issue during
 the presentation to the trial court, and the relevant facts are not in dispute. The narrow issue on appeal is
 whether the court erred in interpreting the parties’ agreement.
 7
 Title 17-A M.R.S. § 1348-B (2015) does not include a “substantial compliance” standard. However,
 we interpret Palmer’s argument to address, instead, the excusability of any failure by her to comply with
 the terms of the agreement. See 17-A M.R.S. § 1348-B(1) (providing that the court must determine
 whether the defendant has “inexcusably failed to comply with the court-imposed deferment
 requirements”).
 5
 because she had completed most of the parenting training, had undergone a
 psychological evaluation, and had begun counseling with a parenting focus.
 [¶6] In reply to these arguments, the court said, “Okay. She hasn’t
 completed yet the evaluation, is what it sounds like.” The court discussed a
 sentencing alternative with the parties that included a partially suspended
 sentence and probation with the same conditions as those contained in the
 deferred disposition agreement. See 17-A M.R.S. § 1348-B(1). The State then
 asked the court to clarify the conditions of probation, stating, “just so there is
 no misunderstanding, the Defendant is required to have an evaluation that is
 focused on the issue of parenting[,] and she is required to follow up with any
 counseling or treatment as may be directed to the satisfaction of her
 probation officer.” (Emphasis added.) The court responded, “Right, and let
 me further say if for some reason there’s no such evaluation, which I doubt, I
 think you can get that, an evaluation focusing on parenting issues, but if you
 go and ask and they tell you it doesn’t exist, then tell your probation officer.”
 The court stated that the deferred disposition was “unsuccessful,”8 entered a
 8
 The meaning of the court’s statement that the deferred disposition was “unsuccessful” is unclear.
 Without more, it could mean that Palmer simply failed to comply with a requirement of her disposition or
 that she “inexcusably” failed to comply. The difference is significant. Because the court went on to
 impose a sentencing alternative “that was not consented to in writing at the time sentencing was
 deferred,” see 17-A M.R.S. § 1348-B(1), we assume that the court found that Palmer’s failure to comply
 was inexcusable.
 6
 judgment of conviction, and imposed a sentence of sixty days in jail, with all
 but five days suspended, and six months of probation with the same
 conditions as those contained in the deferred disposition agreement. See 17-A
 M.R.S. § 1348-B(1).
 [¶7] Palmer timely sought a certificate of probable cause to appeal this
 decision. See 17-A M.R.S. § 1348-C (2015); M.R. App. P. 19(a). In June 2015,
 we granted her request and allowed this appeal.
 II. DISCUSSION
 [¶8] Palmer argues that the court erred when it found that she
 inexcusably failed to comply with a term of her agreement based on the
 State’s argument that she did not complete a psychological evaluation that
 “focused on parenting.” She contends that a psychological evaluation with a
 parenting focus was not a condition of her deferment agreement or, in the
 alternative, that this provision was fatally ambiguous.
 A. Standard of Review
 [¶9] We have not had the occasion to declare a standard of review on a
 challenge to a finding that a defendant has failed to comply with a condition of
 a deferred disposition agreement or that the failure to comply was
 inexcusable, and we take the opportunity to do so now.
 7
 [¶10] Title 17-A M.R.S. § 1348-B(1) requires a final hearing at the
 conclusion of the period of a deferred disposition and provides, in relevant
 part,
 If the person demonstrates by a preponderance of the evidence that
 the person has complied with the court-imposed deferment
 requirements, the court shall impose a sentencing alternative
 authorized for the crime to which the person pled guilty and
 consented to in writing at the time sentencing was deferred . . .
 unless the attorney for the State, prior to sentence imposition,
 moves the court to allow the person to withdraw the plea of
 guilty. Following the granting of the State’s motion, the attorney
 for the State shall dismiss the pending charging instrument with
 prejudice. If the court finds that the person has inexcusably failed
 to comply with the court-imposed deferment requirements, the
 court shall impose a sentencing alternative authorized for the
 crime to which the person pled guilty.
 (Emphasis added.)
 [¶11] The same “inexcusabl[e] fail[ure] to comply” language is found in
 our probation revocation statute. See 17-A M.R.S. § 1206(6) (2015). We have
 consistently stated that “[i]t is a question of fact whether a condition of
 probation has inexcusably been violated by the probationer.” State v. Scott,
 637 A.2d 1159, 1161 (Me. 1994). In the context of a motion to revoke
 probation, the State, as the moving party, bears the burden of proving that a
 defendant inexcusably failed to comply with a requirement of his or her
 probation, and we review a court’s finding on this issue for clear error. See
 8
 State v. James, 2002 ME 86, ¶ 9, 797 A.2d 732; Scott, 637 A.2d at 1161. Here,
 in contrast, the defendant bears the burden of persuasion to show that she
 complied with the court-imposed deferment requirements. See 17-A M.R.S.
 § 1348-B(1). When the trier of fact makes a factual finding adverse to the
 party with the burden of proof, “we will overturn the trial court’s finding . . .
 only if the record compels a contrary conclusion. . . .” State v. Pulsifer,
 1999 ME 24, ¶ 14, 724 A.2d 1234 (citation omitted).
 [¶12] Relevant to this case, the deferred disposition statute sets forth in
 sequence three important elements of the hearing on final disposition: (1) the
 defendant must demonstrate, by a preponderance of the evidence, that she
 has complied with the court-imposed deferment requirements; (2) if the
 defendant fails to meet this burden, the court must determine whether her
 failure to comply was inexcusable; and (3) if the failure was inexcusable, the
 court is then required to impose a sentencing alternative. See 17-A M.R.S.
 § 1348-B(1).
 [¶13] To determine whether Palmer inexcusably failed to comply with
 the requirements of her deferment, the court’s scrutiny should have begun
 with those requirements. See 17-A M.R.S. § 1348-B(1). A deferred disposition
 agreement is a contract between the defendant and the State and must be
 9
 interpreted accordingly. See State v. Murray, 617 A.2d 135, 139 (Vt. 1992) (“A
 deferred-sentence agreement, like all probation agreements, is a form of
 contract, subject to the normal rules for construction of contracts.” (citation
 omitted)); cf. State v. Russo, 2008 ME 31, ¶ 14, 942 A.2d 694 (“Plea
 agreements are contracts and contract principles apply when interpreting
 them. Furthermore, because a defendant’s constitutional rights are
 implicated, agreements of this nature are subject to greater scrutiny than is
 normally afforded to commercial contracts.” (citation omitted) (quotation
 marks omitted)). We review the interpretation of a contract, “including
 whether or not its terms are ambiguous,” de novo as a question of law.
 Farrington’s Owners’ Ass’n v. Conway Lake Resorts, Inc., 2005 ME 93, ¶ 10,
 878 A.2d 504.
 B. Psychological Evaluation Requirement
 [¶14] Because the primary focus of the arguments of the State and
 Palmer is their disagreement as to the meaning of the psychological
 evaluation requirement of the deferment agreement, we first examine
 whether that provision is ambiguous. “A contractual provision is ambiguous if
 it is reasonably possible to give that provision at least two different
 meanings.” Reliance Nat’l Indem. v. Knowles Indus. Servs., Corp., 2005 ME 29,
 10
 ¶ 24, 868 A.2d 220 (quotation marks omitted). When contract language is
 ambiguous, the agreement should be construed against the drafter. Barrett v.
 McDonald Invs., Inc., 2005 ME 43, ¶¶ 15, 17-18, 870 A.2d 146; see
 Commonwealth v. Ruiz, 903 N.E.2d 201, 208 (Mass. 2009) (stating, “[t]o the
 extent there is any ambiguity [in the terms and conditions of probation], . . .
 we construe the lack of clarity in the defendant’s favor”).
 [¶15] The State argues that a reasonable person would have read this
 provision to mean that both the psychological evaluation and the counseling
 must have a parenting focus. Palmer argues that, as drafted, the parenting
 focus only applies to the counseling requirement.9 A review of the entire
 agreement offers little clarity: the psychological evaluation requirement
 appears only once in the agreement and is in the same sentence as the
 counseling requirement; whereas, on a separate page, the agreement requires
 “counseling for parenting issues, to satisfaction of probation officer” and
 requires Palmer to attend specific child-parent programs “recommended by
 counselor.”
 9
 In its brief, the State also offers another interpretation of this provision as requiring Palmer to
 “undergo a psychological evaluation and complete counseling as indicated by the evaluation with a focus
 on parenting.” (Emphasis added.)
 11
 [¶16] There are additional indications of ambiguity. At the time Palmer
 entered into the deferment agreement, the trial court offered an explanation
 of this provision that did not precisely track the printed text of the agreement
 but seemed more in line with Palmer’s interpretation. Further, at the time of
 sentencing at the final hearing, the State itself asked the court for clarification
 regarding the meaning of the identical psychological evaluation condition that
 was to be part of Palmer’s probation, and the court expressed uncertainty that
 a psychological evaluation with a parenting focus even existed.
 [¶17] Accordingly, applying a de novo review of the contract language,
 we conclude that the psychological evaluation provision of the agreement is
 ambiguous to a degree that deprived Palmer of notice as to what was required
 of her in order to comply with its terms or enable her to demonstrate
 compliance at the final hearing. Cf. Ruiz, 903 N.E.2d at 206 (citing 16C C.J.S.
 Constitutional Law § 1669 (2005) for the proposition that, in order to comport
 with the requirements of due process, a probation condition “must be
 sufficiently precise and unambiguous to inform the probationer of the conduct
 that is essential so that he or she may retain his or her liberty”).
 [¶18] Here, the court’s statements at the final hearing indicate that it
 accepted the State’s interpretation of the evaluation requirement and based
 12
 its conclusion that Palmer’s deferment was “unsuccessful” on her failure to
 obtain an evaluation with a parenting focus. Although the court found that
 Palmer had not met her burden of proving that she complied with this
 requirement, because the contract did not contain that requirement, we
 conclude that the record in this case compels a contrary finding. See Pulsifer,
 1999 ME 24, ¶ 14, 724 A.2d 1234. We further conclude that the error was not
 harmless because, instead of having the opportunity to argue that she should
 be allowed to withdraw her plea of guilty and have the case against her
 dismissed, Palmer was convicted and sentenced to jail and probation, and thus
 her substantial rights were affected. See M.R.U. Crim. P. 52.
 C. Other Requirements of the Deferment
 [¶19] The State also argues that Palmer did not comply with other
 conditions of the agreement, including the requirements that she complete
 counseling and submit reports on specified dates. Palmer did not deny that
 she failed to meet these particular requirements but offered explanations
 regarding them. For example, the court had before it information that Palmer
 had undergone two psychological evaluations, completed two or three
 parent-training programs, and enrolled with a counselor to address issues
 specific to parenting. As to her failure to submit reports or “complete”
 13
 counseling, Palmer’s attorney argued that she made repeated attempts to
 work with her probation officer to agree on a “proper counselor for her
 programming” and one that “she could afford.” As a result, she did not engage
 the services of a counselor until near the end of her deferred disposition term,
 after she had missed most of the deadlines for filing reports.
 [¶20] Nothing in the record suggests that the court considered whether
 Palmer did or did not demonstrate by a preponderance of the evidence that
 she complied with the other conditions of the agreement or, if she did not
 meet that burden, whether her noncompliance was excusable or inexcusable.
 Thus, we must return this matter to the court for further proceedings. If, on
 remand, the court determines that Palmer did not comply with any of the
 other requirements, it must then determine whether her noncompliance was
 “inexcusable” before it may impose a sentence. See 17-A M.R.S. § 1348-B(1).
 In determining whether Palmer inexcusably failed to comply with the
 requirements of the deferred disposition agreement, the court may consider
 evidence supporting the explanations offered by Palmer, along with any other
 relevant evidence.
 14
 D. Conclusion
 [¶21] Because we conclude that the court’s inferred finding that Palmer
 inexcusably failed to comply with the psychological evaluation requirement of
 the deferred disposition was in error, we vacate the judgment and remand to
 the court for further proceedings to determine whether Palmer failed to
 comply with any other requirements of deferment and, if so, whether her
 failure to comply was inexcusable.
 The entry is:
 Judgment vacated. Remanded to the District
 Court for further proceedings consistent with
 this decision.
 On the briefs:
 Tina Heather Nadeau, Esq., The Law Office of Tina Heather
 Nadeau, PLLC, Portland, for appellant Crystal Palmer
 Andrew S. Robinson, District Attorney, and Claire Gallagan
 Andrews, Asst. Dist. Atty., Office of the District Attorney,
 Farmington, for appellee State of Maine
 Rory A. McNamara, Esq., Drake Law, LLC, Lebanon, for
 amicus curiae Maine Association of Criminal Defense
 Lawyers
 15
 At oral argument:
 Tina Heather Nadeau, Esq., for appellant Crystal Palmer
 Claire Gallagan Andrews, Asst. Dist. Atty., for appellee State
 of Maine
 Lewiston District Court docket number CR-2014-1844
 FOR CLERK REFERENCE ONLY


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 11.8.2014
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 261/6
 Euroopa Kohtu 22. mai 2014. aasta määrus – Bilbaína de Alquitranes, SA jt versus Euroopa Kemikaaliamet (ECHA)
 (Kohtuasi C-287/13 P) (1)
 ((Apellatsioonkaebus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 181 - Määrus (EÜ) nr 1907/2006 (REACH määrus) - Artikkel 59 ja XIII lisa - pigi, kivisöetõrv, kõrgtemperatuurne määratlemine väga ohtliku ainena, mille suhtes tuleb kohaldada autoriseerimismenetlust - Võrdne kohtlemine))
 2014/C 261/08
 Kohtumenetluse keel: inglise
 Pooled
 Apellandid: Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o. (esindaja: advokaat K. Van Maldegem)
 Teine menetlusosaline: Euroopa Kemikaaliamet (ECHA) (esindajad: M. Heikkilä, W. Broere ja T. Zbihlej, keda abistasid advokaadid J. Stuyck ja A.-M. Vandromme)
 Resolutsioon
 1.
 Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
 2.
 Mõista kohtukulud välja Bilbaína de Alquitranes SA-lt, Cindu Chemicals BV-lt, Deza a.s-ilt, Industrial Química del Nalón SA-lt, Koppers Denmark A/S-ilt, Koppers UK Ltd-lt, Rütgers Germany GmbH-lt, Rütgers Belgium NV-lt ja Rütgers Poland sp. z o.o-lt.
 (1) ELT C 252, 31.8.2013.


type: wikipedia

text:
 Tapahtumia
 Tammikuu–maaliskuu
 1. tammikuuta – Maailman pisin junarata, Siperian rata (Transsibirskaja magistral), avattiin virallisesti. Rata valmistui 21. heinäkuuta 1904.
 2. tammikuuta – Venäjän laivastotukikohta Port Arthur antautui japanilaisille.
 19. tammikuuta – Yli 215 000 kaivosmiestä lakkoili Saksassa Ruhrin alueella.
 22. tammikuuta – Verisunnuntai: sotilaat ampuivat Talvipalatsin eteen Pietarissa kokoontuneita mielenosoittajia, joita johti pappi Georgi Gapon. Vuoden 1905 vallankumouksen alku.
 24. tammikuuta – Tsaari määräsi sotilasdiktatuurin asettamisesta Pietariin levottomuuksien hillitsemiseksi.
 27. tammikuuta – Kaikki Venäjän suuret kaupungit olivat lakossa.
 6. helmikuuta – Suomalainen valtioneuvos ja keisarillisen senaatin prokuraattori Eliel Soisalon-Soininen murhattiin. Lennart Hohenthal tunkeutui valepukunsa avulla prokuraattorin asuntoon ja ampui hänet.
 17. helmikuuta – Nikolai II:n lanko ja Pietarin kuvernööri, suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitš surmattiin pommilla.
 23. helmikuuta – Mukdenin taistelu alkoi Venäjän–Japanin sodassa.
 5. maaliskuuta – Venäjän–Japanin sota: venäläiset aloittivat vetäytymisen menetettyään 100 000 miestä kolmessa päivässä.
 23. maaliskuuta – Kreetalla puhkesi kapina osmanihallintoa vastaan. Kapinaa johti Kreikan kanssa liittoa ajava Eleftherios Venizelos.
 29. maaliskuuta – Suomessa lakkautettiin toistaiseksi vuoden 1901 asevelvollisuuslain toimeenpano ja se korvattiin rahallisella korvauksella.
 17. maaliskuuta – Albert Einstein julkaisi sarjan tieteellisiä artikkeleita valosähköisestä ilmiöstä, jotka johtivat modernin fysiikan syntyyn ja atomiteorian todistamiseen.
 31. maaliskuuta – Ensimmäinen Tangerin kriisi: Saksan keisari Vilhelm II nousi maihin Tangerissa Marokossa tukeakseen maata Ranskan imperialismia vastaan ja vaati Saksalle yhtenäisiä oikeuksia Ranskan kanssa. Ranskan liittolainen Venäjä on kärsinyt tappioita Japanin-sodassa ja sisäisiä levottomuuksia. Ranska kääntyi Britannian puoleen ja vaatii kansainvälistä kongressia Marokon asemasta.
 Huhtikuu–kesäkuu
 14. huhtikuuta – Suurmielenosoitus Helsingissä yleisen äänioikeuden puolesta senaatin käsitellessä äänioikeuden laajentamista.
 7. toukokuuta – Suuri juutalaisvaino Volyniassa Valko-Venäjällä.
 11. toukokuuta – Italia päätti liittyä kilpavarusteluun ja rakentaa neljä taistelulaivaa, neljä panssariristeilijää, 14 torpedohävittäjää, 12 sukellusvenettä ja 42 torpedovenettä.
 11. toukokuuta – Albert Einstein luovutti väitöskirjansa Brownin liikkeestä arvioitavaksi.
 15. toukokuuta – Las Vegas perustettiin Nevadaan, Yhdysvaltoihin.
 27. toukokuuta – Venäjän–Japanin sota: kaksipäiväinen Tsushiman meritaistelu alkoi. Japanin amiraali Togo tuhosi koko Venäjän keisarillisen Itämeren laivaston Tyynellämerellä.
 27. toukokuuta – Matti Kurikan perustama Sointulan kommunistinen siirtokunta Malkosaaressa Brittiläisessä Kolumbiassa hajosi lopullisesti.
 7. kesäkuuta – Norja ilmoitti liiton Ruotsin kanssa olevan ohi.
 19. kesäkuuta – Paavi Pius X salli ensyklikassaan Italian katolilaisten osallistua politiikkaan.
 25. kesäkuuta – Kapina ja katutaisteluja Łódźissa Puolassa: 561 kuollutta.
 27. kesäkuuta – Kapina panssarilaiva Potemkinilla Mustallamerellä. Alus purjehti kapinoivan Odessan satamaan ja antautui heinäkuussa Romanian viranomaisille Constanțassa.
 30. kesäkuuta – Albert Einstein julkaisi artikkelin Zur Elektrodynamik bewegter Körper, jossa hän hahmotteli suppean suhteellisuusteorian.
 Heinäkuu–syyskuu
 2. heinäkuuta – Ranskassa säädettiin työpäivä kaivoksissa yhdeksän tunnin pituiseksi.
 3. heinäkuuta – Ranskassa edustajainkamari hyväksyi äänin 509–44 valtion ja kirkon eron.
 21. heinäkuuta – Työläisaktivisti Kalle Procopé ampuu Viipurissa santarmieverstiluutnantti Vladimir Kramarenkon.
 25. heinäkuuta – Venäjän keisari Nikolai II ja Vilhelm II solmivat Koiviston sopimuksen puolustusliitosta. Sitä ei koskaan ratifioitu.
 6. elokuuta – Helsingin työväestön järjestämä suuri mielenosoituskokous vaati Senaatintorilla Suomelle rajatonta itsemääräämisoikeutta sekä valtiopäivien koollekutsumista säätämään maassa voimaan yleinen ja yhtäläinen äänioikeus.
 19. elokuuta – Keisari Nikolai II antoi määräyksen neuvoa-antavan kansanedustuslaitoksen eli niin sanotun Bulyginin duuman perustamisesta.
 22. elokuuta – Puola julistettiin lakkoilun vuoksi sotatilaan.
 4. syyskuuta – Aktivistien aselaiva John Grafton saapui Kemin ulkopuolelle, jossa se purki lastiaan. Laiva ajoi karille, ja se jouduttiin räjäyttämään Pietarsaaren edustalla 7. syyskuuta.
 5. syyskuuta – Venäjän-Japanin sodan päättänyt Portsmouthin rauhansopimus solmittiin Venäjän ja Japanin välillä Yhdysvaltain presidentin Theodore Rooseveltin välittämänä.
 Lokakuu–joulukuu
 3. lokakuuta – Taistelulaiva HMS Dreadnoughtin rakennustyöt aloitettiin. Se mullisti sota-alussuunnittelun ja aloitti kilpavarustelun.
 15. lokakuuta – Osuusliike Elannon perustamiskirja allekirjoitettiin.
 26. lokakuuta – Ruotsi suostui kumoamaan liiton Norjan kanssa.
 30. lokakuuta – Venäjän keisari Nikolai II antoi lokakuun manifestin, mikä merkitsi itsevaltiuden päättymistä Venäjällä. Venäläisille luvattiin kansalaisoikeudet ja laaja äänioikeus, ja tuleva duuma sai lainsäädäntövallan.
 30. lokakuuta – Viikon kestänyt suurlakko alkoi Suomessa.
 1. marraskuuta – Tampereella luettiin lehtimies Yrjö Mäkelinin laatima ”Punainen julistus”. Se hyväksyttiin 3. marraskuuta myös Helsingissä ja kaupungissa alettiin koota väliaikaista hallitusta.
 4. marraskuuta – Ensimmäinen sortokausi päättyi marraskuun manifestiin. Manifestilla kumottiin toistaiseksi helmikuun manifestin säännökset ja luvattiin kutsua kokoon Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät säätämään kansanedustuslaitoksen uudistuksesta ja kansalaisvapauksista. Samalla manifesti peruutti myös Suomen kenraalikuvernöörin diktaattorinvaltuudet.
 15. marraskuuta – Viisipäiväinen yleislakko alkoi Pietarissa.
 15. marraskuuta – Sveitsiläinen Frédéric Dufaux saavutti autollaan maailmanennätysnopeuden: 156,52 km/h.
 18. marraskuuta – Tanskan prinssi Carlista tuli Norjan kuningas Haakon VII.
 22. marraskuuta – Salaneuvos Nikolai Gerard nimitettiin Suomen kenraalikuvernööriksi.
 23. marraskuuta – Itävalta-Unkarin, Venäjän, Britannian, Italian ja Ranskan laivat saartoivat Pireuksen sataman protestoidakseen Osmanien valtakunnan toimia Makedonian kysymyksessä.
 23. marraskuuta – Pastori Jozef Murgaš järjesti Pennsylvaniassa julkisen näytöksen, jossa lähetettiin ääntä langattomasti naapurikaupunkiin.
 28. marraskuuta – Irlantilaisnationalisti Arthur Griffith perusti Dublinissa Sinn Féin -puolueen, jonka tavoitteena oli koko Irlannin itsenäisyys.
 1. joulukuuta – Sotatila Kiovassa lakkoilun takia.
 1. joulukuuta – Suomessa koottiin Mechelinin senaatti perustuslaillisista.
 16. joulukuuta – Pietarin neuvosto hajotettiin ja sen johtajat vangittiin.
 23. joulukuuta – Venäjän sosialidemokraattinen työväenpuolue aloitti konferenssinsa Tampereella.
 30. joulukuuta – Franz Lehárin operetti Iloinen leski sai ensiesityksensä Wienissä.
 Syntyneitä
 Tammikuu–maaliskuu
 2. tammikuuta – Veli Merikoski, suomalainen oikeustieteen professori, kansleri ja ministeri (k. 1982)
 7. tammikuuta – Sasu Haapanen, suomalainen näyttelijä (k. 1986)
 15. tammikuuta – Richard Seppälä, suomalainen diplomaatti (k. 1997)
 18. tammikuuta – Margit Niininen, suomenruotsalainen toimistopäällikkö ja kirjailija (k. 1993)
 21. tammikuuta – Christian Dior, ranskalainen muotisuunnittelija (k. 1957)
 24. tammikuuta – J. Howard Marshall, yhdysvaltalainen öljymiljonääri (k. 1995)
 26. tammikuuta – Maria von Trapp, itävaltalainen opettaja, kirjailija ja laulaja (k. 1987)
 28. tammikuuta – Iris Uurto, suomalainen kirjailija (k. 1994)
 30. tammikuuta – Kaarina Lappalainen, suomalainen pakinoitsija (k. 1978)
 31. tammikuuta – Arvo Parkkila, suomalainen yhteiskunta-aktivisti ja hyväntekeväisyyden harjoittaja (k. 1978)
 1. helmikuuta – Emilio Gino Segrè, vuoden 1959 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut italialaissyntyinen fyysikko (k. 1989)
 3. helmikuuta – Arne Beurling, ruotsalainen matemaatikko, professori ja kryptologian tutkija (k. 1986)
 6. helmikuuta – Władysław Gomułka, Puolan kommunistinen puoluejohtaja (1943–1948 ja 1956–1971) (k. 1982)
 7. helmikuuta – Ulf von Euler, vuoden 1970 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut ruotsalainen fysiologi (k. 1983)
 9. helmikuuta – Adolf Ehrnrooth, suomalainen jalkaväenkenraali (Mannerheim-ristin ritari) (k. 2004)
 17. helmikuuta – Valter Keltikangas, suomalainen metsäntutkija ja kirjailija (k. 1990)
 21. helmikuuta – Birgit Kronström, suomalainen näyttelijä ja laulaja (k. 1979)
 5. maaliskuuta – László Benedek, unkarilais-yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja (k. 1992)
 8. maaliskuuta – Aleksandr Rodimtsev, neuvostoliittolainen kenraalieversti ja Neuvostoliiton sankari (k. 1977)
 9. maaliskuuta – Héctor Lucchetti, argentiinalainen miekkailija ja olympiamitalisti
 10. maaliskuuta – Richard Haydn, brittiläinen näyttelijä (k. 1985)
 13. maaliskuuta – Fakhruddin Ali Ahmed, Intian presidentti (1974–1977) (k. 1977)
 14. maaliskuuta – Raymond Aron, ranskalainen filosofi, sosiologi, toimittaja ja poliittinen ajattelija (k. 1983)
 15. maaliskuuta – Berthold Schenk von Stauffenberg, saksalainen aristokraatti, juristi ja heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen, Claus von Stauffenbergin veli (k. 1944)
 19. maaliskuuta – Albert Speer, saksalainen varusteluministeri (Natsi-Saksan pääarkkitehti) (k. 1981)
 20. maaliskuuta – Vera Panova, venäläinen kirjailija (k. 1973)
 23. maaliskuuta – Lale Andersen, saksalainen laulaja (k. 1972)
 23. maaliskuuta – Lucille Fay LeSueur, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijätär (k. 1977)
 26. maaliskuuta – Viktor Frankl, itävaltalainen neurologi ja psykiatri (logoterapian perustaja) (k. 1997)
 28. maaliskuuta – Hans Rahner, itävaltalainen säveltäjä ja pianisti (k. 2008)
 29. maaliskuuta – Annuli Jährn, suomenruotsalainen kuvittaja ja lastenkirjailija (k. 1991)
 30. maaliskuuta – Albert Pierrepoint, englantilainen pyöveli (k. 1992)
 Huhtikuu–kesäkuu
 1. huhtikuuta – Göran Ehrnrooth, suomalainen varatuomari ja pankinjohtaja (k. 1996)
 1. huhtikuuta – Gaston Eyskens, belgialainen taloustieteilijä, poliitikko ja pääministeri (1949–1950, 1958–1961 ja 1968–1973) (k. 1988)
 6. huhtikuuta – Viola Renvall, suomenruotsalainen runoilija (k. 1998)
 11. huhtikuuta – Attila József, unkarilainen runoilija (k. 1937)
 18. huhtikuuta – George H. Hitchings, vuoden 1988 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen farmakologi (k. 1998)
 20. huhtikuuta – Torsten Rapp, ruotsalainen kenraali (k. 1993)
 24. huhtikuuta – Robert Penn Warren, yhdysvaltalainen kirjailija ja runoilija (k. 1989)
 26. huhtikuuta – Jean Vigo, ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja (k. 1934)
 3. toukokuuta – Paavo Huhtamäki, suomalainen kirjailija (k. 1972)
 8. toukokuuta – Ada Pääkkönen, suomalainen näyttelijä (k. 1981)
 13. toukokuuta – Kauno Salimäki, suomalainen fyysikko ja professori (k. 1971)
 15. toukokuuta – Vilho Viikari, suomalainen laulaja ja urkuri (k. 1980)
 16. toukokuuta – H. E. Bates, engantilainen kirjailija (k. 1974)
 16. toukokuuta – Henry Fonda, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä (k. 1982)
 24. toukokuuta – Mihail Šolohov, vuoden 1965 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut neuvostoliittolainen kirjailija (Hiljaa virtaa Don) (k. 1984)
 30. toukokuuta – Siiri Vihantola, suomalainen kirjailija (k. 1983)
 31. toukokuuta – Atle Asanti, suomalainen diplomaatti (k. 1992)
 1. kesäkuuta – Robert Newton, brittiläinen näyttelijä (k. 1956)
 3. kesäkuuta – Martin Weiss, saksalainen SS-upseeri ja keskitysleirin komendantti (k. 1946)
 8. kesäkuuta – Dorothy Coburn, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 1978)
 10. kesäkuuta – Tuure Vapaavuori, suomalainen lähetysjohtaja ja kirjailija (k. 1977)
 10. kesäkuuta – Rakel Wihuri, suomalainen kauppaneuvos (Wihuri-yhtymän hallituksen puheenjohtaja) (k. 1987)
 12. kesäkuuta – Sulo Typpö, Tampereen kaupunginjohtaja (1943–1957) ja Suomen Kaupunkiliiton puheenjohtaja (1957–1963) (k. 1987)
 13. kesäkuuta – Xian Xinghai, kiinalainen säveltäjä (k. 1945)
 18. kesäkuuta – Kay Kyser, yhdysvaltalainen orkesterinjohtaja ja radiotoimittaja (k. 1985)
 18. kesäkuuta – Ettore Mazzoleni, virolais-kanadalainen kapellimestari ja musiikkipedagogi (k. 1968)
 18. kesäkuuta – Eduard Tubin, virolainen säveltäjä (k. 1982)
 19. kesäkuuta – Taneli Kuusisto, suomalainen säveltäjä, pianisti, urkuri ja kuoronjohtaja (k. 1988)
 21. kesäkuuta – Jean-Paul Sartre, vuoden 1964 Nobelin kirjallisuuspalkinnosta kieltäytynyt ranskalainen filosofi ja kirjailija (Inho) (k. 1980)
 23. kesäkuuta – Matti Franssila, suomalainen mikroklimatologi, professori ja Ilmatieteen laitoksen johtaja (k. 1976)
 24. kesäkuuta – Georgia Hale, yhdysvaltalainen mykkäelokuvien näyttelijä (k. 1985)
 26. kesäkuuta – Ina Colliander, suomalainen kuvataiteilija (k. 1985)
 30. kesäkuuta – K. U. Pihkala, suomalainen maataloustieteilijä (k. 1998)
 Heinäkuu–syyskuu
 4. heinäkuuta – Marie-Thérèse Paquin, kanadalainen pianisti (k. 1997)
 5. heinäkuuta – Pauli Kaijanen, suomalainen impressaari, säestäjä, musiikin sovittaja ja liikkeenhoitaja (k. 1984)
 6. heinäkuuta – Valli Raita, suomalainen näyttelijä (k. 1977)
 13. heinäkuuta – Edvin Bovellán (Edvin Laine), suomalainen elokuvaohjaaja (k. 1989)
 15. heinäkuuta – Arvi Hänninen, suomalainen laulaja (k. 1959)
 17. heinäkuuta – Antti Ilvos, suomalainen näyttelijä (k. 1959)
 20. heinäkuuta – Otto Makkonen, suomalainen kirjailija (k. 1977)
 20. heinäkuuta – Harvey Perrin, kanadalainen viulisti, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi (k. 1999)
 25. heinäkuuta – Elias Canetti, vuoden 1981 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut bulgarialaissyntyinen kirjailija (Marrakešin ääniä) (k. 1994)
 26. heinäkuuta – Kerttu Wanne, suomalainen viulutaiteilija ja kirjailija (k. 1963)
 29. heinäkuuta – Aino Elenius, suomalainen oopperalaulaja (k. 1997)
 29. heinäkuuta – Dag Hammarskjöld, vuoden 1961 Nobelin rauhanpalkinnon postuumisti saanut ruotsalainen diplomaatti (Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri) (k. 1961)
 30. heinäkuuta – Pedro Quartucci, argentiinalainen nyrkkeilijä ja näyttelijä (k. 1983)
 31. heinäkuuta – Harri Sinijärvi, suomalainen näyttelijä (k. 1984)
 2. elokuuta – Karl Amadeus Hartmann, saksalainen säveltäjä (k. 1963)
 4. elokuuta – Urpo Kuuskoski, suomalainen yliopettaja ja oppikirjojen tekijä (k. 1982)
 5. elokuuta – Wassily Leontief, vuoden 1973 ns. Nobelin taloustieteen palkinnon saanut venäläissyntyinen ekonomisti (k. 1999)
 11. elokuuta – Ernst Jaakson, virolainen diplomaatti (k. 1998)
 15. elokuuta – Ossi Kostia, suomalainen näyttelijä (k. 1976)
 16. elokuuta – Sara Hildén, suomalainen taiteenkerääjä ja -edistäjä sekä liikkeenharjoittaja (k. 1993)
 25. elokuuta – Faustina Kowalska, puolalainen katolinen nunna, mystikko ja pyhimys (k. 1938)
 29. elokuuta – Charles Alfred Taliaferro (”Al Taliaferro”), yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä (k. 1969)
 3. syyskuuta – Carl David Anderson, vuoden 1936 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen fyysikko (k. 1991)
 5. syyskuuta – Arthur Koestler, unkarilaissyntyinen toimittaja, kirjailija, historioitsija ja tutkija (k. 1983)
 16. syyskuuta – Vladimir Holan, tšekkiläinen runoilija (k. 1980)
 18. syyskuuta – Greta Lovisa Gustafsson (”Greta Garbo”), ruotsalainen Oscar-palkittu näyttelijä (k. 1990)
 19. syyskuuta – Theodor Blank, saksalainen poliitikko (k. 1972)
 19. syyskuuta – Akilles Järvinen (”Aki Järvinen”), suomalainen yleisurheilun moniottelija (k. 1943)
 24. syyskuuta – Severo Ochoa, vuoden 1959 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut espanjalais-yhdysvaltalainen biokemisti (k. 1993)
 28. syyskuuta – Max Schmeling, saksalainen nyrkkeilijä (raskaan sarjan maailmanmestari) (k. 2005)
 30. syyskuuta – Sir Nevill Francis Mott, vuoden 1977 Nobelin fysiikan palkinnon saanut brittiläinen fyysikko (k. 1996)
 30. syyskuuta – Michael Powell, brittiläinen elokuvaohjaaja (k. 1990)
 Lokakuu–joulukuu
 3. lokakuuta – Vilho Nuoreva, suomalainen järjestöjohtaja, Helsingin NMKY:n nuorisosihteeri (k. 1998)
 4. lokakuuta – Boris Lisanevitš, venäläissyntyinen balettitanssija, Nepalin hallituksen neuvonantaja ja hotelliyrittäjä (k. 1985)
 6. lokakuuta – Helen Wills Moody, yhdysvaltalainen tennispelaaja (k. 1998)
 10. lokakuuta – Yrjö A. Jäntti, WSOY:n pääjohtaja (1952–1968) (k. 1985)
 11. lokakuuta – Runar Långbacka, suomenruotsalainen opettaja, rauhanaktivisti ja kirjailija (k. 1970)
 11. lokakuuta – Fred Trump, yhdysvaltalainen liikemies ja filantrooppi, presidentti Donald Trumpin isä (k. 1999)
 11. lokakuuta – Lauri Tukiainen, suomalainen yritysjohtaja (k. 1987)
 13. lokakuuta – Wolf H. Halsti, suomalainen eversti, Mannerheim-ristin ritari ja kirjailija (k. 1985)
 14. lokakuuta – Pentti Haanpää, suomalainen kirjailija (k. 1955)
 15. lokakuuta – Charles Percy Snow, brittiläinen fyysikko ja kirjailija (k. 1980)
 16. lokakuuta – Anna Malenfant (”Marie Lebrun”), kanadalainen laulaja, säveltäjä ja musiikkipedagogi (k. 1988)
 22. lokakuuta – Karl Jansky, yhdysvaltalainen fyysikko ja radioastronomi (k. 1950)
 22. lokakuuta – Nils Lerche, suomalainen säveltäjä (k. 1986)
 23. lokakuuta – Felix Bloch, vuoden 1952 Nobelin fysiikanpalkinnon (ydinmagnetismista) saanut sveitsiläinen fyysikko (k. 1990)
 23. lokakuuta – Gertrude Ederle, yhdysvaltalainen uimari (olympiavoittaja, ylitti ensimmäisenä naisena Englannin kanaalin uimalla) (k. 2003)
 24. lokakuuta – Friedl Kjellberg, itävaltalais-suomalainen keraamikko (k. 1993)
 31. lokakuuta – Harry Harlow, yhdysvaltalainen psykologian professori (k. 1981)
 4. marraskuuta – Irja Hagfors, suomalainen tanssitaiteilija, koreografi ja tanssinopettaja (k. 1988)
 4. marraskuuta – Dragutin Tadijanović, kroatialainen runoilija (k. 2007)
 5. marraskuuta – Lotte Betke, saksalainen kirjailija (k. 2008)
 10. marraskuuta – Louis Harold Gray, englantilainen fyysikko ja radiobiologi (k. 1965)
 10. marraskuuta – Carl Eric Sonck, suomalainen ihotautien professori, kasvitieteilijä ja taidemaalari (k. 2004)
 11. marraskuuta – Yrjö Hämäläinen, suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja kirjailija (k. 1964)
 11. marraskuuta – Mauno Markkula, suomalainen taidemaalari (k. 1959)
 11. marraskuuta – Viljo Savikurki, suomalainen kuvanveistäjä (k. 1975)
 14. marraskuuta – Eino Hosia, suomalainen kirjailija (k. 1941)
 15. marraskuuta – Annunzio Paolo Mantovani, italialainen orkesterinjohtaja (k. 1980)
 17. marraskuuta – Astrid, Ruotsin prinsessa, Belgian kuningatar, kuningas Leopold III:n puoliso (k. 1935)
 18. marraskuuta – Mihkel Toomse, virolainen kielitieteilijä (k. 1986)
 19. marraskuuta – Tommy Dorsey, yhdysvaltalainen jazzmuusikko (k. 1956)
 19. marraskuuta – Pentti Kaitera, suomalainen vesirakennuksen ja vesitalouden professori, Oulun yliopiston ensimmäinen rehtori (k. 1985)
 19. marraskuuta – Isaac Kashdan, yhdysvaltalainen shakin suurmestari ja shakkikirjailija (k. 1985)
 21. marraskuuta – Gennadi Kuprijanov, neuvostoliittolainen poliitikko (k. 1979)
 21. marraskuuta – Sirkka Rapola, suomalainen kustannustoimittaja (k. 1997)
 23. marraskuuta – Väinö Kähärä, amerikansuomalainen harmonikansoittaja ja kansanmuusikko (k. 1972)
 28. marraskuuta – Veikko Väänänen, suomalainen antiikintutkija ja filologi (k. 1997)
 8. joulukuuta – Tahvo Rönkkö, suomalainen poliitikko ja ministeri (k. 1993)
 9. joulukuuta – Reino Armio, suomalainen iskelmälaulaja (k. 1979)
 12. joulukuuta – Vasili Grossman, neuvostoliittolainen kirjailija (k. 1964)
 13. joulukuuta – Viena Korhonen, suomalainen kirjailija (k. 1992)
 17. joulukuuta – Simo Häyhä (”Белая смерть”, ”Simuna”), suomalainen maanviljelijä (talvisodan tarkka-ampuja) (k. 2002)
 21. joulukuuta – Anthony Powell, englantilainen kirjailija (k. 2000)
 23. joulukuuta – Nikolai Mihailov, venäläinen kirjailija (k. 1982)
 24. joulukuuta – Howard Hughes, yhdysvaltalainen ilmailun uranuurtaja, elokuvatuottaja, eksentrikko ja miljardööri (k. 1976)
 29. joulukuuta – Sven Oskar Lindgren, suomalainen everstiluutnantti (k. 1968)
 31. joulukuuta – Guy Mollet, ranskalainen poliitikko ja pääministeri (k. 1975)
 Kuolleita
 18. kesäkuuta – Carmine Crocco, italialainen bandiitti (s. 1830)
 Nobelin palkinnot
 Nobelin fysiikanpalkinto: Philipp von Lenard
 Nobelin kemianpalkinto: Adolf von Baeyer
 Nobelin lääketieteen palkinto: Robert Koch
 Nobelin kirjallisuuspalkinto: Henryk Sienkiewicz
 Nobelin rauhanpalkinto: Bertha von Suttner
 Muuta
 Kirjallisuusvuosi 1905
 Lähteet
 nv:1901 – 1950


type: legislation

text:
 COMMISSIONE
 EUROPEA
 Bruxelles, 5.2.2020
 C(2020) 531 final
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) .../... DELLA COMMISSIONE
 del 5.2.2020
 che modifica il regolamento di esecuzione (UE) 2016/799 della Commissione ai fini delle
 apparecchiature di pesatura installate a bordo dei veicoli
 (Testo rilevante ai fini del SEE)
 IT IT
 ---pagebreak--- REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) .../... DELLA COMMISSIONE
 del 5.2.2020
 che modifica il regolamento di esecuzione (UE) 2016/799 della Commissione ai fini delle
 apparecchiature di pesatura installate a bordo dei veicoli
 (Testo rilevante ai fini del SEE)
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
 visto il regolamento (UE) n. 165/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 4 febbraio
 2014, relativo ai tachigrafi nel settore dei trasporti su strada1, in particolare l'articolo 11,
 considerando quanto segue:
 (1) L'articolo 10 quinquies, paragrafo 5, della direttiva 96/53/CE prevede la possibilità per
 gli Stati membri di installare apparecchiature di pesatura a bordo dei veicoli, al fine di
 effettuare il controllo di veicoli o veicoli combinati che potrebbero aver superato il
 peso massimo autorizzato.
 (2) Il regolamento di esecuzione (UE) 2019/1213 della Commissione2 stabilisce
 disposizioni dettagliate a garanzia di norme uniformi in materia di interoperabilità e
 compatibilità delle apparecchiature di pesatura installate a bordo dei veicoli.
 (3) Poiché le prescrizioni del regolamento di esecuzione (UE) 2019/1213 della
 Commissione sono in conflitto con le disposizioni concernenti le apparecchiature di
 pesatura installate a bordo dei veicoli di cui all'appendice 14 dell'allegato IC del
 regolamento di esecuzione (UE) 2016/799 della Commissione, è pertanto opportuno
 modificare il suddetto allegato al fine di sopprimere il punto 5.5 dell'appendice 14.
 (4) Le misure previste dal presente regolamento di esecuzione della Commissione sono
 conformi al parere del comitato sul trasporto stradale di cui all'articolo 42, paragrafo 3,
 del regolamento (UE) n. 165/2014,
 1
 Regolamento (UE) n. 165/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 4 febbraio 2014, relativo ai
 tachigrafi nel settore dei trasporti su strada, che abroga il regolamento (CEE) n. 3821/85 del Consiglio
 relativo all'apparecchio di controllo nel settore dei trasporti su strada e modifica il regolamento (CE)
 n. 561/2006 del Parlamento europeo e del Consiglio relativo all'armonizzazione di alcune disposizioni in
 materia sociale nel settore dei trasporti su strada (GU L 60 del 28.2.2014, pag. 1).
 2
 Regolamento di esecuzione (UE) 2019/1213 della Commissione, del 12 luglio 2019, che stabilisce
 disposizioni dettagliate a garanzia di condizioni uniformi ai fini dell'attuazione dell'interoperabilità e della
 compatibilità delle apparecchiature di pesatura installate a bordo dei veicoli a norma della direttiva 96/53/CE
 del Consiglio (GU L 192 del 18.702019, pag.1).
 IT 1 IT
 ---pagebreak--- HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 Il punto 5.5 dell'appendice 14 dell'allegato IC del regolamento di esecuzione (UE) 2016/799
 della Commissione è soppresso.
 Articolo 2
 Entrata in vigore e applicazione
 Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione
 nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in
 ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 5.2.2020
 Per la Commissione
 La presidente
 Ursula VON DER LEYEN
 IT 2 IT


type: contracts

text:
 Ważna informacja prawna
 |
 22000D1214(03)
 Dziennik Urzędowy L 315 , 14/12/2000 P. 0009 - 0010
 Decyzja Wspólnego Komitetu EOGnr 73/2000z dnia 2 października 2000 r.zmieniająca załącznik II (Przepisy techniczne, normy, badania i certyfikacja) do Porozumienia EOGWSPÓLNY KOMITET EOG,uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, dostosowane Protokołem dostosowującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, dalej zwane Porozumieniem, w szczególności jego art. 98,a także mając na uwadze, co następuje:(1) Załącznik II do porozumienia zmieniony decyzją nr 51/2000 Wspólnego Komitetu EOG z dnia 28 czerwca 2000 r. [1](2) Do porozumienia ma być włączona dyrektywa Komisji 2000/1/WE z dnia 14 stycznia 2000 r. dostosowująca do postępu technicznego dyrektywę Rady 89/173/EWG w sprawie niektórych elementów i właściwości kołowych ciągników rolniczych i leśnych [2].(3) Do porozumienia ma być włączona dyrektywa Komisji 2000/2/WE z dnia 14 stycznia 2000 r. dostosowująca do postępu technicznego dyrektywę Rady 75/322/EWG odnośnie do tłumienia zakłóceń radiowych wywołanych przez rolnicze lub leśne ciągniki kołowe z silnikami spalinowymi o zapłonie iskrowym oraz dyrektywę Rady 74/150/EWG odnośnie do homologacji typu kołowych ciągników rolniczych lub leśnych [3].(4) Do porozumienia ma być włączona decyzja Komisji 2000/63/WE z dnia 18 stycznia 2000 r. zmieniająca decyzję 96/627/WE wprowadzającą w życie art. 2 dyrektywy Rady 77/311/EWG w sprawie poziomu hałasu odczuwanego przez kierującego kołowymi ciągnikami rolniczymi lub leśnymi [4].(5) Dokument dostosowujący do dyrektywy Rady 74/150/EWG z dnia 4 marca 1974 r. w sprawie zbliżenia ustawodawstw Państw Członkowskich odnośnie do homologacji typu kołowych ciągników rolniczych lub leśnych wymaga dostosowania po przystąpieniu do Unii Europejskiej Austrii, Finlandii i Szwecji,STANOWI, CO NASTĘPUJE:Artykuł 1Punkt 1 (dyrektywy Rady 74/150/EWG) rozdziału II załącznika II do porozumienia otrzymuje brzmienie:1) dodaje się następujące tiret:32000 L 0002 : dyrektywa Komisji 2000/2/WE z dnia 14 stycznia 2000 r. (Dz.U. L 21 z 26.1.2000, str. 23).";2) w dokumencie dostosowującym odpowiednio skreśla się pierwszy, tiret drugie i szóste, zawierające zapisy dla Austrii, Finlandii i Szwecji.Artykuł 2W pkt 7 (dyrektywy Rady 75/322/EWG) rozdziału II załącznika II do porozumienia dodaje się następujące tiret:32000 L 0002 : dyrektywa Komisji 2000/2/WE z dnia 14 stycznia 2000 r. (Dz.U. L 21 z 26.1.2000, str. 23).".Artykuł 3W pkt 10 (dyrektywy Rady 77/311/EWG) rozdziału II załącznika II do porozumienia dodaje się następujące tiret:32000 D 0063 : decyzja Komisji 2000/63/WE z dnia 18 stycznia 1999 r. (Dz.U. L 22 z 27.1.2000, str. 66).".Artykuł 4W pkt 23 (dyrektywy Rady 89/173/EWG) rozdziału II załącznika II do porozumienia dodaje się następujące tiret:32000 L 0001 : dyrektywa Komisji 2000/1/WE z dnia 14 stycznia 2000 r. (Dz.U. L 21 z 26.1.2000, str. 16).".Artykuł 5Teksty dyrektyw 2000/1/WE i 2000/2/WE oraz decyzji 2000/63/WE w języku islandzkim i norweskim, które będą publikowane w Dodatku EOG do Dziennika Urzędowego Wspólnot Europejskich są autentyczne.Artykuł 6Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 3 października 2000 r., pod warunkiem że wszystkie notyfikacje na mocy art. 103 ust. 1 Porozumienia zostały dokonane wobec Wspólnego Komitetu EOG [5].Artykuł 7Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Sekcji EOG i w Dodatku EOG do Dziennika Urzędowego Wspólnot Europejskich.Sporządzono w Brukseli, dnia 2 października 2000 r.W imieniu Wspólnego Komitetu EOGG. S. GunnarssonPrzewodniczący[1] Dz.U. L 237 z 21.9.2000, str. 64.[2] Dz.U. L 21 z 26.1.2000, str. 16.[3] Dz.U. L 21 z 26.1.2000, str. 23.[4] Dz.U. L 22 z 27.1.2000, str. 66.[5] Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.--------------------------------------------------


text:
W drugiej edycji Copa Libertadores udział wzięli reprezentanci wszystkich krajów zrzeszonych w CONMEBOL poza Wenezuelą. Zwycięzcą drugi raz z rzędu został urugwajski klub CA Peñarol, który w finale pokonał reprezentanta Brazylii - SE Palmeiras. W półfinale spotkali się finaliści pierwszej edycji Copa Libertadores (Peñarol i Olimpia) - także i w tym przypadku dwumecz wygrał klub urugwajski.
 1/8 finału
 1/4 finału
 1/2 finału
 FINAŁ
 Klasyfikacja
 Poniższa tabela ma charakter statystyczny. O kolejności decyduje na pierwszym miejscu osiągnięty etap rozgrywek, a dopiero potem dorobek bramkowo-punktowy.
 Przypisy
 Bibliografia
 Copa Libertadores 1961 (rsssf)
 Copa Libertadores 1961 (conmebol.com)
 Copa Libertadores 1961 (terra.com)
 Copa Libertadores 1961 (bolanaarea)
 Copa Libertadores 1961 (soccermond)
 Copa Libertadores
 1961 w piłce nożnej


text:
 24.9.2015
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 248/40
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) 2015/1596 VAN DE COMMISSIE
 van 21 september 2015
 tot goedkeuring van een niet-minimale wijziging van het productdossier van een benaming die is opgenomen in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen (Montes de Toledo (BOB))
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EU) nr. 1151/2012 van het Europees Parlement en de Raad van 21 november 2012 inzake kwaliteitsregelingen voor landbouwproducten en levensmiddelen (1), en met name artikel 52, lid 2,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Overeenkomstig artikel 53, lid 1, eerste alinea, van Verordening (EU) nr. 1151/2012 heeft de Commissie zich gebogen over de aanvraag van Spanje tot goedkeuring van een wijziging van het productdossier van de beschermde oorsprongsbenaming „Montes de Toledo” die is geregistreerd bij Verordening (EG) nr. 1187/2000 van de Commissie (2), als gewijzigd bij Verordening (EU) nr. 593/2010 (3).
 (2)
 Aangezien de betrokken wijziging niet minimaal is in de zin van artikel 53, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1151/2012, heeft de Commissie de wijzigingsaanvraag overeenkomstig artikel 50, lid 2, onder a), van die verordening bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie
 (4).
 (3)
 Aangezien de Commissie geen enkel bezwaar overeenkomstig artikel 51 van Verordening (EU) nr. 1151/2012 heeft ontvangen, moet de wijziging van het productdossier worden goedgekeurd,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 De in het Publicatieblad van de Europese Unie bekendgemaakte wijziging van het productdossier met betrekking tot de benaming „Montes de Toledo” (BOB) wordt goedgekeurd.
 Artikel 2
 Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 21 september 2015.
 Voor de Commissie,
 namens de voorzitter,
 Phil HOGAN
 Lid van de Commissie
 (1) PB L 343 van 14.12.2012, blz. 1.
 (2) Verordening (EG) nr. 1187/2000 van de Commissie van 5 juni 2000 tot aanvulling van de bijlage bij Verordening (EG) nr. 2400/96 betreffende de inschrijving van bepaalde benamingen in het „Register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen” bedoeld in Verordening (EEG) nr. 2081/92 van de Raad inzake de bescherming van geografische aanduidingen en oorsprongsbenamingen van landbouwproducten en levensmiddelen (PB L 133 van 6.6.2000, blz. 19).
 (3) Verordening (EU) nr. 593/2010 van de Commissie van 6 juli 2010 houdende goedkeuring van niet-minimale wijzigingen van het productdossier van een benaming die is opgenomen in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen (Montes de Toledo (BOB)) (PB L 172 van 7.7.2010, blz. 1.).
 (4) PB C 147 van 5.5.2015, blz. 16.