type: other

text:
Journal of Applied Bacteriology 1989, 66, 365-378
 2983/0 1/89
 R. FULLER A FRC Institute of Food Research, Reading Laboratory, Shinjeld, Reading
 RG2 9AT. UK
 Received I January 1989
 PROBIOTIKAI ŽMOGUJE IR GYVŪNUOSE
 Jau 1950 metais pakankamas disponavimas antibiotikais privedė prie jų plataus kaip terapinių agentų ir augimo stimuliatorių naudojimo ūkio gyvuliams. Nuo to laiko auga susirūpinimas, kad didėjantis antibiotikų kaip augimo stimuliatoriaus naudojimas, įtakojo pripratimą prie antibiotikų ir bakterijų pasipriešinimo išsivystymą. Tai apsunkino antibiotikų, kaip augimo stimuliatoriaus panaudojimo galimybes, nes mažėja tos pačios dozės efektyvumas, reikia didinti duodamą kiekį, kas ekonomiškai yra nenaudinga, neefektyvu. Produktas iš gyvulio gaunamas nekokybiškas, neekologiškas. Jau 1969 metais SWANN Komitetas(Anglija) uždraudė, sutrumpino antibiotikų, naudojamų kaip augimo stimuliatorius, sąrašą, išskyrus antibiotikus ligai gydyti. Nuo tada antibiotikai ir kiti cheminiai pašarų priedai yra naudojami gyvulininkystėje kaip augimo stimuliatoriai. Tačiau pastaruoju metu einama prie prieš maisto priedų kaip stimuliatorių vartojimą, ir komitetas skelbia „Anti-priedų“ politiką. Įvairiose šalyse atsiranda maisto pardavimo vietos, netgi dideliuose supermarketuose, mėsa be antibiotikų pardavimas.
 Šiuo metu yra priešinga reakcija ir į gydomųjų antibiotikų naudojimo dėl žarnyno sutrikdymo. Tuo atveju, kai antibiotikai naudojami oraliniu būdu, per skrandį, gydant konkretų susirgimą, dėl ko jie yra išrašomi, neigiamas antibiotikų poveikis vietinei žarnyno florai gali išlikti ir pabaigus gydymo kursą.
 Nustojančių naudoti antibiotikus kaip augimo stimuliatorius galimybė ir susirūpinimas dėl šalutinio poveikio efekto, naudojant vaistinius antibiotikus, privedė abu; gamintoją ir vartotoją prie alternatyvos ieškojimo taško. Probiotikai jau yra laikomi ta medžiaga, kuri gali užpildyti šią spragą. Ir jau nemaža dalis ūkių ir ūkininkų naudoja probiotikus vietoj antibiotikų.
 2. APIBRĖŽIMAS
 Metų metus žodis „probiotikas“ buvo naudojamas, apibrėžiamas keletu skirtingų būdų. Iš pradžių buvo naudojamas apibūdinti medžiagą, gaunamą vieno protozono(pirmuonio) stimuliuojamu kitu (Lilly & Stillwell 1965), tačiau vėliau buvo naudojama apibūdinti gyvūnų pašarus, kurie turėjo teigiamą poveikį gyvūno žarnyno floros apsaugai. (Parker 1974).
 Vėlesnis jų rolės apibūdinimas buvo kaip „organizmų ir medžiagų, kurios prisideda prie žarnyno mikrobinės pusiausvyros“. Dar papildyčiau šį apibrėžimą sekančiai, „gyvi mikrobiniai maitinimo priedai, kurie efektyviai įtakoja gyvūno žarnyno mikrobinį balansą. Atnaujintas apibrėžimas pabrėžia gyvų ląstelių svarbą kaip naudingųjų probiotikų esminį komponentą .
 3. ŽARNYNO MIKROFLORA IR JOS ĮNAŠAS ATSPARUMUI
 Gimdoje vaisius yra sterilus, bet jam einant pro makštį, gimdymo metu, jis įgyja mikroorganizmų. Taip naujagimis įgyja savo žarnyno mikroflorą, būdingą jo rūšies gyvūnams. Laukinėje gamtoje gyvūnai įgyja žarnyno mikroflorą iš savo betarpiškos aplinkos, kuri dažnai stipriai užteršta bakterijomis, iš motinos. Galutinė vietinė žarnyno mikroflora, kuri stabilizuoja virškinamąjį traktą, yra labai sudėtingas rinkinys: apie 1014 mikroorganizmų, sudarytų iš 400 skirtingų rūšių bakterijų (Moore & Holdemann 1974), daugelis kurių yra išvardinta Tannock (1988) recenzijoje. Pagal tokią sudėtingą sistemą yra daug tarpusavio santykių tarp skirtingų mikroorganizmų, t.y. tarp gaunamų ir priimančių. Nepaisant kintamumo apimties , mikroflora greitai įsikuria kaip stabilūs gyventojai. Floros sudėtis nustatoma priimančių bakterijų ir mikrobinių faktorių santykiu(žiūr. Fuller 1982; Fuller et al.1986) ir nors yra daug bakterijų, kurios gali išgyventi ir augti žarnyne, yra nemažai, kurios negali. Ne tik sėkmingiausios turi paleisti antimikrobines chemines medžiagas žarnyne, bet jos taip pat turi vengti peristaltikos poveikio, kuriam būdinga išmesti bakterijas kartu su maistu. Kad tai nebūtų, gali būti padaryta arba fiksuojant bakterijos prie žarnyno sienelių arba didinti bakterijų augimo santykį, kuris yra didesnis už peristaltinį bakterijų išmetimą. Probiotinių organizmų išlikimas žarnyne priklauso nuo jų kolonizacijos(įsikūrimo) veiksnių, kurie įgalina probiotikus atsispirti antibakteriniams mechanizmams(cheminiui & fiziniui), kurie veikia žarnyne.
 Stabili flora, kuri vystosi žarnyne, padeda gyvūnui priešintis infekcijoms, ypač virškinamojo trakto. Reiškiniai buvo aprašytas įvairių autorių, ir suteikti vardai: bakterinis antagonizmas (Freter 1956), bakteriniai trukdžiai (Dubos 1963), barjero poveikis (Ducluzeau et al. 1970), kolonizacinis atsparumas (Van der Waaij et al. 1971), konkurencinga atskirtis (Lloyd et al. 1977). Geriausias mikrofloros apsaugos poveikio įrodymas kyla iš stebėjimų, kad be mikrobų gyvūnai labiau linkę į susirgimus, nei gyvūnai su pilna mikfoflora. Pvz. Be mikrobų esanti pelė gali žūti tik nuo 10 Salmonella enteritidis ląstelių, o įprastą pelę su gera mikroflora reikia net 106 Salmonella enteritidis ląstelių. Šio teiginio pagrindimas atsiranda iš praktikuojančių veterinarų patirties su antibiotikais, kurie buvo suduodami staigiai ligos atveju. Tokia praktika dažnai skatina žarnyno infekcijas enterito(plonosios žarnos uždegimas) ar diarhėjos(viduriavimo) pasekoje. Kai įtraukiamas antimikrobinis augimą skatinantys preparatai į viščiukų pašarą, tai dažniausiai prailgina „salmonellas“ išsiskyrimą su išmatomis(Smith & Tucker 1975), panašus poveikis gautas, eksperimentuojant su pelėmis, duodant joms antibiotikus (Bohnhoff et al. 1954; Freter 1955, 1956). Visais nurodytais atvejais antimikrobinės medžiagos slopina floros apsauga ir leidžia išgyventi patogenams (ligų sukėlėjams).
 4. SUKELTŲ MIKROFLOROS POKYČIŲ PRIEŽASTYS ŽARNYNE
 Apsauginė flora, kuri įsitvirtina, žarnyne yra labai stabili, tačiau jai gali turėti įtakos kai kurie mitybos ir aplinkos veiksniai. Išskirsim 3 pagrindinius: perdėta higiena, antibiotikų terapija ir stresas. Laukinėje gamtoje gyvūnų jauniklis gauna mikroflorą iš supančios aplinkos, dažniausiai iš motinos, tiesioginiu ar netiesioginiu būdu(pieš.1).
 1. Tačiau šiuolaikiniai gyvulių auginimo ir jauniklių priežiūros metodai dažnai apriboja jauniklių prieigą prie motinos, ir neleidžia įsigyti pilno mikroorganizmų komplekto. Viščiukų broileriai –geras šio reiškinio pavyzdys. Kiaušinis pašalinamas iš mamos ir perinamas švariame inkubatoriuje. Nėra tiesioginio kontakto su višta ir viščiukas gauna tik inkubatoriaus aplinką. Žinduolių atskyrimas yra ne toks visiškas, bet pastebima tendencija, ypač su žmogumi, sumažinti bakterijų perdavimą iš mamos naujagimiui praktikuojant higienos ir dezinfekavimo priemonių naudojimą. Šiuo atveju, besaikė higiena neleidžia įgyti apsauginės floros, geriamieji antibiotikai slopina apsaugos veiklą net po to kai ji buvo gauta. Viduriavimas yra dažnas šalutinis poveikis, gydant antibiotikais. Liga pseudomembraninis kolitas yra beveik visada susijęs su antibiotiku vartojimu per burną, ir Candida infekcija yra nemaloni gydymo antibiotikais pasekmė. Antibiotikais gydytas pelės irgi lengviau infekuoti Candida (Huppert et al. 1955; Seelig 1966).
 2. Įsikūrusi apsauginė flora taip pat gali būti paveikta streso (see Tannock 1983). Streso metu bendra tendencija yra sekanti: laktobakterijų kiekis mažėja, o koliformis bakterijos didėja. Stresas gali atsirasti dėl staigios fizinės ar emocinės aplinkos pasikeitimo. Hormoniniai pokyčiai gali įtakoti į seilių gamybą, kuri savo ruožtu gali sumažinti floros apsaugos komponentus, kurie paprastai yra susiję. Neišvengiamas stresas, kurį lydi kosminio skrydžio ir jo pasiruošimas jam yra susijęs su pieno rūgšties bakterijų pokyčiais žarnyne (Lizko et al. 1984; Lencner et al. 1984). Sausumos kelionės taip pat gali sukelti pokyčius florai, kurios dažniausiai pasireiškia viduriavimu. Šiomis sąlygomis, kai žarnyno mikroflora yra neigiamai paveikta, probiotikai gali būti naudingi ir vertingi. Žarnyno floros atkūrimas leis gyvūnui grįžti į normalią būseną.
 5. PROBIOTIKŲ SUDĖTIS
 Probiotikai gali būti duodami gyvuliams įvairiais būdais. Paruošimo būdas priklauso nuo vartojimo tipo. Jie gali būti įterpti į granuliuotą pašarą, gali būti pagaminti kapsulėse, pastos, miltelių ar granulių pavidalu, kurie gali būti dozuojami tiesiogiai arba kartu su pašaru. Tikslinės gyvulių rūšys yra sekančios: galvijai, avys, ožkos, naminiai paukščiai, arkliai, triušiai, naminiai gyvūnai(šunys, katės). Beveik visi probiotikai turi lactobacilli arba/ir streptococci ir kitos dar bifidobacteria. Probiotinio preparato paruošimas gali susidėti iš vienodos rūšies/atmainos arba gali būt net iki aštuonių skirtingų. Daugiarūšio probiotinio preparato patrauklumas yra tas, kad jis yra aktyvesnis platesniam panaudojimo sąlygų diapazone ir įvairesnių rūšių gyvūnų diapazone. Probiotinių bakterijų rūšys, šiuo metu naudojamos sudarant probiotines kompozicijas yra sekančios: L. bulgaricus, L. acidophilus, L. casei, L. helveticus, L. lactis, L. salivarius, L. plantarum, Streptococcus thermophilus, Enterococcus faecium, Ent.faecalis, Bifidobacterium spp. ir E. Coli. Su dviem išimtimis, visos kitos yra žarnyno bakterijos. Išimtys yra sekančios: L. Bulgaricus ir Strept. Thermophilus, kurios yra kaip pagrindinis natūralių jogurtų gamybos komponentas. Bakterijų lactobacilli ir streptococci pasirinkimas taip pat traktuojamas kaip jogurtinis sveikatinimo komponentas. Pats jogurtas gali būti laikomas probiotiku, nors kai kurie poveikiai, kuriuos jogurtas įtakoja, gali nepriklausyti nuo gyvųjų bakterijų buvimo žarnyne. Pvz. E.Coli bakterijų sumažėjimas, pastebėtas kiaulėse, gali būti atstatytas su rauginto pieno rūgštimi (Ratcliffe et al. 1986). Panašiai vyksta ir su žmogaus flora. Eksperimente su žiurkėmis pastebėta ir nustatyta, kad koliforminių bakterijų sumažėjimas buvo atstatytas, suduodant joms arba rūgusio pieno arba pasterizuoto jogurto (R. Fuller and C.B. Cole, unpublished data). Tačiau padidėjęs laktozės aktyvumas žarnyne, po jogurto nurijimo, priklauso nuo mikrobų fermentų aktyvumo, ir reikalauja gyvų jogurtinių mikroorganizmų žarnyne(Garvie et al. 1984).
 Lactobacilli ir Streptococci yra dažniausiai naudojamos grupės probiotikų gamyboje. Teisingumo dėlei dėl lactobaccilli kamieno bakterijų skaičius, kai įgyjama flora po gimimo, dideja, o kiti floros komponentai mažėja, kaip rodo tyrimai (Smith 1965). Eksperimentai su gnotobiotiniai(steriliais) viščiukais patvirtino, kad lactobacilli daro spaudimą, įtaką E.coli bakterijoms (Fuller 1978). Panašus rezultatai gauti eksperimentuojant su kiaulėmis. 2-jų dienų paršeliai buvo nujukinti nuo paršavedės ir dirbtinai jiems buvo suduota lactobacilli bakterijos. Tai nustatyta, kad E.Coli bakterijų žarnyne ir dvylikapirštėje žarnoje sumažėjo. Tai lactobacilli įtaka (Barrow et al., 1980).Tačiau, situacija yra nelengva randant bakterijų štamus taip vadinamą Ent. Faecium naudojamų kaip probiotiką, bet ji nėra Ent. Faecium bakterija, tik nenustatytos kilmės Enterococcus (J. Farrow, personal communication). Štamas, sukeliantis augimo depresiją, nėra Ent. Faecium , o naujos rūšies Ent. Hirae (Farrow & Collins 1985). Tai gali būti, kad du panašūs organizmai konkuruoja dėl tos pačios nišos ir naudingumo efektas gaunamas kovojant tarpusavyje probiotiniams štamams, ko pasekoje eliminuojamas depresijos augimo štamas. Kai kurie probiotikai turi Bacillus subtilis bakterijų kaip vieną iš komponentų. Tačiau nelengva nustatyti kokio aktyvumo jis bus žarnyne, tai ne žarnyno organizmas, nes jis griežtai aerobinis, negalėtų augti ar daugintis žarnyne.
 6. PROBIOTIKŲ VEIKIMO BŪDAS
 Naudingas probiotikų efektas gali būti veikiamas tiesioginio antagonistinio poveikio prieš specifines mikroorganizmų grupes skaičiaus sumažėjimo, probiotikų poveikis metabolizmui, arba imuniteto stimuliavimui.
 GALIMI PROBIOTIKŲ VEIKIMO BŪDAI
 1. Gyvybinių organizmų skaičiaus slopinimas
 a) Antibakterinių junginių gamyba,
 b) Konkurencija dėl maistinių medžiagų,
 c) Konkurencija dėl rišlių medžiagą vietos
 2. Mikrobinio metabolizmo pokyčiai
 a) Padidėjęs fermentų aktyvumas,
 b) Sumažėjęs fermentų aktyvumas.
 3. Imuniteto aktyvinimas
 a) Antikūnių kiekio padidėjimas,
 b) Padidėjęs makrofagų (audinio ląstelės, suvirškinančios svetimkūnius)aktyvumas
 Eksperimentiniai duomenys suteikia paramą visiems aukščiau išvardintiems mechanizmams. Bakterijų skaičiaus slopinimas gali būti antibakterinių medžiagų gamybos rezultatas. Pirminiai metabolitai tokie kaip organinės rūgštys ir vandenilio peroksidas žinomi efektyvūs in vitro(apvaisinime). Tačiau, įrodymas dėl organinių rūgščių dalyvavimo kontroliuojant žarnyno bakterijas yra dviprasmiškas (žiūr. Hentges 1983).
 Piešinys 2.
 P.2. Kairėje pusėje skanuojant elektronus mikrografu viščiukų žarnyną matyti lactobacilli bakterijas, prilipusias prie sienelės, dešinėje matyti kiaulės skrandžio dalį vadinamą pars esophagea ir streptococci bei lactobacilli prilipusias prie suragėjusio epitelio sienelių.
 Didelės molekulinės masės antibakterinės medžiagos buvo apibūdinamos kaip pagamintos pieno rūgšties bakterijų, tačiau kai kurie autoriai mano, kad pastebimas slopinantis poveikis daugeliu atvejų, gal būti skaičiuojamas žemu pH ir pirminiu metabolitu (ten Brink ef a!.1987). Nei vienas nežinomas būnantis aktyvus žarnyne.
 Kitas mechanizmas siekiant užkirsti kelią patogenų apsigyvendinimui yra konkurencija dėl lipnių vietų ant žarnyno epitelio paviršiaus. Pieno rūgšties bakterija žinoma, kad susijusi su viščiuko ir kiaulės žarnyno sienelėmis (Fuller & Turvey 1971); (Barrow et al. 1980) (pieš.2). Konkurencingas atskirties efektas viščiukuose gali būti sukeltas medžiagos, kuri lieka prilipusi prie aklosios žarnos sienelės po nuplovimo 4 kartus buferiniame fiziologiniame tirpale (Stavric et al. 1987). Ši įrodymų rūšis rodo, kad pageidautina naudoti prilimpančius štamus, kuriant probiotinius papildus. Tačiau, reiktų turėti omenyje, kad sukibimas yra priimančio organizmo specifinis fenomenas (Fuller 1973; Barrow et al. 1980) ir sukibimas kinta tarp tos pačios rūšies atmainų (Barrow et al. 1980) ir gali būti paveiktas augimo sąlygų ir daugialypės terpės (Fuller 1975; Conway ef al. 1987).
 Būdas, kad lactobacillus papildai gali įtakoti mikrobų medžiagų apytaką žarnyne, parodytas Goldin & Gorbach (1984) darbuose. Kai acidophilus yra duodamas žmogaus organizmui ir pažvelgė į pasirinktus fermentus, gydymas slopino B-glucuronidase, nitroreductase Ir azoreductase veiklą. Panašiai žiurkių žarnyno veikla asocijuojasi su žmogaus, B-gliukuronidazės ir 8-gliukozidazės sumažinimas po to, kai jų organizmui buvo suduota toks pat kiekis L. Acidophilus (Fulleris & Cole, neskelbti duomenys). Probiotikai taip pat gali turėti įtakos, didinat naudingų fermentų aktyvumą , b-galaktozidazės laktozės netoleruotinam sumažėjime.
 Net jei teoretiniai pagrindai atrodo labai įtikinantys, kad konkurencija vyksta žarnyne dėl maistinių medžiagų, įrodymai dėl jų atsiradimo nėra labai aiškūs. Dirbtinio apvaisinimo tyrimuose parodoma tydiarrhea-viduriavimą) (Freter 1962) bet antagonistinis poveikis gali būti pakeistas keičiant terpę (Hentges 1983). Čia nebuvo gero koreliacinio ryšio tarp specifinės bakterijos antagonistinio poveikio kai buvo testuojama dirbtinio apvaisinimo būdu(in vitro) ir mono asocijuotoje pelėse (Maier & Hentges 1972).
 Net jei kiti mechanizmai negali būti pilnai valdomi, konkurencija tarp neatpažintų žarnyno komponentų, dėl specifinių angliavandenių, yra mažiausiai dalinai atsakingi už sumažinimą Clostridium difficile) (viduriavimas) bakterijos, normalios pelės aklojoje žarnoje (Wilson & Perini1988).
 Tradiciniai gyvūnai su pilna žarnyno flora padidina fagocitų aktyvumą ir imunoglobulino lygį lyginant su neturinčiais bakterijų gyvūnais (see Bealmear et al. 1984). Enterococcus faecium štamai (rūšys dažnai naudojamos probiotikų paruošimui) įsikūrę kaip vieninteli bakterijų nesančiose pelėse, galėjo sumažinti Salmonella typhimurium kiekį būti naudojamoslužnyje (Roach & Tannock 1980) suteikiantį sisteminį poveikį. Jogurto pvz. buvo parodytas kaip padidinti antikūnių kiekį, kai šeriamos pelės be papildomų bakterijų (Wade et al. 1984), lactobacilli irgi yra įtrauktos į fagocitų aktyvumo stimuliaciją. Ypač lactobacilli casei buvo aktyvūs, atsižvelgiant į dozavimą 1 vienetui (Perdigon et al. 1986). Kad bakterijos turėtų šios rūšies sisteminį poveikį, joms yra būtina migruoti nuo žarnyno per sisteminę apytaką. Lactobacilli gali persikelti (Berg 1983) ir gali išgyventi daugelį dienų blužnyje, kepenyse ar plaučiuose (Bloksma 1981). Rezultatai, gauti su lactobacilli bakterijomis suduotos parenteraliniu(oraliniu) būdu, yra dėl to tiesioginis ryšys su mūsų supratimu apie probiotikų poveikį. Pvz; L. Casei ir L. Plantarium suduotos oraliniu būdu, stimuliuoja fagocitų( baltieji kraujo kūneliai, apsaugantys nuo užkrėtimo) aktyvumą (Saito et al. 1981;
 Kato et al. 1983; Bloksma et al. 1981). Natūralus ląstelių žudiko aktyvumas irgi buvo sustiprintas dėka L. Plantarium (Bloksma et a/. 1981). Lakto bakterijos taip gali būti naudojamos, kad apsaugoti auglių, navikų augimą (Kato et al.1981; Friend & Shahani 1984; Reddy et al. 1983) ir jos buvo pasiūlytos vėžio profilaktikai kaip svarbi priemonė, bet 1989 metais dar nebuvo paremti klinikiniais tyrimais. Tačiau, išvados dėl sisteminio poveikio imuninei sistemai tikrai parodo, kad probiotikai pajėgūs ne tik paveikti žarnyno mikrofloros balansą, bet ir paveikti ligos sukėlėjus patogenus , kurie atsiranda audiniuose ir neturi tiesioginio ryšio su žarnyno problemomis, kaip mums įprasta.
 7. PRAKTINIAI REZULTATAI GAUTI NAUDOJANT PROBIOTIKUS
 7.1. AUGIMO SKATINIMAS ŪKIO GYVŪLIAMS
 Probiotikai naudojami kaip augimo stimuliatoriai pakeičiant plačiau naudotus antibiotikus ir sintetinius cheminius maisto papildus. Tačiau esama keletą spausdintų pranešimų apie tiriamuosius bandymus, kad negauta išsamaus įvertinimo apie jų teikiamą vertę. Rezultatai viščiukų maitinime naudojant probiotinius papildus buvo kintami, bet buvo užfiksuoti teigiami statistiniai poveikiai viščiukų bei kiaušinių prieaugliui (Dilworth & Day 1978) and egg production (Miles et al. 1981). Baird (1977) gavo dienos prieauglį ir pašaro 1kg sąnaudų pagerėjimą paršeliams ir bekonams naudojant lakto bakterinius pašarų papildus. Su tais pačiais probiotikais Pollman(1980) gavo teigiamus rezultatus su mažais paršeliais, bet ne su didesnėmis kiaulėmis. Jie siūle, kad nepakankamas efektas iš lakto bakterinių priedų kiaulėse dėl to, kad joms siūlomas skirtingas, kitas mitybos racionas. Didelėms kiaulėms buvo duodamas ne toks kompleksiškas(Įvairiapusis maistiškai) racionas, kaip jaunikliams. Kai vėliau Pollman(1986) susumavo tyrimų rezultatus , kuriuos gavo ilgalaikiai tyrus penimas kiaules, rodikliai kažkiek skyrėsi, bet susumavus ir išvedus sukauptų duomenų vidurkius, rezultatai davė teigiamą efektą. Buvo duodama 3 skirtingų kompozicijų: fermentuoti laktobacillus produktai; maišyti lactobacillus papildai ir vieno štamo lactobacillus papildai. Naudojant 1 ir 3 kompozicijas prieaugliai buvo didžiausi.
 Ir kitos bakterijos, ne vien pieno rūgšties bakterijos, buvo naudojamos kaip augimo stimuliatorius. Han (1984a,b,c) studijavo papildų poveikį viščiukams ir kiaulėms su aerobiniu sporų formuotoju, taip vadinamu ( Lactobacillus sporogenes i r Costridium butyricurn) . Papildai ženkliai padidino svorio prieauglį ir optimizavo mitybos sąnaudų normas(FC) viščiukams. Kiaulėms prieauglis nebuvo toks ryškus, bet mitybos skaičiavimo koeficientas(kiek reikia pašaro pagaminti 1kg mėsos)(feed conversion). Abiems gyvuliams minėti pašarų papildai sumažino stafilokokų ir koliformių bakterijų skaičių. Mordenti (1986) atrado, kad augimą skatinantis poveikis, kurį jis pasiekė šerdamas Enterococcus faecum kiaulėms, gali būti pagerintas sinergetiškai pridedant išrūgų peptidų(baltimai iš amino rūgščių).
 Maistas-vienas iš keletos faktorių, įtakojantis rezultatus, naudojant probiotikus. Augimo stimuliavimo poveikis pats savaime yra kintamas dydis. Jie veiks tik tuo metu, kai gyvūnai yra paveikti mikrofloros augimo stabdymo faktoriaus buvimo. Šita taisyklė tinka antimikrobiniams augimo stimuliatoriams, įskaitant probiotikus. Kitas svarbus faktorius, tai probiotikų paruošimo gyvybingumas; ar iš tikrųjų probiotikai turi nurodytą skaičių gyvų mikroorganizmų? Ar paruošimo gyvybingumas tikrinamas visada kaip eksperimentiniuose atvejuose? Duomenys praktiniuose bandymuose vis dėlto nėra lengva įvertinti, bet faktas, kad probiotikai daugelį atvejų duoda teigiamus rezultatus, patvirtina jų veikimo efektyvumą kaip augimo stimuliatorių, taip ir kitais atvejais.
 7.2 . POVEIKIS ŽARNYNO INFEKCIJOMS
 Salmonella išsiskyrimas su išmatomis viščiukuose, šertuose antibiotikais, parodo faktą, kad žarnyne esama apsauginė mikroflora (Smith & Tucker 1975). Tai buvo patvirtinta išvadomis , kad išmatų organizmai iš suaugusių viščiukų užkirto kelią Salmonella infantis (Nurmi & Rantala 1973). Keletas tiriamų grupių iš viso pasaulio vėliau patvirtino apsauginį poveikį viščiukų žarnyno florai nuo Salmonella (Lloyd et al. 1977;
 Snoeyenbos et al. 1978; Huttner et al. 1981; Pivnick et al. 1981; Goren et al. 1984). Snoeyenbos ir jo grupė pademonstravo, kad vietinė žarnyno flora yra taip pat aktyvi prieš E. Coli (Weinack et al. 1981)
 Campylobacterfetus subsp. jejuni (Soerjadi et a/. 1982; Soerjadi Liem et al. 1984a), Clostridium
 perfringens, Cl. botulinurn (Snoeyenbos et al. 1983) and Yersinia enterocolitica (Soerjadi Liem et
 al. 1984b) bakterijas. Tiksli bakterijų rūšis, atsakinga už tokį poveikį, kol kas nėra žinoma, nors Mead it jo grupė galėjo sukelti dalinę apsaugą su 48 skirtingų bakterijų kompozicija, įskaitant sekančias: lactobacilli, streptococci, coliforms and strictly anaerobic bacteria (Impey et al. 1982). Nevalytų išmatų pašalinimas klizmos pagalba yra veiksminga kovojant su Pseudomembraniniu kolitu (Bowden et al. 1981; Schwan et a!. 1984 )kuri yra Clostridum dificile infekcija, susijusi su geriamųjų antibiotikų vartojimu. Nors šis būdas yra efektyvus, bet yra dar ne tas, kurį galima būtų rekomenduoti gydytojams, todėl tyrimai tęsiami , siekiant nustatyti specifinią bakteriją, atsakingą už šį poveikį. Preliminarus bandymai su lactobacillus(pieno r.bakt.) paruošimu, parodė daug žadančius rezultatus (Gorbach et al., 1987). Bifidum longum buvo sėkmingai panaudotas sumažinti Erythromycino therapijos poveikį (Colombel et al. 1987).
 Kitas būdas, kuris parodė daug žadančius rezultatus, tai bandymas užkirsti kelią bakterijų kolonizacijai, užimant patogenų(sukėlėjų) nišą. Barrow & Tucker (1986) naudojo šį būdą ir atrado 3 Gram- negatyve fakultatyvinių anaerobinių bakterijų kamienus, kurios efektyviai apsaugojo žarnyną nuo Salmanella kolonizacijos. Vėliau jie gavo apsaugą nuo Salmonella tychimurium profilaktiškai gydant –duodant viščiukams tos pačios rūšies bet Avirulent strain(štamų ) bakterijų (Barrow et a/. 1987). Nors šie rezultatai iliustruoja metodo patikimumą, bet mažai tikėtina, kad tokio pobūdžio organizmas gali būti naudojamas kaip probiotikas, baimė sugrįžti į virulent(užkrečiamas ligas sukeliančių bakterijų) tipą užkirstų bet kokį šių rezultatų panaudojimą komerciniais tikslais.
 Panašūs tyrimais su žmogaus kūdikiais parodė, kad per os(geriamas) gydymas su E. Coli atmaina, slopina E.coli populiacijos atsparumo vystymąsi, atsirandantį kontrolinėje grupėje (Duval-Iflah etal. 1982). Ne patogeniška Clostridum difficile atmaina buvo naudojama, apsaugoti žiurkėnus nuo šio organizmo infekcijos (Borriello & Barclay 1985). Buvo pasiūlyta, kad tai gali būti apsaugos pavyzdys iššauktas konkurencijos dėl lipnios vietos ant sienelių. Cole & Fuller (1984) priartėjo prie lactobacilli kompozicijos padermės dirbtinio apvaisinimo ( in vitro )epitelio ląstelių lipnumo ir bakterinio antagonizmo pagrindu. L. Saliuarius štamas, kurią jie pasirinko, galėjo slopinti E.coli bakterijų augimą žiurkių naujagimių žarnyne. L.lactis kiaulėse , kuri sumažino E.coli skaičių žarnyne, buvo nustatyta susijusi su plonosios žarnos epitelio paviršiumi (Muralidhara et al. 1977).
 Šie tyrimai išbandė Lactobacillus preparatų poveikį vietinei, ne patogeninei E.coli florai. Nors šio tipo tyrimai davė teigiamus rezultatus E.coli florai, lactobacillus probiotikų efektyvumo įrodymų kaip antidiarhemos(viduriavimo) agento nėra labai tikri. Bandymai apsaugoti prieš Travellers dearrhea(keliautojų viduriavimas) (Pozo-Olano et a/. 1978) ir infantile diarrhoea (vaikų viduriavimas)(Pearce & Hamilton
 1974) nedavė lauktų rezultatų, bet Lactobacillus acidohilus apsaugojo kiaulių naujagimius nuo Dearrhoea ir infantile diarrhoea (Pearce & Hamilton 1974).
 Geresni rezultatai buvo gauti su kitais probiotiniais organizmais. Paruošimas, kurių sudėtyje yra Bifido-bacterium thermophilum and Bifid. Pseudolongum apsaugojo paršelius nuo diarrhoea (Kimura et al.1983).
 Jauniems triušiams, kuriems duodama žmogaus E.coli patogenų izoliatorius, paprastai išsivysto viduriavimas (1-1,5 mėn.amžiaus) .Tada jų žarnynas gali būti apsaugotas, apgyvendinant Enterococcus faecium (Wadstrom 1984).
 Sušėrus kiaulėms Enterococcus faecium prieš eksperimentą , geras iššūkis apsaugoti jas nuo E. coli diarrhoea (Underdahl et al. 1982).
 Naudojama augimo terpė įtakojo apsauginį Enterococus faecium potencialą; organizmai, auginami piene, buvo veiksmingi, tačiau auginami triptikazės sojos sultinyje- neveiksmingi (Ushe & Nagy 1985). Pagal eksperimento sąlygas buvo galima apsaugoti kiaules nuo E.Coli infekcijos, suduodant joms atitinkamą bakteriafagą (virusas, užkrečiantis bakterijas). Tai sumažino mirtingumą ir įtakojo išvalymą nuo E.coli, bet tokia priemonė daugiau specifinė, bet ne bendro naudojimo (Smith & Huggins).
 7.3. LAKTOZĖS MAŽINIMO NETOLERAVIMAS
 Daugelis žmonių pasaulyje kenčia nuo laktozės netoleravimo dėl įgimto p- galaktozidazės fermento trūkumo, ko pasekoje negali suvirškinti laktozės. Yra žinoma, kad laktozei netolerantiški žmonės gali suvirškinti laktozę, esančią jogurte geriau, nei esančią piene(Gallagher et al. 1974). Tai buvo patvirtinta HBA(hydrogen breath analysis) testu (Gilliland & Kim 1981). Buvo pasiūlyta, kad jogurtas daro poveikį, suteikdamas papildomą fermentą, yra įrodymų palaikyti šią idėją. Žiurkės, šertos jogurtu, padidino l-galaktozidazės koncentraciją plonojoje žarnoje (Garvie et al. 1984). Šis fermentas yra bakterinės kilmės, o ne dėl žiurkės laktozės stimuliacijos.
 7.4. VIDURIŲ UŽKIETĖJIMO NUĖMIMAS
 Kai kurie iš pirmųjų atliktų klinikinių tyrimų su laktobakterijomis buvo susiję su jų poveikiu vidurių užkietėjimui. Rettger & Cheplin (1921) rašė, kad šeriant gyvūnus L.acidophillus priedais, jie palankiai veikia šeriamųjų žarnyną. Alm (1983) ir Graf(1983) taip pat gavo teigiamus rezultatus, naudojant L.acidophillus gydant vidurių užkietėjimą.
 7.5. ANTINAVIKINĖ VEIKLA
 Nuo pirmųjų p. Bogdanovo ir kt. (1962) stebėjimų, kad L. Bulgaris gamina medžiagas, kurios yra aktyvios prieš auglių, navikų vystymąsi, vėliau buvo eilė mokslinių straipsnių panašia tema. Laktobakterijų prieškancerogeninės savybės skirstosi į 3 kategorijas: a) navikinių ląstelių slopinimas (Reddy ir kt. 1973),
 b)bakterijų slopinimas, kurios gamina fermentus, pvz.p-gliukozidazės, 8-gliukuronidazės ir azoreductase (žr. aukščiau), kurios yra atsakingas už kancerogenų atpalaidavimą iš nekenksmingų kompleksų( Goldin & Gorbač 1977)., c) kancerogenų, tokių kaip nitrozaminai( Rowland & Grasso, 1975) sunaikinimas, dar Nitroreduktases slopinimas, kuri dalyvauja Nitrozaminų sintezėje (Goldin & Gorbach 1984).
 7.6. ANTICHOLESTEROLINIS POVEIKIS
 Jogurto ir Acidophillus pieno poveikis cholesterolio kiekiui kraujyje yra skirtingas. Vartojant žmonėms jogurtą, cholesterolio koncentracija kraujyje mažėja (Mann 1977), bet ir vartojant liesą pieną pasiekiama tokių pačių rezultatų (Nair & Mann 1977). Tačiau kiti darbai parodė, kad fermentuoti pieno produktai duoda žemesnį cholesterolio serumo koncentraciją, nei neapdorotas pienas (Nair & Mann 1977). Prielaida buvo tokia (Nair & Mann 1977), kad fermentuotas pienas turi bakterijų metabolitus(medžiagų apykaitos produktai), kurie slopina cholesterolio sintezę organizme. Tačiau kai kurios Lactobacilli bakterijos turi tiesioginį poveikį cholesterolio lygiui, asimiliacijos ir bakterijų pašalinimo būdu iš augimo terpės. Šėrimo bandymai rodo, kad tokie organizmai žymiai sumažino cholesterolio lygį kiaulių serume, maitintoms cholesteroliu (Gilliland et al. 1985).
 Gerųjų probiotinių bakterijų savybės
 1. Turi būti padermė, kuri gali daryti teigiamą poveikį priimančiam organizmui , padidinti
 atsparumą ligoms tt.
 2. Turi būti ne patogeniški ir ne toksiški.
 3. Turi turėti gyvybingųjų ląstelių, pageidautina daugiau, nors nežinome mažiausios efektyvios dozės.
 4. Turi sugebėti išgyventi ir metabolizuoti žarnyno aplinkoje, pvz., turi būti atsparus žemam pH ir organinėms rūgštims.
 5. Turi būti stabilios ir galinčios išlikti gyvybingos ilgą laikotarpį pagal laikymo ir lauko sąlygas.
 8. Gerųjų Probiotikų savybės
 Nors teigiami rezultatai su Probiotikais eksperimentiškai gali būti įrodyti, tačiau bandymuose lauko sąlygomis rezultatai nėra pastovūs. Viena iš problema, pačios prigimties fenomenas. Jis privalo būti skirtingas , nes veikia apsukant streso faktoriaus veikimą, kuris gali būti arba gali ir nebūti jo. Tai ypač tikėtina augimo stimuliavimo atvejais, kai organizmas atsakingas už augimą, slopinimas ne visados egzistuoja žarnyne. Ši svyravimų rūšis atsiranda, naudojant antibiotikus ir kitus cheminius augimo stimuliatorius. Praktinis rezultatas yra toks, kad probiotikai gali veikti viename ūkyje, bet neveikti kitame, vienu atveju, bet ne kitu. Kita problema – prasta preparatų kokybė. Clements ir kt(1983) nustatė, kad dvi skirtingos to pačio preparato partijos davė skirtingus rezultatus, kai buvo naudojama gydyti eksperimentiškai sukelto viduriavimo su E.coli bakterija suaugusiam žmogui. Kai kurie preparatai, tvirtinantys turintys gyvybingų bakterijų dideliam kiekyje, iš tikro turi pakankamai mažą kiekį, kiti gi preparatai, tvirtinantys turįs vienos rūšies bakterijas, iš tikro turi visiškai skirtingų rūšių bakterijas (Fowler 1969; Gilliland 1981). Gerųjų bakterijų savybės parodytos lentelėje 2. Jos turi būti sudarytos iš gyvybingų ląstelių rūšių, nurodytų etiketėje. Kitos efektyviųjų bakterijų savybės yra tos, kad, žinoma, turi būti ne patogeniškos, ir neturėti neigiamo poveikio ne viena rūšis. Tai turi padaryti gana priešingai, ir turėti teigiamą poveikį augimo stimuliavimo formai, arba padidintą atsparumą ligoms. Tam, kad gauti norimą efektą, jos turi turėti galimybę išlikti ir metabolizuoti žarnyne, dėl to turi būti atsparios žemam pH ir visoms kitoms antibakterinėms įtakoms žarnyne. Didelis bakterijų kiekio padavimas į žemutinę žarnyno dalį gali būti pasiektas arba duodant daug gyvybinių ląstelių, arba pastoviai( su jogurtu, kur bakterijos nėra žarnyno ir nesidaugina jame)arba dozuojant normuotai žarnyno rūšies bakterijas, kurios apsigyvena jame ir pačios dauginasi. Taip pat reikia nepamiršti, kad štamų savybės turi išgyventi augimą dideliu mąstu ir turi būti paruoštos tokiu būdu išlaikyti savo gyvybingumą pagal numatytas laikymo sąlygas.
 Tokie probiotikai su minėtomis savybėmis turi žymius pranašumus prieš antibakterinius papildus dabar naudojamus. Jie netoksiški , todėl nesukelia šalutinio poveikio, kai yra šeriami ir nėra toksinių liekanų skerdienoje. Jie stimuliuoja imuninę sistemą, tokiu būdu imuninė būsena pasilieka nepaveikta antibiotikų. Jie gali būti pigesni, jei imti minimalią efektyvią naudojamą probiotikų dozę, tai probiotikų kaina dar nukristų, turint mintyje, kad paruoštų probiotinių kompozicijų sudėtyje yra labai didelis bakterijų kiekis, kuris yra sušeriamas pastoviai profilaktiškai . Tačiau turime įrodymų, kad ir rūpestingai atrenkant štamus pagrįstais sukibimu epitelyje, augimo santykiu ir laboratorinio apvaisinimo(in vitro) bakteriniu antagonizmu, poveikis po gydymo, probiotikų naudojimo nutraukimo yra ribotos trukmės. Naudojant tokius štamus (Cole & Fuller, 1984) atrastas poveikis E.Coli virusui, skaičiuojamas žiurkių naujagimiams, štamų poveikio mažėjimas vyko 7 dienos po gydymo sustabdymo. Panačiai vyko ir eksperimentas su žmonėmis, kurie vartojo L.Acidophillus štamus, poveikis fermentų aktyvumui baigėsi per 30d. nuo vartojimo nutraukimo(Goldin & Gorbach 1984). Abiejais atvejais, nors ir buvo po gydyminis efektas, poveikis buvo laikinas. Trūkumas pastovaus lipnių štamų įsikurimo kiaulių žarnyne buvo pademonstruota Jonsson (1986) ir Tannock (1989) darbuose. Nors probiotikų gamyba, kurie galėtų pastoviai įsikurti žarnyne, vadinasi, kuri reikalautų min papildomo tvarkymo, būtų ideali, praktiškai tai pasiekti nebūtų lengva. Iš tikrųjų, suaugusiųjų, kurių žarnyno lactobacillus niša yra jau užimta natūraliai įgytų štamų, pastovus probiotinių štamų įsikūrimas reikalautų natūralių išstūmino, kurį nelengva sužadinti.
 Netgi naujagimiuose, kurių flora dar nestabilioje būsenoje, būtina tvarkyti probiotinę florą tuo po gimimo, kad galėtų konkuruoti su įgimta flora.
 Atrodytų vis dėlto geriausias probiotikų valdymo būdas yra pastovus aprūpinimas jais. Tai užtikrintų, kad probiotikų dominavimą žarnyne dideliais kiekiais ir įgalintų metabolizuoti ir sukurti probiotinį efektą.
 Tačiau, netgi pastoviai duodant probiotikus yra svarbu parinkti probiotinius štamus su maximalia galimybe išlikti žarnyne, ir dar 2 svarbūs faktoriai yra štamų prilipimas prie epitelio ir jų augimo santykis.
 9. ATEITIES VYSTYMĄSIS
 Probiotikai yra vis dar pradinėje naudojimo stadijoje. Tolimesnis probiotikų vystymas- mėginimas atskleisti kuo efektyvesnius štamus. Tinkamų štamų parinkimas gali vykti 3 būdais.
 Gali būti tyrinėjama -ieškoma natūraliai atsirandančių štamų lauko sąlygomis . Tai labai imlus laikui ir nepraktiškas sprendimas. Štamų skaičius lauko bandymams gali būti ribojamas laboratorinių bandymų. Svarbi informacija susijusi su bakterijų antagonizmu, augimo santykis žarnyne ir galimybė prilimti prie epitelio ląstelių.
 Štamų prilipimas prie epitelio ląstelių yra labai specifinis priimančiam organizmui, kas praktiškai reiškia, kad štamai, tinkami vystymuisi, kaip kiaulės probiotikas, gali būti neaktyvus viščiukų ar kitų gyvulių žarnyne.
 Prilipimo laipsnis tarp tos pačios rūšies štamų gali skirtis, taigi, nors L. Acidophillus štamai yra efektyvus probiotikas, kita tos pačios štamų rūšies atmaina gali būti visiškai netinkama.
 Kas reikalinga tokiu atveju, tai daugiau informacijos kokiu būdu probiotiniai priedai veikia. Kai mes turime tokios rūšies informaciją, tada įmanoma pagerinti štamus juos genetiškai manipuliuojant. Šiuo atveju, būtų įmanoma sujungti kartu galimybę išlikti žarnyne su galimybe gaminti metabolitus, kurie yra atsakingi už probiotikų efektyvumą. Paskutiniai McCarthy et al. (1988) darbai rodo kokios metodikos yra galimos. Jie parodė, kad L. Acidophillus izoliuoti nuo kiaulių, gali būti genetiškai transformuoti , galintys apsigyventi pelių skrandžio epitelyje. Nors technologija yra paruošta, mes vis tiek turime žinoti kaip galima manipuliuoti ja. Potencialus šios rūšies būdas buvo peržiūrėtas Tannock (1988b).
 10. SANTRAUKA
 Labai akivaizdu, kad kompleksinė mikroflora egzistuoja skrandžio ir žarnyno trakte visą šiltakraujų gyvūnų, kuri yra veikiama bakterijomis atspariomis ligoms. Tačiau, šios apsauginės floros sudėtis gali būti pakeista mitybos ar aplinkos poveikio, padarant priimantį gyvūną linkusį į ligas ar maisto utilizavimo efektyvumo mažėjimą. Ką mes darome su probiotiniu gydymu, tai atkuriame natūralias sąlygas, kurios egzistuoja laukiniuose gyvūnuose, bet kurios buvo suardytos modernių šiuolaikiškų krypčių, tendencijų, sąlygojusių auginant jaunus gyvūnus, įskaitant ir žmogaus naujagimius šiuolaikiniame požiūryje į mitybą ir ligų terapiją. Čia yra tos sritys, kur žarnyno flora gali būti pakeista į blogąją pusę, ir kur valdant probiotikus natūrali žarnyno mikroflora gali būti atstatyta ir gyvūnai sugrąžinti į normalią mitybos vėžę, augimą ir sveikatos būseną.
 (Versta iš R.FULLER „Probiotics in man and animals“, Journal of Applied Bacteriology 1989, 66, 365-378)
 11. NUORODOS
 ALM,L ., HUMBLED, ., RYD-KJELLENE, . & SETTERBERG, BAIRD, D.M. 1977 Probiotics help boost feed eficiency
 G. 1983 The effect of acidophilus milk in the treat- ciency. Feedstuffs 49, 11-12.
 ment of constipation in hospitalised geriatric BARROW, P.A., BROOKER, B.E., FULLER, R. &
 patients. Symposia of Swedish Nutrition Foundation NEWPORTM., J.1 980 The attachment of bacteria to
 XV, 131-138. the gastric epithelium of the pig and its importance
 in the microecology of the intestine. Journal of
 Applied Bacteriology 48, 147-1 54.
 BARROWP,. A. & TUCKERJ,. F. 1986 Inhibition of colonization
 of the chicken caecum with Salmonella
 typhimurium by pre-treatment with strains of
 Escherichia coli. Journal of Hygiene, %, 161-169.
 BARROWP, .A., TUCKERJ, .F. & SIMPSONJ,. M. 1987
 Inhibition of colonization of the chicken alimentary
 tract with Salmonella ryphimurium by Gramnegative
 facultatively anaerobic bacteria. Epidemiology
 and Infection 98, 3 11-322.
 BEALMEAPR.M, ., HOLTERMANON.A, . & MIRANDE,. A.
 1984 Influence of the microflora on the immune
 response, 1 : General characteristics of the germ-free
 animal. In The Germ-free Animal in Biomedical
 Research ed. Coates, M.E. & Gustafsson, B.E., pp.
 335346. London: Laboratory Animals Ltd.
 BERG, R.D. 1983 Translocation of indigenous bacteria
 from the intestinal tract. In Human Intestinal
 Microflora in Health and Disease ed. Hentges, D.J.,
 pp. 333-352. London: Academic Press.
 BHATTACHARYAP,. R. & MAJUNDERM, .K. 1983 Survival
 of orally administered isolated intestinal Lactobacillus
 acidophilus in different parts of
 gastrointestinal tract of mice. Journal of Bioscience
 BLOKSMAN, ., ETTEKOVENH,., HOTHUISF, .M., VAN
 NOORLE-JANSELN.,, DE REUVERM, .J., KREEFLENBERG,
 J.G. & WILLERSJ,. M. 1981 Effects of lactobacilli
 on parameters of non-specific resistance of
 mice. Medical Microbiology & Immunology 170,
 BOGDONOVI.,G ., POPKHIRSTOVP.. & MARINOVL, .
 1962 Anticancer effect of antibioticum bulgaricum
 on sarcoma 180 and on the select form of Ehrlich
 carcinoma. Abstract VlII International Cancer
 Congress p. 364.
 BOHNHOFF, M., DRAKE, B.L. & MILLER, C.P. 1954
 Effect of streptomycin on susceptibility of the intestinal
 tract to experimental salmonella infection.
 Proceedings of the Society for Experimental Biology
 and Medicine 86, 132-137.
 BORRIELLSO.,P . & BARCLAYF, .E. 1985 Protection of
 hamsters against Clostridium dilficile ileocaecitis by
 prior colonisation with non-pathogenic strains.
 Journal of Medical Microbiology 19, 339-350.
 BOWDENT,. A., MANSBERGEAR.R, . JR. & LYKINSL, .E.
 1981 Pseudomembraneous Enterocolitis: Mechanism
 of restoring floral homeostasis. American
 Surgery 47, 178-183.
 CLEMENTMS,. L., LEVINEM, .M., RISTAINO,P .A., DAYA,
 V.E. & HUGHES, T.P. 1983 Exogenous lactobacilli
 fed to man-their fate and ability to prevent diarrhoeal
 disease. Progress in Food and Nutrition
 Science 7, 29-37.
 COLEC, .B. & FULLERR, . 1984 A note on the effect of
 host specific fermented milk on the coliform population
 of the neonatal rat gut. Journal of Applied
 Bacteriology 56,49H98.
 COLLINSF,. M. & CARTERP, .B. 1978 Growth of Salmonellae
 in orally infected germfree mice. Infection
 & Immunity 21,4147.
 COLOMBEJL.,F ., CORTOTA, ,, NEUT,C . & ROMOND,C .
 1987 Yoghurt with Bijidobacterium longum reduces
 5.97-105.
 erythromycin-induced gastrointestinal effects.
 Lancet ii, 43.
 CONWAYP,. L., GORBACHS,. L. & GOLDINB, .R. 1987
 Survival of lactic acid bacteria in the human
 stomach and adhesion to intestinal cells. Journal o j
 Dairy Science 70, 1-12.
 DILWORTHB,.C . & DAY,E .J. 1978 Lactobacillus cultures
 in brooder diets. Poultry Science 57, 1101.
 DUBOSR, .J. 1963 Staphylococci and infection immunity.
 American Journal of Diseases of Children 105,
 DUCLUZEAUR.,, BELLIER, M. & RAIBAUD,P . 1970
 Transit digestif de divers inoculums bacteriens
 introduits “Per 0s” chez des souris axeniques et
 “holoxeniques” (conventionelles): Effet antagoniste
 de la microflore du tractus gastro-intestinal. Zenrralblatt
 fur Bakterologie, Parasitenkunde, lnfectionskrankheiten
 und Hygiene Abt. I. Orig. 213,
 DUVAL-IFLAYH.,,O URIETM, -F., MOREAUC,. , DANIEL,
 N., GABILANJ-,C . & RAIBALIDP., 1982 Implantation
 of a strain of Escherichia coli in the digestive
 tract of human new-borns: barrier effect against
 antibioresistant E. coli. Annals de Microbiologie
 (Instirut Pasteur) 133A, 3 9 3 4 8 .
 FOWLERG, .G. 1969 Lactobacillus acidophilus or Lactobacillus
 casei. Jahrgang 24.21 1-213.
 FRETERR, . 1955 The fatal enteric cholera infection in
 the guinea pig achieved by inhibition of normal
 enteric flora. Journal of Infectious Diseases 97,
 FRETER, R. 1956 Experimental enteric shigella and
 vibrio infection in mice and guinea pigs. Journal of
 Experimental Medicine 104,411-418.
 FRETERR, . 1962 In vivo and in uitro antagonism of
 intestinal bacteria against Shigella flexneri I1 The
 inhibitory mechanism. Journal of Infectious Diseases
 110, 38-46.
 FRETERR, . & ABRAMS,G .D. 1972 Function of various
 intestinal bacteria in converting germfree mice to
 the normal state. Infection and Immunity 6, 119-126.
 FRIEND,B .A. & SHAI~ANKI,. M. 1984 Antitumor
 properties of lactobacilli and dairy products fermented
 by lactobacilli. Journal of Food Protection
 FULLER, R. 1973 Ecological studies on the lactobacillus
 flora associated with the crop epithelium of
 the fowl. Journal of Applied Bacteriology 36, 131-
 FULLER, R. 1975 Nature of the determinant
 responsible for the adhesion of lactobacilli to
 chicken crop epithelial cells. Journal of General
 Microbiology 87,245-250.
 FULLER, R. 1978 Epithelial attachment and other
 factors controlling the colonization of the intestine
 of the gnotobiotic chicken by lactobacilli. Journal of
 Applied Bacteriology 46, 335342.
 FULLERR, . 1982 Development and dynamics of the
 aerobic gut flora in gnotobiotic and conventional
 animals. Advances in Veterinary Medicine 33, 7-15.
 FULLERR, . & TURVEYA, . 1971 Bacteria associated
 with the intestinal wall of the fowl (Gallus
 domesticus). Journal of Applied Bacteriology 34,
 S:533-548.
 47, 7 17-723.
 FULLERR,. , COLEC, .B. & COATESM, .E. 1984 The role
 of Streptococcus faecium in antibiotic relieved
 growth depression of chickens. In Antibiotics in
 Agriculture: Benefits and Malefits ed. Woodbine, M.
 pp. 395403. London: Butterworths.
 FULLERR, ., NEWMANH,. N. & SNOEYENBGO.HS. , 1986
 Microbial competition in the mouth and gastrointestinal
 tract. In Natural Antimicrobial Systems ed.
 Could, G.W., Rhodes-Roberts, M.E., Charnley,
 A.K., Cooper, R.M. & Board, R.G. pp. 11-28. Bath:
 Bath University Press.
 GALLAGHECR.,R ., MOLESONA,. L. & CALDWELLJ.,H .
 1974 Lactose intolerance and fermented dairy products.
 Journal of American Diet Association 65, 41 8-
 GARVIEE,. I., COLE,C .B., FULLERR, . & HEWITTD, .
 1984 The effect of yoghurt on some components of
 the gut microflora and the metabolism of lactose in
 the rat. Journal of Applied Bacteriology 56, 237-245.
 GILLILANDS.,E . 1981 Enumeration and identification
 of lactobacilli in feed supplements marketed as
 sources of Lactobacillus acidophilus. Oklahoma Agricultural
 Experimental Station Miscellaneous Publication
 108, 61-63.
 GILLILANDS.,E . & KIM,H .S. 1981 Influence of consuming
 milk containing cells of Lactobacillus acidophilus
 on lactose malabsorption in humans.
 Abstracts of Annual Meeting of American Society of
 Microbiology P27, p. 200.
 GILLILANDS,. E. & KIM, H.S. 1982 Reduction of
 lactose malabsorption in humans by consumption
 of milk containing different numbers of Lactobacillus
 acidophilus. Journal of Dairy Science (Suppl.
 1) 220.
 GILLILANSD.,E ., NELSONC, .R. & MAXWELCL,. 1985
 GOLDINB, .R. & GORBACHS,. L. 1977 Alterations in
 fecal microflora enzymes related to diet, age, lactobacillus
 supplements and dimethylhydrazine.
 Cancer 40,2421-2426.
 GOLDINB, .R. & GORBACHS,. L. 1984 The effect of
 milk and lactobacillus feeding on human intestinal
 bacterial enzyme activity. American Journal of Clinical
 Nutrition 39, 756761.
 GORBACHS.,L ., CHANGT, -W. & GOLDINB,. 1987 Successful
 treatment of relapsing Clostridium difjicile
 colitis with lactobacillus GG. Lancet ii, 1519.
 GORBACHS.,L ., BARZA, M., GIULIANOM,. & JACOBUS,
 N.V. 1988 Colonisation resistance of the human
 intestinal microflora: testing the hypothesis in
 normal volunteers. European Journal of Clinical
 Microbiology and Infectious Diseases 7.98-102.
 GOREN, E., DE JONG, W.A., DCORNENBAL, P.,
 KOOPMANJ.,P . & KENNISH, .M. 1984 Protection of
 chicks against Salmonella infection induced by
 spray application of intestinal microflora in the
 hatchery. Veterinary Quarterly 6, 73-79.
 GRAF, W. 1983 Studies on the therapeutic properties
 of acidophilus milk. Symposia of Swedish Nutrition
 Foundation XV, 119-121.
 GRUNEWALDK,. K. 1982 Serum cholesterol levels in
 rats fed skim milk fermented by Lactobacillus acidophilus.
 Journal of Food Science 47,2078-2079.
 49,377-381.
 HAN, I.K., LEE, S.C., LEE, J.H., LEE, K.K. & LEE, J.C.
 1984a Studies on the growth promoting effects of
 probiotics I. The effects of Lactobacillus sporogenes
 in the growing performance and the change in
 microbial flora of the faeces and intestinal contents
 of the broiler chicks. Korean Journal of Animal
 Science 26,150-157.
 HAN, I.K., LEE, S.C., LEE, J.H., KIM, J.D., JUNG, P.K.
 & LEE, J.C. 1984b Studies on the growth promoting
 effects of probiotics 11. The effects of Clostridium
 butyricum ID on the performance and the changes
 in the microbial flora of the faeces and intestinal
 contents of the broiler chicks. Korean Journal of
 Animal Science 26, 158-165.
 HAN, I.K., KIM, J.D., LEE, J.H., LEE, S.C., KIM, T.H. &
 KWAG, J.H. 1984c Studies on the growth promoting
 effects of probiotics 111. The effects of Clostridium
 in the microbial flora of the faeces of growing pigs.
 Korean Journal of Animal Science 26, 166171.
 HENTGESD, .J. 1983 Role of the intestinal microflora in
 host defense against infection. In Human Intestinal
 Microflora in Health and Disease ed. Hentges, D.J.
 Ch. 14, pp. 311-331. New York: Academic Press.
 HOUOHTONS,. B., FULLERR, . & COATESM, .E. 1981
 Correlation of growth depression of chicks with the
 presence of Streptococcus faecium in the gut. Journal
 of Applied Bacteriology 51, 113-129.
 HUPPERTM, ., CAZINJ, . & SMITHH, . 1955 Pathogenesis
 of Candida albicans in the intestinal tract of
 mice. Journal of Bacteriology 70,44M7.
 HUTTNERB, ., LANDGRAFH, . & VIELITZ,E . 1981
 Control of Salmonella infections in broiler breeder
 flocks by administration of SPF chicken intestinal
 flora to day-old chicks. Deutsch Tierarztl
 Wochenschriji 88, 527-532.
 IMPEYC, .S., MEADG, .C. & GEORGES, .M. 1982 Competitive
 exclusion of salmonellas from the chick
 caecum using a defined mixture of bacterial isolates
 from the caecal microflora of an adult bird. Journal
 of Hygiene 89,479490.
 JONSSON, E. 1986 Persistence of Lactobacillus strain in
 the gut of suckling piglets and its influence on performance
 and health. Swedish Journal of Agricultural
 Research 16,4347.
 KATO,I ., KOBAYASHSI.,, YOKOKURTA., & MUTAIM, .
 1981 Antitumour activity of Lactobacillus casei in
 mice. Gann 72,517-523.
 KATO,I ., YOKOKURTA., & MUTAIM, . 1983 Macrophage
 activation by Lactobacillus casei in mice.
 Microbiology & Immunology 27,611-618.
 KIMURAN, ., YASHIKANME,. , KOBAYASHAI., & MITSUOKA,
 T. 1983 An application of dried bifidobacteria
 preparation to scouring animals. Bifidobacteria
 MicroJora 2,41-55.
 KOHLER, E.M. & BOHL, E.M. 1964 Prophylaxis of
 diarrhoea in newborn pigs. Journal of the American
 Veterinary Medical Association 144, 1794-1797.
 LENCNERA, .A., LENCNERC,h .P. & MIKELSAARM, .E.
 1984 The quantitative composition of the gut lactoflora
 before and after cosmic flights of different
 duration. Die Nahrung 28,607-613.
 LILLY,D .M. & STILLWELLR,. H. 1965 Probiotics:
 Growth promoting factors produced by microorganisms.
 Science 147, 747-748.


text:
KSKE 5 Co 227/2012 - iSpis
 iSpis Judikatúra – KSKE 5 Co 227/2012
 KS v Košiciach, dátum 19.08.2012, sp.zn. KSKE 5 Co 227/2012
 § 212 ods. 1 OSP § 206 ods. 2 OSP § 205 ods. 2 písm. d) zákona č. 229/1991 § 22 ods. 7 zákona č. 229/1991 § 164 OSP § 211 OSP § 159 ods. 1 OSP § 211 ods. 2 OSP § 214 ods. 2 OSP § 212 OSP § 167 ods. 1 OSP § 219 ods. 1 OSP § 166 ods. 1 OSP § 219 ods. 2 OSP § 142 ods. 3 OSP § 166 OSP § 167 ods. 2 OSP § 151 OSP § 3 ods. 9 OSP
 Súd: Krajský súd Košice Spisová značka: 5Co/227/2012 Identifikačné číslo súdneho spisu: 7011898821 Dátum vydania rozhodnutia: 20. 08. 2012 Meno a priezvisko sudcu, VSÚ: JUDr. Ján Slebodník ECLI: ECLI:SK:KSKE:2012:7011898821.2
 Uznesenie Krajský súd v Košiciach v právnej veci žalobcu M.. A. D., X. Y. J. Č. XXX, E. J. Č. XXX, A.. Z., proti žalovanému Lesy Slovenskej republiky, š.p. so sídlom v Banskej Bystrici, Nám. SNP 8, v konaní o 4 747,59 € s prísl., o odvolaní žalobcu proti uzneseniu Okresného súdu Košice I. zo 24.3.2011 č.k. 19C/1668/1997, o doplnení a oprave rozsudku Krajského súdu v Košiciach sp.zn. 5Co/130/2010 zo dňa 18.10.2010
 I. Krajský súd v Košiciach dopĺňa rozsudok sp. zn. 5Co/130/2010 z 18.októbra 2010 o výrok:
 Potvrdzuje rozsudok vo výroku o náhrade trov konania a náhrade trov štátu.
 II. Opravuje výrok rozsudku sp.zn. 5Co/130/2010 z 18.októbra 2010 tak, že ten má správne znieť:
 "Potvrdzuje rozsudok okrem výroku o zastavení konania v časti istiny 1.858,86 € a úrokov z omeškania.
 Rozsudkom Krajský súd v Košiciach rozhodol pôvodne o odvolaní žalobcu proti rozsudku Okresného súdu Košice I. sp.zn. 19C/1668/1997 zo 14.4.2010 tak, že potvrdil rozsudok okrem výroku o zastavení konania v časti istiny vo výške 1.858,86 € a úrokov z omeškania a výroku, ktorým v prevyšujúcej časti žalobu zamietol, náhradu trov odvolacieho konania účastníkom nepriznal.
 Z odôvodnenia odvolacieho súdu na str.8 odsek 4, 5, 6, 7, 8 vyplýva, že rozhodnutie odôvodnil tým, keď zistenie rozsahu bezdôvodného obohatenia bolo taktiež úplne a presne zistené, lebo znalec vychádzal z ohliadky na mieste samom a výmera podľa LV č. XXXX nemohla byť správna, preto prisvedčil žalovanému, že už sa nechcel odvolávať a prakticky nebolo možné uznať ani jeho list ako uznávací prejav dlhu, lebo takýto charakter predmetný list nemal, okrem toho žalobca zakázal zamestnancom žalovaného fyzicky vstupovať a aj účinne brániť im v tom na pozemky žalovaných. Odvolací súd nepreskúmaval výroky nenapadnuté odvolaním podľa § 212 ods.1,3 O.s.p. (o zastavení konania) , lebo tieto nadobudli právoplatnosť podľa § 206 ods.2 O.s.p.) .
 Ďalej odvolací súd v rozsudku zo dňa 18.10.2010 odôvodnil náhradu trov odvolacieho konania.
 Okrem iného odvolací súd odôvodnil rozsudok zo dňa 18.10.2010 na str. 6 v ods.4 aj tým, že v podanom odvolaní okrem výroku, ktorým súd v časti zastavil konanie, žiadal žalobca napadnutý rozsudok zmeniť a jeho žalobe v celom rozsahu vyhovieť, žiadal priznať náhradu trov konania, včítane trov právneho zastúpenia. Podľa neho sú dané dôvody odvolania v zmysle § 205 ods. 2 písm. d/, f/ O.s.p., lebo súd prvého stupňa sa nevyporiadal s posúdením, ktoré pozemky je potrebné pre účely výpočtu nájomného považovať za zastavané, a ktoré nie, a predmet nájmu mohol byť iba v lesných pozemkoch
 o výmere 6234 m2 a zastavaných o výmere 262 m2, s čím nesúhlasí, a čo je v rozpore so závermi súdneho znalca Ing. Hlaváčka, ako aj aktuálnym stavom KN. Pri určení výšky nájmu vychádzal súd z nájomného obvyklého v čase uzavretia zmluvy preukázaného dokladmi len zo strany žalovaného, avšak žalobca v priebehu dokazovania preukazoval súdu, že medzi účastníkmi došlo k dohode o uznaní výšky nájomného a žalobca v tejto súvislosti poukázal na písomnú korešpondenciu nachádzajúcu sa v súdnom spise medzi ním a právnym zástupcom žalovaného. Žalovaný teda uznal nájomné patriace žalobcovi za obdobie od 1.10.1993 do 1.10.1995, bolo teda treba vychádzať z tejto dohody účastníkov.
 Na str. 6 v ods.6, 7 zároveň odvolací súd konštatuje, že vo vyjadrení k odvolaniu žalovaný navrhol potvrdiť rozsudok ako vecne správny a žiadal priznať trovy odvolacieho konania vo výške 140,92 €. Uviedol vo vyjadrení, že niektoré zápisy napr. na LV č. 1285 nemožno považovať za hodnoverné, lebo súd správne posúdil rozsah zastavaných a lesných pozemkov. Údaje o výmere lesných plôch na aktuálnom LV č. XXXX vychádzajú z rozhodnutia Obvodného lesného úradu v Rožňave, ktoré síce je právoplatné, ale na podnet žalovaného sám Obvodný lesný úrad v Rožňave povolil obnovu tohto správneho konania, o tom rozhoduje teraz Krajský lesný úrad v Košiciach, ktorý rozhodnutie o povolení obnovy potvrdil. Súd napokon vychádzal aj z väčšej výmery zastavanej plochy na úkor lesných pozemkov, a preto nemohol by žalobcovi priznať vzhľadom na vznesenú námietku premlčania ani takú sumu, aká už bola žalobcovi rozsudkom priznaná. Nájomný vzťah k lesným pozemkom zanikol ku dňu 1.10.1995 a k zastavaným plochám zanikol ku dňu 8.1.1994, čo je zrejmé z výpovede žalobcu doručenej žalovanému 7.1.1993 (výpovedná doba 3 mesiace - § 22 ods. 7 zák. 229/91 Zb.) . Žalobca nesprávne tvrdil, že žalovaný svojím listom zo dňa 12.3.1996 uznal výšku nájomného, avšak toto už vysvetlil prvostupňový súd a rozsiahle dokazovanie vykonané súdom prvého stupňa určilo výšku nájomného, ktoré je obvyklé nájomné v danom mieste a čase a podstatne nižšie, než žalobca požaduje. Žalovaný zotrváva na právnom názore, že žalobcovi nárok na zaplatenie nájomného a na vydanie bezdôvodného obohatenia vôbec nevznikol, lebo žalobca zakázal zamestnancom žalovaného vstup na svoje pozemky a aj fyzicky bránil vo využívaní tohto pozemku žalovaným, avšak už v záujme ukončenia sporu voči predmetnému rozhodnutiu odvolanie nepodal.
 Odvolací súd zistil, že prvostupňový súd rozsudkom zo 14.4.2010, č.k. 19C/1668/1997-324:
 1/ zastavil konanie v časti istiny vo výške 1.858,86 € a úroku z omeškania vo výške 21% ročne zo sumy 469,03 € od 1.10.1994 do zaplatenia, vo výške 21% ročne zo sumy 469,03 € od 1.10.1995 do zaplatenia, vo výške 3,4% ročne zo sumy 1.206,60 € od 1.10.1995 do zaplatenia, vo výške 18% ročne zo sumy 546,64 € do zaplatenia a vo výške 0,4% ročne zo sumy 849,70 € od 1.8.1996 do zaplatenia,
 2/ uložil povinnosť žalovanému zaplatiť žalobcovi 194,95 € a úrok z omeškania vo výške 21% ročne zo sumy 62,80 € od 2.4.1995 do zaplatenia, vo výške 21% ročne zo sumy 62,80 € od 2.10.1995 do zaplatenia a vo výške 17,6% ročne zo sumy 70,79 € od 5.3.1998 do zaplatenia, do 3 dní od právoplatnosti rozsudku,
 3/ žalobu žalobcu v prevyšujúcej časti zamietol a
 4/ uložil žalobcovi povinnosť nahradiť žalovanému na účet jeho právneho zástupcu trovy konania vo výške 100% a trovy štátu 149,41 €.
 Na základe žalobcom podaného odvolania už Krajský súd v Košiciach ako odvolací súd rozsudkom zo 18.10.2010, č.k. 5Co/130/2010-358 potvrdil rozsudok súdu prvého stupňa okrem výroku o zastavení konania v časti istiny 1.858,86 € a úrokov z omeškania a výroku, ktorým v prevyšujúcej časti žalobu súd zamietol a náhradu trov odvolacieho konania účastníkom nepriznal.
 Odvolací súd s poukazom na ust. § 164 a § 211 O.s.p. konštatuje, že došlo k zrejmej nesprávnosti vo výroku rozsudku, a preto rozhodol o oprave svojho rozsudku sp.zn. 5Co/130/2010 zo 18.10.2010.
 Podľa § 159 ods. 1, 2 O.s.p., doručený rozsudok, ktorý už nemožno napadnúť odvolaním, je právoplatný.
 Podľa § 164 O.s.p., zák.č. 99/1963 Zb. v znení účinnom od 1.1.2012, súd kedykoľvek aj bez návrhu opraví v rozsudku chyby v písaní a počítaní ako aj iné zrejmé nesprávnosti. O návrhu na opravu súd rozhodne do 30 dní od jeho podania. O oprave vydá opravné uznesenie, ktoré doručí účastníkom. Pritom môže odložiť vykonateľnosť rozsudku na čas, kým opravné uznesenie nenadobudne právoplatnosť.
 So zreteľom na ust. § 211 ods.2 O.s.p., lebo ak tento zákon neustanovuje inak, pre konanie na odvolacom súde platia primerane ustanovenia o konaní pred súdom prvého stupňa, odvolací súd aplikoval ust. § 164 O.s.p. pri zistení zrejmej nesprávnosti a to postupom podľa § 214 ods.2 O.s.p. bez nariadenia pojednávania.
 Opravné uznesenie sa vydáva vtedy, ak sa oprava týka výroku rozsudku, pričom oprava sa môže týkať záhlavia rozsudku, jeho výroku, odôvodnenia, poučenia, prípadne i dňa vyhlásenia rozsudku a podpisu. Ak sa oprava týka výroku rozsudku, vykoná ju súd uznesením a opravné uznesenie je potrebné vydať tiež vtedy, ak sa oprava týka záhlavia rozsudku v označení účastníkov. Z výroku opravného uznesenia musí byť zrejmé, čo a aká chyba nastala v písaní alebo ako došlo k inej zrejmej nesprávnosti a čo sa vo výroku rozsudku konkrétne opravuje. Pritom nesprávnosti, ktoré sa vyskytnú v ďalšej časti rozsudku, súd môže opraviť aj iným spôsobom. Oprava rozsudku sa môže vykonať nielen z úradnej povinnosti (ex offo) , ale i na návrh účastníka.
 Odvolací súd konštatuje, že rozsah, v akom sa rozhodnutie súdu prvého stupňa malo preskúmať v riešenej veci určil odvolateľ a to tým, akú časť rozsudku napadol a to tak z hľadiska kvantitatívneho ako aj kvalitatívneho. On napokon vymedzil rozsah, v akom malo byť rozhodnutie odvolacím súdom preskúmané a keďže nebolo podané dovolanie a odvolacie konanie v občianskom právnom konaní spolu s prvostupňovým konaním predstavuje jeden celok (§§ 212 až 224 O.s.p.) , odvolací súd rozhodol o oprave rozsudku zo dňa 18.10.2010, lebo z odôvodnenia rozsudku jednoznačne vyplýva, že mal byť potvrdený rozsudok len okrem výroku o zastavení konania v časti istiny 1.858,86 € a úrokov z omeškania, následný výrok bol nesprávne uvedený a je nadbytočný, čo vyplýva aj z nepresného odôvodnenia rozsudku na str. 7 druhý odsek v závere vety: ...pretože dôvody rozsudku sú správne, na čom nič nemenia ani skutočnosti uvedené v odvolaní a to iba v napadnutej časti, t.j. okrem výrokov o zastavení konania a zamietnutí návrhu v prevyšujúcej časti .
 Z odôvodnenia rozsudku Krajského súdu v Košiciach zo dňa 18.10.2010 ako aj z odôvodnenia rozsudku Okresného súdu Košice I. zo dňa 14.4.2010 vyplýva, že súd prvého stupňa náležite odôvodnil tak aj zamietnutie žaloby v prevyšujúcej časti ako aj na str. 16 odseku 7, 8, 9 odôvodnenia rozsudku aj výrok o trovách konania, preto zaviazal žalobcu na zaplatenie trov konania žalovaného v plnom rozsahu vo výške 100%, toto odôvodnenie je potrebné spojiť aj s odôvodnením rozsudku Krajského súdu v Košiciach sp.zn. 5Co/130/2010 zo dňa 18.10.2010.
 S poukazom na § 167 ods. 1, 2 a § 219 ods. 1, 2 O.s.p., pri použití § 166 ods. 1 O.s.p. odvolací súd doplnil svoj rozsudok z 18.10.2010 uznesením, ktorým potvrdil výrok rozsudku súdu prvého stupňa o trovách konania a trovách štátu. (§ 214 ods. 2 O.s.p. bez nariadenia pojednávania) . Výrok o trovách konania má vždy charakter uznesenia, preto po návrhu účastníka konania v odvolacom konaní, odvolací sú tak konal a doplnil výrok rozsudku a opravil svoj výrok.
 Odvolací súd súhlasí s názorom súdu prvého stupňa, že so zreteľom na ust. §§ 142 ods. 3, 146 ods. 2 veta prvá O.s.p. žalobca je povinný zaplatiť trovy konania žalovanému ako aj trovy štátu, keďže žalobca
 mal v konaní úspech v pomerne nepatrnej časti a aj procesne zavinil čiastočné zastavenie konania (bol neúspešný) , a preto potvrdil uvedené výroky ako vecne správne (§ 219 ods. 1 O.s.p.) .
 Preto odvolací súd s poukazom na § 219 ods.1,2, § 166 a § 167 ods. 2 O.s.p. ako vecne správny potvrdil rozsudok súdu prvého stupňa a to iba v napadnutej časti, t.j. okrem výroku o zastavení konania v časti istiny 1 858,86 € a úrokov z omeškania. Potvrdil teda rozsudok vo výroku, ktorým v prevyšujúcej časti súd prvého stupňa žalobu zamietol a vo výroku o náhrade trov konania (§ 219 ods.1,2 O.s.p.) a to medzi účastníkmi konania a o náhrade trov štátu.
 V konaní o oprave výroku rozsudku so zreteľom na § 211 ods.2 a § 151 O.s.p. nerozhodoval o trovách odvolacieho konania.
 Výsledok hlasovania - pomer hlasov: 3 hlasy za (§ 3 ods.9 tretia veta zák.č. 757/2004 Z.z. o súdoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov) .