text:
Taga-Karpaatia ehk Taga-Karpaadi oblast (ukraina keeles Закарпатська область) on 1. järgu haldusüksus Ukraina lääneosas. Piirneb Poola, Slovakkia, Ungari ja Rumeeniaga.
 Taga-Karpaadi oblast kattub suuresti Taga-Karpaadi ajaloolise piirkonnaga (ukraina keeles Закарпаття; eesti keeles ka Ruteenia või Russiinimaa). Russiinid kuuluvad Esindamata Rahvaste Organisatsiooni.
 Loodus
 Taga-Karpaatia asub Ida-Karpaatide põhjaosa edelanõlvadel ja Kesk-Doonau madalikul (täpsemalt Taga-Karpaatia madalikul). Territooriumist on 80% mägine.
 Taga-Karpaatia linnad
 Taga-Karpaatia oblastis on 11 linna:
 Užhorod
 Mukatševe
 Hust
 Berehove
 Võnohradiv
 Tšop
 Svaljava
 Rahhiv
 Tjatšiv
 Iršava
 Peretšõn
 Haldusjaotus
 Alates 2020. aastast jaguneb oblast 6 rajooniks ja 5 oblastilise alluvusega linnaks:
 Rajoonid
 Berehove rajoon
 Husti rajoon
 Mukatševe rajoon
 Rahhivi rajoon
 Tjatšivi rajoon
 Užhorodi rajoon
 Linnad
 Berehove, Hust, Mukatševe, Tšop, Užhorod.
 Rahvastik
 Etniline koosseis
 Ajalugu
 Piirkond kuulus 10.–11. sajandil Kiievi-Vene riiki. 11. sajandist kuni I maailmasõja lõpuni kuulus Austria-Ungari Ungari kuningriiki. Pärast esimest maailmasõda kuulus ala loodud Tšehhoslovakkia koosseisu.
 Müncheni kokkulepete järel oli piirkonnal 1938–1939 autonoomia. 1939. aasta märtsis kuulutati Taga-Karpaatia mõneks tunniks iseseisevaks Karpaatide-Ukraina Vabariigiks, kuid annekteeriti kohe Ungari poolt (aastani 1944).
 1945. aastal liideti Nõukogude Liiduga. 29. juunil kirjutati alla Nõukogude Liidu ja Tšehhoslovakkia Vabariigi vahel leping Taga-Karpaatide kohta. Lepingu kohaselt ühendati Taga-Karpaatia, mis 1919. aastast alates kuulus autonoomsena Tšehhoslovakkia Vabariigile, taas Ukrainaga ja liideti Ukraina Nõukogude Sotsialistliku Vabariigiga. Ukraina NSV-sse kuuluv Taga-Karpaadi oblast moodustati 22. jaanuaril 1946.
 Viited
 Välislingid
 The Carpatho-Rusyn knowledge base
 Paul R. Magocsi, Carpatho-Rusyns, brochure published by The Carpatho-Rusyn Research Center, 1995
 "Carpatho-Ukraine" (Encyclopedia of Ukraine)
 "Diet of Carpatho-Ukraine" (Encyclopedia of Ukraine)
 Kárpátinfo (ungari keeles)
 Užgorodi unioon
 Ukraina oblastid
 Marmaatia


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52009PC0638
 Návrh nařízení Rady, kterým se zrušuje nařízení Rady (ES) č. 1859/2005 o zavedení některých omezujících opatření vůči Uzbekistánu /* KOM/2009/0638 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 17.11.2009KOM(2009)638 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zrušuje nařízení Rady (ES) č. 1859/2005 o zavedení některých omezujících opatření vůči UzbekistánuDŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Dne 14. listopadu 2005 přijala Rada nařízení (ES) č. 1859/2005 o zavedení některých omezujících opatření vůči Uzbekistánu.2. Toto nařízení bylo přijato na základě společného postoje 2005/792/SZBP z téhož dne. Příslušná omezující opatření byla prodloužena společnými postoji 2006/787/SZBP, 2007/734/SZBP a 2008/843/SZBP a skončí dnem 13. listopadu 2009.3. Dne 27. října 2009 dospěla Rada k závěru, že tato opatření již nebudou dále prodlužována.4. Komise proto navrhuje, aby bylo nařízení (ES) č. 1859/2005 zrušeno s účinkem ode dne 14. listopadu 2009.NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zrušuje nařízení Rady (ES) č. 1859/2005 o zavedení některých omezujících opatření vůči UzbekistánuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 60 odst. 1 a článek 301 této smlouvy,s ohledem na společný postoj Rady 2007/734/SZBP ze dne 13. listopadu 2007 o omezujících opatřeních vůči Uzbekistánu[1], změněný a prodloužený společným postojem 2008/843/SZBP[2],s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:5. Nařízení Rady (ES) č. 1859/2005 ze dne 14. listopadu 2005 o zavedení některých omezujících opatření vůči Uzbekistánu[3], zakazuje prodej, dodávku, převod nebo vývoz zařízení, které může být použito k vnitřní represi, do Uzbekistánu a určité financování, poskytování finanční nebo technické pomoci jakékoli fyzické nebo právnické osobě nebo subjektu v Uzbekistánu nebo pro použití v této zemi.6. Dne 27. října 2009 dospěla Rada k závěru, že omezující opatření vůči Uzbekistánu vyplývající ze společného postoje 2007/734/SZBP, změněného a prodlouženého společným postojem 2008/843/SZBP, by neměla být prodlužována po uplynutí platnosti dne 13. listopadu 2009.7. Je proto vhodné zrušit nařízení (ES) č. 1859/2005 s účinkem od data uplynutí platnosti omezujících opatření stanovených ve společném postoji 2007/734/SZBP,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 1859/2005 se zrušuje.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Použije se ode dne 14. listopadu 2009.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda / předsedkyně [...] [1] Úř. věst. L 295, 14.11.2007, s. 34.[2] Úř. věst. L 300, 11.11.2008, s. 55.[3] Úř. věst. L 299, 16.11.2005, s. 23.


type: wikipedia

text:
Senā Maķedonija ( (Makedonía)) bija ķēniņvalsts Senās Grieķijas ziemeļu daļā.
 Vēsture
 Pēc 3000. gada p.m.ē. kāda grieķu valodai radniecīgā valodā runājoša cilts apmetās šajā reģionā un ilgstoši atradās Ilīrijas un Trāķijas ietekmes sfērā.
 Uzplaukuma periods
 Valdnieka Filipa II laikā, 4. gs. p.m.ē., sākās strauja Maķedonijas saimnieciska un militāra attīstība, lielā mērā pateicoties dažādiem jaunievedumiem un labi organizētai valsts pārvaldei. Filips II bija grieķu kultūras piekritējs un atbalstītājs. Viņš labi redzēja arī Senās Persijas vājumu tās norieta laikā un viņa dēls Aleksandrs Lielais iekaroja visas teritorijas no Mazāzijas līdz Senajai Indijai, izveidojot milzīgu lielvalsti.
 Pēc Aleksandra nāves 323. gadā p.m.ē. viņa impērija sašķēlās, jo daudzi karavadoņi un vadošās ģimenes tiecās pēc varas. 301. gadā p.m.ē. Aleksandra māte, sieva, pusbrālis tika noslepkavoti. Sekojot Ipsas kaujai Mazāzijā, Aleksandra impērija tika sadalīta daudzās karojošās ķēniņvalstīs. 277. gadā p.m.ē. Antigons Ganats (viens no senās un vadošā antagonistu ģimenes) kļuva par Maķedonijas ķēniņu un izveidoja vadošo Antagonīdu dinastiju.
 Maķedonijas mēģinājumi paplašināt savu teritoriju sadūrās ar grieķu pilsētvalstu konfederācijas pretestību, kas novājinājās pēc Pirra karagājieniem pret romiešiem 275. gadā p.m.ē.
 202. gadā p.m.ē. Maķedonija cīnījās ar romiešiem par varu pār grieķu pilsētvalstīm. 196. gadā p.m.ē. Romas Republika sakāva Maķedoniju, kura gan spēja saglabāt patstāvību.
 Noriets
 Romas armija no jauna iebruka 172. gadā p.m.ē. un Pidnas kaujā galīgi sakāva maķedoniešu karaspēku.
 148. gadā p.m.ē. Maķedonija kļuva par vienu no Romas lielvalsts provincēm.
 Pēc Romas impērijas sadalīšanās Rietumromā un Austrumromā, Maķedonija kļuva par Bizantijas sastāvdaļu.
 Bizantijai novājinoties, 6.—7. gs. laikā Balkānos, t.sk. Senās Maķedonijas teritorijā ieplūda liels skaits slāvu ieceļotāju no Austrumeiropas. Drīz vien slāvi kļuva šeit par dominējošo etnisko grupu, un Maķedonijas pirmiedzīvotāji pakāpeniski tika pārtautoti.
 Atsauces
 Eiropas vēsture
 Maķedonijas vēsture
 Grieķijas vēsture
 Senā Grieķija


type: caselaw

text:
 1.6.2013
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 156/37
 Sodba Splošnega sodišča z dne 12. aprila 2013 – CISAC proti Komisiji
 (Zadeva T-442/08) (1)
 (Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Avtorske pravice v zvezi z javnim izvajanjem glasbenih del po spletu, po satelitu in s kabelsko retransmisijo - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES - Razdelitev geografskega trga - Dvostranski sporazumi med nacionalnimi kolektivnimi organizacijami - Usklajeno ravnanje, ki izključuje možnost izdajanja večozemeljskih in večrepertoarnih dovoljenj - Dokaz - Domneva nedolžnosti)
 2013/C 156/64
 Jezik postopka: angleščina
 Stranke
 Tožeča stranka: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francija) (zastopnika: J.-F. Bellis in K. Van Hove, odvetnika)
 Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: F. Castillo de la Torre in A. Biolan, zastopnika)
 Intervenientka v podporo tožeče stranke: European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Švica) (zastopnika: D. Waelbroeck, odvetnik, in D. Slater, solicitor)
 Predmet
 Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC).
 Izrek
 1.
 Člen 3 Odločbe Komisije C(2008) 3435 final z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC).
 2.
 Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.
 (1) UL C 82, 4.4.2009.