text:
 |
 52013PC0860
 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT om makroekonomiskt stöd till Republiken Tunisien /* COM/2013/0860 final - 2013/0416 (COD) */
 MOTIVERING
 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 · Motiv och syfte
 Ekonomin i
 Tunisien har påverkats negativt av oroligheterna i landet som följde på
 upproren under 2011, regional instabilitet (särskilt kriget i Libyen), och
 svaga relationer till andra länder, särskilt i euroområdet, med vilka Tunisien
 upprätthåller nära handelsrelationer och ekonomiska relationer. Ekonomin gick
 in i en recession under 2011 och, trots den måttliga ekonomiska återhämtningen
 under 2012, när turismen och utländska direktinvesteringar ökade och den
 ekonomiska verksamheten tog fart, fortsätter den makroekonomiska situationen
 att vara mycket sårbar. Särskilt har situationen vad gäller de offentliga
 finanserna och betalningsbalansen försämrats markant, vilket lett till
 betydande finansieringsbehov.
 Samtidigt tar landet, efter det att president
 Ben Ali avsattes den 14 januari 2011, stora steg mot införandet av demokratiska
 mekanismer, fria val och inrättandet av en nationell konstituerande församling.
 Även om den politiska övergången inte varit utan svårigheter och perioder av
 instabilitet, förväntas processen resultera i godkännandet av en ny
 konstitution samt organiseringen av nya val under det första halvåret 2014.
 Mot denna bakgrund
 nådde de tunisiska myndigheterna i mitten av april 2013 en överenskommelse med
 personalen i Internationella valutafonden (IMF) om ett 24-månaders
 stand-by-avtal på 1,75 miljarder dollar (400 % av kvoten), vilket
 godkändes av Internationella valutafondens styrelse i juni. Syftet med
 stand-by-avtalet är att stödja regeringens ekonomiska reformprogram, minska
 ekonomiska sårbarheter och främja hållbar tillväxt för alla.
 I detta sammanhang
 ansökte den tunisiska regeringen den 28 augusti 2013 om makroekonomiskt stöd
 från EU på 500 miljoner euro, med en del i form av ett bidrag (se
 ansökan i bilagan). Europeiska kommissionen lägger för Europaparlamentet och
 rådet fram ett förslag om beviljandet av ett makroekonomiskt stöd till
 republiken Tunisien på högst 250 miljoner euro. Stödet skulle
 lämnas i form av medelfristiga lån, utan bidragsdel eftersom Tunisien
 inte uppfyller kriterierna för användningen av bidrag i makroekonomiska
 stödåtgärder.
 Det föreslagna
 makroekonomiska stödet från EU skulle hjälpa Tunisien att täcka delar av
 dess kvarstående externa finansieringsbehov för perioden 2014–2015 i samband
 med Inetrnationella valutafondens program, som beräknas uppgå till
 3,0 miljarder US-dollar. Det skulle minska ekonomins sårbarhet på kort
 sikt när det gäller betalningsbalansen och de offentliga finanserna och
 samtidigt stödja det anpassnings- och reformprogram som överenskommits med
 Internationella valutafonden och Världsbanken, samt de reformer som
 överenskommits inom ramen för EU:s budgetstöd, inbegripet ett avtal om
 statsbyggande kallat Program för att stödja det ekonomiska uppsvinget,
 som delvis finansieras genom Springprogrammet (stöd för partnerskap, reformer
 och tillväxt för alla).
 Det föreslagna
 makroekonomiska stödet överensstämmer med syftet för G8:s partnerskapsinitiativ
 från mötet i Deauville och inriktningen på den nya europeiska
 grannskapspolitiken. Dessutom skulle det ge en signal till de andra länderna i
 regionen att EU är redo att stödja länder som har inlett politiska reformer,
 när de befinner sig i ekonomiska svårigheter.
 I detta sammanhang
 anser kommissionen att de politiska och ekonomiska förutsättningarna för
 makroekonomiskt stöd av föreslagen art och till föreslaget belopp är uppfyllda.
 · Allmän bakgrund
 Efter en allvarlig
 recession under 2011 när ekonomin minskade med 1,9 % till följd av
 politiska oroligheter och konflikten i Libyen, inleddes trots negativa effekter
 i den internationella och nationella miljön en måttlig återhämtning under 2012
 med en real BNP-tillväxt som uppskattades till 3,6 %, vilken främst
 berodde på ökad turism och ökade inflöden av utländska direktinvesteringar. Men
 trots den lovande ökningen i tillverkningsindustrin och turismnäringen i mitten
 av 2013 minskade den ekonomiska verksamheten till följd av det politiska
 dödläge som rådde, lägre tillväxt än väntat i EU (Tunisiens viktigaste
 handelspartner) och tillväxtmarknaderna, samt en dålig skörd. Inetrnationella
 valutafonden justerade nyligen sin beräkning av BNP-tillväxten för 2013 från
 4 % till 3 %. Tillväxten för 2014 har också justerats nedåt från
 4,5 % till 3,7 %, där riskerna beräknas kunna öka till följd av den
 nationella politiska situationen.
 Arbetslösheten fortsätter att vara ett av huvudproblemen, med en arbetslöshetsnivå på
 15,9 % i slutet av juni 2013 jämfört med 13,5% före upproret, och är
 särskilt hög bland unga människor och kvinnor. De har förekommit inflationstryck
 sedan början av 2012, som till stor del förklaras av ökningar i reglerade
 energipriser, och genom högre livsmedelspriser. Inflationen minskade emellertid
 till 5,7 % (och kärninflationen till 4,4 %) i september och förväntas
 ligga kvar på denna nivå.
 Den monetära
 politiken var väl avvägd under 2011 och under de första månaderna 2012, som
 svar på förekomsten av ett stort produktionsgap och en relativt stabil
 kärninflation. När inflationen började ta fart och bytesbalansen och
 finanspolitiken försämrades ytterligare vidtog Tunisiens centralbank vissa
 åtstramningsåtgärder och har höjt styrräntan med 50 räntepunkter sedan augusti
 2012 (till 4 %).
 Vad gäller de offentliga
 finanserna planerades i Internationella valutafondens program en måttlig
 finanspolitisk korrigering för 2013, där underskottet i de offentliga
 finansierna beräknades öka till 7,3 % av BNP, vilket i stort sett speglar
 kostnaderna för den planerade rekapitaliseringen av bankerna och återbetalningar
 av eftersläpande betalningar. De senaste trenderna tyder på att de offentliga
 finanserna kommer att försämras i avsaknad av nya åtgärder (underskottet
 beräknas nu till 8,4 % av BNP om inga korrigerande åtgärder vidtas).
 Försämringen av de offentliga finanserna under 2013 förväntas, liksom förra
 året, delvis kompenseras genom en lägre genomförandegrad av de offentliga
 investeringarna.
 För 2014 uppmanar
 Internationella valutafonden om en ytterligare justering om 2 procentenheter av
 BNP för att nå det planerade underskottsmålet på 6,4 % av BNP. I de
 korrigerande åtgärderna kommer sannolikt anpassningar av energipriserna att
 ingå samtidigt som man utvecklar ett bättre riktat socialt försäkringsnät, ökad
 kontroll över de offentliga lönekostnaderna (vilka utgör 13 % av BNP och
 60 % av intäkterna), ökade punktskatter och åtgärder för att förbättra
 effektiviteten i offentliga utgifterna. Den finansiella sektorns
 rekapitaliseringsbehov bör också tas upp på lämpligt sätt i lagstiftningen.
 Den
 allmänna statsskulden låg kvar på 44 % av BNP under 2012, men den
 beräknas öka något till 45,3 % av BNP i slutet av året och nå en topp på
 49,5 % av BNP år 2014. Låneskulden ligger kvar på en hanterbar nivå på
 6 % av de totala budgetutgifterna.
 Återhämtningen i
 tillväxten under hela 2012, med en låg global efterfrågan (särskilt från EU)
 och konstant höga råvarupriser, bidrog till att öka underskottet i
 bytesbalansen till 8,1 % av BNP. Underskottet har fortsatt att öka
 under 2013, där de senaste prognoserna tyder på att det försämras till cirka
 8,3 % av BNP jämfört med 7,5 % av BNP som man inriktade sig på i
 IMF-programmet. Hittills har inflödena av direktinvesteringar under 2013
 understigit de direktinvesteringar som prognosticerades i IMF-programmet med
 cirka 40 %. Dessutom ligger utbetalningarna av offentligt bistånd långt
 under vad som hade planerats. Till följd av denna bristande finansiering och
 det högre än beräknade underskottet i bytesbalansen uppvisar Tunisien ett
 betydande betalningsbalansunderskott (på cirka 750 miljoner US-dollar) under
 2013, även om ett potentiellt lån från Qatar kan bidra till att minska det. IMF
 väntar sig att denna brist ska täckas av en minskning om 600 miljoner US-dollar
 i utländska reserver jämfört med de ursprungliga programmålen och genom ytterligare
 minskningar i offentliga investeringar (vilka omfattar en hög andel import).
 Efter en viss
 återhämtning under 2012 började de officiella reserverna av officiell valuta
 snabbt att minska i början av 2013. I slutet av oktober 2013 uppgick reserverna
 till 6,9 miljarder US-dollar, vilket bara täckte 104 dagars import. De väntas
 uppgå till 7,5 miljarder euro i slutet av 2013, vilket är en minskning med
 1,1 miljarder euro under 2013, vilket kan jämföras med en planerad ökning
 med 400 miljoner euro under året. Den nominella effektiva växelkursen för
 TND (tunisisk dinar) har deprecierats med 12 % sedan upproret och med
 6 % sedan början av 2013.
 Krisen under 2011 hade en negativ inverkan på
 ett antal systemviktiga banker, särskilt de offentliga, som var mer utsatta för
 den hårt drabbade turismsektorn. Detta ledde till att Tunisiens centralbank
 bidrog med betydande likviditetstillskott till affärsbankerna under 2012 för
 att hjälpa dem att täcka deras refinansieringsbehov, även om en gradvis
 avveckling av likviditetstillskotten redan har inletts. Inom ramen för det
 program som avtalats med IMF har myndigheterna för avsikt att gå vidare med
 rekapitaliseringen och återuppbyggnad av de banker som påverkats av krisen.
 Utöver behovet av att omstrukturera och
 förstärka banksystemet, ingår i de andra viktiga strukturreformsutmaningarna
 att minska arbetslösheten och samtidigt öka sysselsättningsgraden (särskilt
 bland kvinnor), minska inkomstskillnader och regionala skillnader, minska den
 alltför stora utvecklingen av en exportindustri med ett lågt mervärde längs
 kusten, reformers det ineffektiva prissubventionssystemet och samtidigt stärka
 det sociala skyddsnätet.
 Den 7 juni 2013 godkände IMF:s styrelse ett
 tvåårigt stand-by-avtal på 1,75 miljarder US-dollar (400 % av Tunisiens
 kvot). De huvudsakliga målen med IMF-programmet är att i) bevara
 makroekonomisk stabilitet, delvis genom införandet av strukturreformer och
 selektiv rekapitalisering av banker, ii) stödja tillväxt för alla,
 iii) minska den externa sårbarheten, och iv) stärka investerarnas
 och biståndsgivarnas förtroende.
 Reviderade
 beräkningar visar på betydande betalningsbalansbehov för perioden 2014–2015,
 där det beräknade totala externa finansieringsunderskottet uppgår till 4,4
 miljarder euro. Detta finansieringsunderskott beror på två faktorer: ett
 konstant stort underskott i bytesbalansen och behovet av att bygga upp
 utländska valutareserver under perioden 2014–2015. Även inräknat
 utbetalningarna inom ramen för stand-by-lånet och Världsbankens
 utvecklingspolitiska lån kommer Tunisien att ha ett resterande externt
 finansieringsunderskott på 3,0 miljarder US-dollar under denna period. Det
 föreslagna makroekonomiska stödet från EU skulle bidra till att täcka
 10,8 % av det kvarstående finansieringsunderskottet under perioden
 2014–2015.
 · Gällande bestämmelser
 Inga
 · Förenlighet med EU:s politik och mål på andra områden
 EU strävar efter att
 utveckla en nära relation till Tunisien och stödja Tunisiens ekonomiska och
 politiska reformer. Under 1995 blev Tunisien det första landet i södra
 Medelhavsområdet att underteckna ett associeringsavtal med EU. Detta avtal
 fortsätter att vara den rättsliga grunden för bilateralt samarbete. De
 bilaterala förbindelserna har förstärkts ytterligare genom EU:s
 grannskapspolitik, bland annat genom att anta handlingsplaner för den
 europeiska grannskapspolitiken om femåriga strategiska mål för detta samarbete,
 varav den senaste omfattar 2013–2017. Landet är också medlem i unionen för
 Medelhavsområdet. De ekonomiska förbindelserna med EU är viktiga. EU är
 Tunisiens största handelspartner. Under 2012 stod EU för 59,3 % av
 Tunisiens import och tog emot 68,1 % av dess export. Tunisien har också
 ett stort beroende av EU när det gäller utländska direktinvesteringar och andra
 finansiella flöden, överföringar och turism. Tunisien avslutade
 tullavvecklingen för industriella produkter under 2008 och blev det första
 landet i Medelhavsområdet att ingå ett frihandelsavtal med EU. EU har erbjudit
 Tunisien att förhandla om ett djupgående och omfattande frihandelsavtal med
 målsättningen att ge Tunisien fullständigt tillträde till EU:s inre marknad,
 även om förhandlingarna ännu inte har inletts.
 Det makroekonomiska
 stödet från EU skulle komplettera det totala bidraget på 445 miljoner euro som
 lämnats inom ramen för det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet
 och Spring-programmet, och särskilt de villkor som planeras i PAR III-paketet
 som EU deltar i. En nära samordning kommer att säkerställas vid genomförandet
 av dessa två program, eftersom de både kompletterar och ömsesidigt förstärker
 varandra. Medan det planerade makroekonomiska stödet på kort sikt kommer att
 stödja betalningsbalansen kommer avtalet om statsbyggande att stödja
 fullbordandet av övergången till demokrati genom ekonomiska och politiska styrningsåtgärder.
 Genom att stödja de tunisiska myndigheternas antagande av en lämplig ram för
 makroekonomisk politik och strukturreformer, skulle det makroekonomiska stödet
 från EU öka mervärdet och effektiviteten i EU:s engagemang genom andra
 finansiella instrument. Det skulle vidare komplettera de resurser som ställts
 till förfogande av de internationella finansinstituten, bilaterala givare och
 andra EU-finansinstitut och därigenom bidra till den övergripande
 effektiviteten hos det paket för ekonomiskt stöd som det internationella
 givarsamfundet har kommit överens om i efterdyningarna av krisen.
 Sammanfattningsvis är
 Tunisiens väg till full demokrati inte utan svårigheter och stor osäkerhet
 fortsätter att råda, landet har tagit viktiga steg mot politiska reformer, i
 syfte att stärka demokratiska institutioner och mekanismer, däribland
 parlamentariska flerpartisystem, rättsstatsprincipen och respekt för de
 mänskliga rättigheterna. Landet måste också att inrätta ett ekonomiskt
 reformprogram för att lägga grunden för en hållbar, sysselsättningsskapande och
 rättvis modell för tillväxt.
 Förslaget om
 makroekonomiskt stöd är förenligt med EU:s åtagande att stödja Tunisiens
 ekonomiska och politiska övergång. Det är också förenligt med formuleringarna i
 två beslut om makroekonomiskt stöd till Kirgizistan och Hashemitiska
 konungariket Jordanien[1].
 Kommissionens förslag är förenligt med följande principer: stödet ska ha
 undantagskaraktär, de politiska förutsättningarna ska finnas, det ska vara
 kompletterande och vara villkorat samt finansiell disciplin ska föreligga.
 Dessa förklaras närmare i det bifogade arbetsdokumentet.
 Kommissionen kommer att
 fortsätta att under den makroekonomiska stödinsatsen övervaka och bedöma
 huruvida dessa kriterier är uppfyllda. Vad gäller bedömningen av om de
 politiska förutsättningarna finns kommer kommissionens avdelningar att arbeta i
 nära samverkan med den europeiska avdelningen för yttre åtgärder.
 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED
 BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
 · Samråd med berörda parter
 Det makroekonomiska stödet tillhandahålls som
 en integrerad del av det internationella stödet för ekonomisk stabilisering i
 Tunisien. Under arbetet med att utarbeta detta förslag om makroekonomiskt stöd
 har kommissionen rådgjort med Internationella valutafonden och Världsbanken,
 som redan har infört betydande finansieringsprogram. Kommissionen har även haft
 regelbundna kontakter med de tunisiska myndigheterna.
 · Inhämtande och användning av expertråd
 Med hjälp av externa experter kommer
 kommissionen att genomföra en operativ bedömning för att utvärdera kvaliteten
 och tillförlitligheten i Tunisiens offentliga finansiella flöden och
 administrativa förfaranden.
 · Konsekvensbedömning
 Det makroekonomiska stödet och det ekonomiska
 anpassnings- och reformprogram som är knutet till det kommer att bidra till att
 minska Tunisiens finansieringsbehov på kort sikt, samtidigt som det stöder
 strategiåtgärder som syftar till att stärka betalningsbalansen och den
 finanspolitiska stabiliteten och öka den hållbara tillväxten, såsom
 överenskommits med IMF. Öppenheten och effektiviteten i den offentliga
 finansförvaltningen, främja skattereformer för att öka skatteuppbörden och
 förbättra skattesystemets progressivitet, stödja befintliga insatser för att
 stärka det sociala skyddsnätet, främja arbetsmarknadsreformer (för att minska
 arbetslösheten och öka arbetskraftsdeltagandet, särskilt bland kvinnor) och
 underlätta antagandet av åtgärder för att förbättra regelsystemet för handel
 och investeringar.
 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA
 ASPEKTER
 · Sammanfattning av den föreslagna åtgärden
 Europeiska unionen ska tillhandahålla Tunisien
 makroekonomiskt stöd till ett sammanlagt högsta belopp på 250 miljoner euro i
 form av ett medelfristigt lån. Målen med stödet är att (i) bidra till att täcka
 Tunisiens kvarstående externa finansieringsbehov för 2014–2015, som fastställts
 av kommissionen på grundval av IMF:s beräkningar, ii) stödja de finanspolitiska
 konsolideringsinsatserna och stabiliseringen av de utrikes affärerna inom ramen
 för Internationella valutafondens program, iii) underlätta och uppmuntra de
 tunisiska myndigheternas insatser för att genomföra åtgärder som identifierats
 inom ramen för EU och Tunisiens handlingsplan i den europeiska
 grannskapspolitiken, och iv) stödja strukturreforminsatser för att förbättra
 den övergripande makroekonomiska förvaltningen, stärka ekonomisk styrning och
 öppenhet och förbättra förutsättningarna för hållbar tillväxt.
 Stödet ska enligt planerna betalas ut i tre
 delutbetalningar. Den första delutbetalningen (90 miljoner euro) förväntas äga
 rum under mitten av 2014. Den andra delutbetalningen, som är beroende av att
 ett antal politiska åtgärder vidtas, kan genomföras mot slutet av 2014. Den
 tredje och sista delutbetalningen (89 miljoner euro) kan göras, under
 förutsättning att politiska åtgärderna har uppfyllts, under första halvåret
 2015. Stödet kommer att förvaltas av kommissionen. Särskilda bestämmelser är
 tillämpliga för att förebygga bedrägerier och andra oriktigheter i enlighet med
 budgetförordningen.
 Som vanligt när det gäller instrumentet för
 makroekonomiskt stöd är utbetalningarna beroende av att det genomförs
 framgångsrika programöversyner i enlighet med IMF:s finansiella arrangemang
 (stand-by-avtalet). Dessutom ska kommissionen och de tunisiska myndigheterna i ett
 samförståndsavtal komma överens om särskilda strukturreformsåtgärder.
 Kommissionen kommer att rikta in sig på strukturreformer som syftar till att
 förbättra den övergripande makroekonomiska förvaltningen och förutsättningarna
 för hållbar tillväxt (dvs. rikta in sig på öppenhet och effektivitet i
 förvaltningen av de offentliga finanserna, skattereformer, reformer för att
 stärka socialförsäkringsnätet, arbetsmarknadsreformer och reformer för att
 förbättra regelsystemet för handel och investeringar).
 Beslutet att betala ut hela det
 makroekonomiska stödet i form av lån motiveras av Tunisiens utvecklingsnivå
 (mätt i inkomst per capita) och skuldindikatorer. Det är också förenligt med
 den behandling som Världsbanken och IMF ger Tunisien. Tunisien är inte berättigat
 till finansiering på förmånliga villkor från vare sig Internationell
 utvecklingsfondens eller IMF:s förvaltningsfond för minskad fattigdom och ökad
 tillväxt.
 · Rättslig grund
 Den
 rättsliga grunden för detta förslag är artikel 212 i fördraget om Europeiska
 unionens funktionssätt.
 · Subsidiaritetsprincipen
 Subsidiaritetsprincipen tillämpas i den mån
 målen för att återställa den kortsiktiga makroekonomiska stabiliteten i
 Tunisien inte i tillräcklig grad kan uppnås av medlemsstaterna själva och
 därför på ett bättre sätt kan uppnås genom Europeiska unionen. De främsta
 orsakerna till detta är budgetbegränsningarna på nationell nivå och behovet av
 nära samordning mellan givarna för att maximera stödets omfattning och
 effektivitet.
 · Proportionalitetsprincipen
 Förslaget begränsas till
 proportionalitetsprincipen: det begränsas till det minimum som krävs för att
 uppnå målen med kortsiktig makroekonomisk stabilitet och går inte utöver vad
 som är nödvändigt för att uppnå detta syfte.
 Såsom fastställt av kommissionen på grundval
 av IMF:s beräkningar inom ramen för stand-by-avtalet uppgår stödbeloppet till
 10,8 % av behovet av ytterligare finansiering för perioden 2014–2015. Det
 anses vara en lämplig fördelningsnivå för EU med hänsyn till det stöd som har
 utlovats Tunisien av andra bilaterala och multilaterala biståndsgivare och
 långivare.
 · Val av regleringsform
 Projektfinansiering eller tekniskt bistånd
 skulle inte vara lämpligt eller tillräckligt för att uppfylla dessa
 makroekonomiska mål. Det viktigaste mervärdet av det makroekonomiska stödet,
 jämfört med andra EU-instrument, är att det skulle minska de externa
 finansieringsbegränsningarna och bidra till att skapa en stabil makroekonomisk
 ram, bland annat genom att främja en hållbar betalningsbalans och
 budgetsituation och en lämplig ram för strukturreformer. Genom att bidra till
 att införa en lämplig ram för makroekonomisk politik och strukturpolitik kan
 det makroekonomiska stödet öka effektiviteten av de åtgärder som finansieras i
 Tunisien genom andra av EU:s finansieringsinstrument som är mer avgränsade.
 Det föreslagna programmet kommer också att
 stärka regeringens reformåtagande och dess strävanden efter närmare relationer
 med EU. Detta resultat kommer bland annat att uppnås genom lämpliga villkor för
 utbetalning av stödet. I ett större sammanhang kommer programmet att ge en
 signal till de andra länderna i regionen att EU är redo att stödja länder som
 har ekonomiska svårigheter, om de följer en tydlig väg mot politiska reformer.
 4. BUDGETKONSEKVENSER
 Det
 planerade stödet är tänkt att tillhandahållas i form av ett lån och bör
 finansieras genom upplåning som kommissionen gör på EU:s vägnar.
 Budgetkostnaderna för stödet kommer att motsvara inbetalningen till
 garantifonden för åtgärder avseende tredjeland (till satsen 9 %) från
 budgetpost 01 03 06 (Inbetalningar till garantifonden)[2].
 Om den första och andra låneutbetalningen görs år 2014 till ett belopp på 170
 miljoner euro och den tredje låneutbetalningen år 2015 till ett belopp på 80
 miljoner euro, och i enlighet med reglerna för garantifondsmekanismen, kommer
 inbetalningarna att ske i budgetarna för 2016 och 2017.
 5. VALFRIA DELAR
 · Översyn/ändring/tidsbegränsning
 Förslaget innehåller en bestämmelse om
 tidsbegränsning. Det föreslagna makroekonomiska stödet bör göras tillgängligt
 för två och ett halvt år med början den första dagen efter ikraftträdandet av
 samförståndsavtalet.
 2013/0416 (COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT
 om makroekonomiskt stöd till Republiken
 Tunisien
 EUROPAPARLAMENTET
 OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
 med beaktande av
 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 212,
 med beaktande av
 Europeiska kommissionens förslag[3],
 efter översändande av
 utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
 i enlighet med det
 ordinarie lagstiftningsförfarandet[4],
 av följande skäl:
 (1) Förbindelserna mellan
 Europeiska unionen och Republiken Tunisien (nedan kallat Tunisien)
 utvecklas inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken. Europa-Medelhavs-associeringsavtalet
 mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och
 Tunisien, å andra sidan, trädde i kraft den 1 mars 1998. Enligt detta
 associeringsavtal avslutade Tunisien tullavvecklingen för industriella
 produkter under 2008, och därigenom blev Tunisien de första landet i
 Medelhavsområdet att ingå ett frihandelsavtal med EU. Den bilaterala politiska
 dialogen och det ekonomiska samarbetet har vidareutvecklats inom ramen för
 handlingsplanerna för den europeiska grannskapspolitiken, varav den senaste
 omfattar perioden 2013–2017.
 (2) Tunisiens ekonomi har
 påverkats väsentligt av händelserna i landet i anslutning till den utveckling
 som pågått i södra Medelhavsområdet sedan slutet av 2010 och som kallas ”den
 arabiska våren”, och av de pågående regionala oroligheterna, särskilt i
 grannlandet Libyen. Dessa händelser och den svaga globala ekonomiska miljön,
 särskilt recessionen i euroområdet (Tunisiens viktigaste handelspartner och
 ekonomiska partner), har haft en mycket negativ inverkan på den tunisiska
 ekonomin, vilket leder till minskad tillväxt och stora underskott i
 handelsbalansen i och de offentliga finanserna.
 (3) Efter det att president Ben
 Ali avsattes den 14 januari 2011 hölls Tunisiens första fria och demokratiska
 val den 23 oktober 2011. En nationell konstituerande församlingen har varit i
 kraft sedan dess, och även om den politiska övergången inte genomförts utan
 svårigheter, görs gemensamma insatser från de viktigaste politiska aktörerna
 för att gå vidare med reformer för att bygga upp ett fullvärdigt demokratiskt
 system.
 (4) Sedan den arabiska våren
 inleddes har EU vid olika tillfällen gett uttryck för sitt åtagande att stödja
 Tunisien i dess ekonomiska och politiska reformprocess. Detta åtagande
 bekräftades på nytt i slutsatserna från mötet i associeringsrådet mellan EU och
 Tunisien i november 2012. Politiskt och ekonomiskt stöd från EU till
 reformprocessen i Tunisien ligger i linje med EU:s politik gentemot södra
 Medelhavsområdet, såsom den fastställts i samband med den europeiska
 grannskapspolitiken.
 (5) Det makroekonomiska stödet
 från EU bör vara ett exceptionellt finansiellt instrument för obundet och
 obestämt betalningsbalansstöd, som syftar till att återställa en hållbar extern
 finansiell situation för en mottagare, och bör underbygga genomförandet av ett
 policyprogram som inbegriper starka justerings- och strukturreformsåtgärder som
 är avsedda att förbättra betalningsbalansen, särskilt under programperioden,
 och förbättra genomförandet av relevanta avtal och program med EU.
 (6) I augusti 2013 kom de
 tunisiska myndigheterna och Internationella valutafonden (IMF) överens om ett
 treårigt stand-by-avtal på 1,150 miljoner SDR (särskilda dragningsrätter) till
 stöd för Tunisiens ekonomiska anpassnings- och reformprogram. IMF-programmets
 mål är förenligt med syftet med EU:s makroekonomiska stöd, dvs. att lindra
 kortsiktiga problem med betalningsbalansen, och genomförandet av kraftfulla
 anpassningsåtgärder som är förenliga med syftet med EU.s makroekonomiska stöd.
 (7) EU har tillhandahållit 290
 miljoner euro i bidrag för perioden 2011–2013 inom ramen för det normala
 samarbetet till stöd för Tunisiens politiska och ekonomiska reformprogram.
 Vidare har 155 miljoner euro tilldelats Tunisien under 2011–2013 genom
 Spring-programmet.
 (8) Tunisien begärde 2013
 makroekonomiskt stöd från EU på grund av de försämrade ekonomiska
 omständigheterna och framtidsutsikterna.
 (9) Eftersom Tunisien är ett land
 som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken, bör det betraktas som
 berättigat till EU:s makroekonomiska stöd.
 (10) Med hänsyn till att det
 fortfarande finns ett betydande resterande externt finansieringsunderskott i
 Tunisiens betalningsbalans utöver de medel som tillhandahållits av IMF och
 andra multilaterala institutioner, anses det makroekonomiska stöd från EU som
 ska ges till Tunisien (nedan kallat det makroekonomiska stödet) under nuvarande
 exceptionella omständigheter vara ett lämpligt svar på Tunisiens begäran om
 stöd för ekonomisk stabilisering i anslutning till IMF-programmet. EU:s
 makroekonomiska stöd till Tunisien skulle stödja landets ekonomiska
 stabilisering och strukturreformer och komplettera de resurser som görs
 tillgängliga inom de finansiella arrangemangen med IMF.
 (11) Det makroekonomiska stödet bör
 syfta till att stödja återställningen av en hållbar extern finansiell situation
 för Tunisien och därigenom stödja dess ekonomiska och sociala utveckling.
 (12) Beloppet för det
 makroekonomiska stödet fastställs på grundval av en komplett kvantitativ
 bedömning av Tunisiens återstående behov av extern finansiering och med
 beaktande av landets kapacitet att finansiera sig med egna medel, särskilt de
 internationella reserver som står till dess förfogande. Det makroekonomiska
 stödet bör komplettera de program och resurser som tillhandahålls av IMF och
 Världsbanken. Vid fastställandet av stödbeloppet tas även hänsyn till
 förväntade finansiella bidrag från multilaterala givare och behovet av att se
 till att bördan delas rättvist mellan EU och andra givare samt redan befintlig
 användning av EU:s andra externa finansieringsinstrument i Tunisien och
 mervärdet av EU:s samlade engagemang.
 (13) Kommissionen bör säkerställa
 att det makroekonomiska stödet är rättsligt och innehållsmässigt förenligt med
 de viktigaste principerna, målen och åtgärderna inom de olika områdena för
 yttre åtgärder och annan relevant EU-politik.
 (14) Det makroekonomiska stödet bör
 stödja EU:s externa politik gentemot Tunisien. Kommissionens avdelningar och
 den europeiska avdelningen för yttre åtgärder bör ha ett nära samarbete under
 hela processen med det makroekonomiska stödet i syfte att samordna EU:s
 utrikespolitik och att se till att den är konsekvent.
 (15) Det makroekonomiska stödet bör
 främja Tunisiens uppslutning kring de värderingar man delar med EU, däribland demokrati,
 rättsstatsprincipen, goda styrelseformer, respekt för mänskliga rättigheter,
 hållbar utveckling och fattigdomsminskning, samt dess uppslutning kring
 principerna om en öppen, regelstyrd och rättvis handel.
 (16) Ett förhandsvillkor för
 beviljande av det makroekonomiska stödet bör vara att Tunisien respekterar
 ändamålsenliga demokratiska mekanismer, däribland ett parlamentariskt
 flerpartisystem och rättsstatsprincipen, och garanterar respekt för mänskliga
 rättigheter. De särskilda målen för det makroekonomiska stödet bör vara att
 stärka effektivitet, öppenhet och ansvarsskyldighet i förvaltningen av
 offentliga medel i Tunisien och att främja strukturreformer som syftar till att
 stödja hållbar tillväxt för alla, ökad sysselsättning och konsolidering av de
 offentliga finanserna. Både uppfyllandet av förhandsvillkoren och uppnåendet av
 dessa mål bör regelbundet övervakas av kommissionen.
 (17) För att säkerställa att EU:s
 finansiella intressen knutna till det makroekonomiska stödet skyddas effektivt
 bör Tunisien vidta lämpliga åtgärder för att förhindra och bekämpa bedrägerier,
 korruption och andra oriktigheter i samband med stödet. Dessutom bör det sörjas
 för att kommissionen genomför kontroller och för att revisionsrätten utför
 revisioner.
 (18) Europaparlamentets och rådets
 befogenheter påverkas inte av att det makroekonomiska stödet utbetalas.
 (19) De belopp som beviljas som
 makroekonomiskt stöd bör överensstämma med de budgetanslag som fastställts i
 den fleråriga budgetramen.
 (20) Det makroekonomiska stödet bör
 förvaltas av kommissionen. För att Europaparlamentet och rådet ska kunna följa
 genomförandet av detta beslut bör kommissionen regelbundet informera dem om
 utvecklingen när det gäller stödet och förse dem med relevanta dokument.
 (21) För att säkerställa enhetliga
 villkor för genomförandet av detta beslut bör kommissionen tilldelas
 genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011[5].
 (22) Det makroekonomiska stödet bör
 omfattas av ekonomisk-politiska villkor, vilka ska fastställas i ett
 samförståndsavtal. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet, och
 av effektivitetsskäl, bör kommissionen bemyndigas att förhandla om sådana
 villkor med de tunisiska myndigheterna under övervakning av kommittén med
 företrädare för medlemsstaterna i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011.
 Enligt den förordningen bör det rådgivande förfarandet tillämpas som allmän
 regel i alla fall utom de som föreskrivs i den förordningen. Med hänsyn till
 den potentiellt stora inverkan som stöd som överstiger 90 miljoner euro kan ha,
 är det lämpligt att tillämpa granskningsförfarandet för transaktioner som
 överstiger det tröskelvärdet. Med hänsyn till storleken på det makroekonomiska
 stödet till Tunisien bör granskningsförfarandet tillämpas för
 samförståndsavtalets antagande, eller för att minska, skjuta upp eller upphäva
 stödet.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 1. Unionen ska bevilja Tunisien
 makroekonomiskt stöd till ett belopp av högst 250 miljoner euro i syfte att
 stödja Tunisiens ekonomiska stabilisering och reformer. Stödet ska bidra till
 att täcka Tunisiens betalningsbalansbehov såsom de fastställs i det gällande
 IMF-programmet.
 2. Hela det makroekonomiska
 stödbeloppet ska lämnas till Tunisien i form av lån. Kommissionen ska ha
 befogenhet att på EU:s vägnar låna upp de nödvändiga medlen på
 kapitalmarknaderna eller av finansinstitut och låna dem vidare till Tunisien.
 Lånen ska ha en maximal löptid på 15 år.
 3. Utbetalningen av det makroekonomiska
 stödet ska förvaltas av kommissionen på ett sätt som är förenligt med de avtal
 och överenskommelser som ingåtts mellan IMF och Tunisien och de grundprinciper
 och mål för de ekonomiska reformerna som fastställs i associeringsavtalet
 mellan EU och Tunisien och handlingsplanen mellan EU och Tunisien för 2013–2017
 som överenskommits inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken.
 Kommissionen ska regelbundet informera Europaparlamentet och rådet om
 utvecklingen när det gäller det makroekonomiska stödet, inbegripet
 utbetalningen av stödet, och i god tid förse dessa institutioner med relevant
 dokumentation.
 4. Det makroekonomiska stödet
 ska vara tillgängligt under en period av två och ett halvt år från och med den
 första dagen efter det att det samförståndsavtal som avses i artikel 3.1 har
 trätt i kraft.
 5. Om Tunisiens
 finansieringsbehov minskar avsevärt under den period som det makroekonomiska
 stödet ska betalas ut jämfört med de ursprungliga prognoserna, ska
 kommissionen, i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 7.2,
 minska, skjuta upp eller upphäva stödet.
 Artikel 2
 Ett förhandsvillkor för beviljande av det
 makroekonomiska stödet ska vara att Tunisien respekterar ändamålsenliga
 demokratiska mekanismer, däribland ett parlamentariskt flerpartisystem och
 rättsstatsprincipen, och garanterar respekt för mänskliga rättigheter.
 Kommissionen ska övervaka att detta förhandsvillkor uppfylls under hela den
 makroekonomiska stödinsatsen. Denna artikel ska tillämpas i enlighet med rådets
 beslut 2010/427/EU[6].
 Artikel 3
 1. Kommissionen ska, i enlighet
 med det rådgivande förfarande som avses i artikel 7.2, komma överens med de
 tunisiska myndigheterna om vilka tydligt definierade ekonomisk-politiska och
 finansiella villkor, med fokus på strukturreformer och sunda offentliga
 finanser, som ska knytas till det makroekonomiska stödet, och detta ska
 fastställas i ett samförståndsavtal (nedan kallat samförståndsavtalet)
 som ska innehålla en tidsfrist för uppfyllandet av dessa villkor. De
 ekonomisk-politiska och finansiella villkor som anges i samförståndsavtalet ska
 vara förenliga med de avtal och överenskommelser som avses i artikel 1.3,
 inbegripet de program för makroekonomiska justeringar och strukturreformer som
 genomförs av Tunisien med stöd från IMF.
 2. Dessa villkor ska särskilt
 syfta till att stärka effektivitet, öppenhet och ansvarsskyldighet i systemen
 för förvaltning av offentliga medel i Tunisien, inbegripet för användning av
 det makroekonomiska stödet. Framsteg när det gäller ömsesidigt öppnande av
 marknader, utveckling av regelstyrd och rättvis handel och andra prioriteringar
 i EU:s utrikespolitik ska också vederbörligen beaktas vid utformningen av de
 politiska åtgärderna. Framstegen på vägen mot dessa mål ska regelbundet
 övervakas av kommissionen.
 3. Närmare finansiella villkor
 för stödet ska fastställas i ett låneavtal som kommissionen ska ingå med de
 tunisiska myndigheterna.
 4. Kommissionen ska regelbundet
 kontrollera att villkoren i artikel 4.3 fortfarande uppfylls, inbegripet att
 Tunisiens ekonomiska politik överensstämmer med målen för det makroekonomiska
 stödet. Detta ska göras i nära samarbete med IMF och Världsbanken och vid behov
 med Europaparlamentet och rådet.
 Artikel 4
 1. Under förutsättning att
 Tunisien uppfyller villkoren i punkt 3 ska kommissionen tillhandahålla Tunisien
 det makroekonomiska stödet i tre delutbetalningar. Storleken på
 delutbetalningarna ska fastställas i samförståndsavtalet.
 2. Det makroekonomiska stödet i
 form av lån ska, om så krävs, lämnas i enlighet med rådets förordning (EG,
 Euratom) nr 480/2009[7].
 3. Kommissionen ska besluta att
 göra delutbetalningarna under förutsättning att samtliga följande villkor har
 uppfyllts:
 (a)
 Förhandsvillkoret i artikel 2.
 (b)
 Ett kontinuerligt tillfredsställande genomförande
 av ett policyprogram med starka justerings- och strukturreformåtgärder som
 stöds av ett icke krisförebyggande kreditavtal med IMF.
 (c)
 Genomförandet, inom en viss tidsfrist, av de
 ekonomisk-politiska villkoren i samförståndsavtalet.
 Den andra delutbetalningen ska ske tidigast tre
 månader efter den första delutbetalningen. Den tredje delutbetalningen ska ske
 tidigast tre månader efter den andra delutbetalningen.
 4. Om villkoren i punkt 3 inte
 uppfylls ska kommissionen tillfälligt skjuta upp eller ställa in utbetalningen
 av det makroekonomiska stödet. I dessa fall ska kommissionen informera
 Europaparlamentet och rådet om skälen för det tillfälliga uppskjutandet eller
 inställandet av utbetalningen.
 5. 5. Det makroekonomiska stödet
 ska betalas ut till Tunisiens centralbank. Med förbehåll för de bestämmelser
 som ska överenskommas i samförståndsavtalet, däribland en bekräftelse på
 kvarstående finansieringsbehov i budgeten, får EU-medlen överföras till
 Tunisiens finansministerium som slutlig mottagare.
 Artikel 5
 1. De upp- och utlåningstransaktioner
 som avser lånedelen av det makroekonomiska stödet ska genomföras i euro med
 användande av samma valutadag och får inte utsätta EU för löptidstransformering
 eller valuta- eller ränterisker eller andra kommersiella risker.
 2. Om omständigheterna så medger
 och om Tunisien så begär, får kommissionen vidta nödvändiga åtgärder för att se
 till att en klausul om förtida återbetalning införs i lånevillkoren och att det
 finns en motsvarande klausul i upplåningsvillkoren.
 3. I de fall omständigheterna
 medger en förbättring av räntesatsen på lånet och om Tunisien så begär, får
 kommissionen besluta att refinansiera hela eller en del av det ursprungliga
 lånet eller omstrukturera motsvarande finansiella villkor. Refinansiering eller
 omstrukturering ska ske i enlighet med punkterna 1 och 4 och får inte förlänga
 löptiden för lånet i fråga eller öka det kapital som är utestående på dagen för
 refinansieringen eller omstruktureringen.
 4. Tunisien ska bära EU:s alla
 kostnader i samband med upp- och utlåningstransaktionerna enligt detta beslut.
 5. Kommissionen ska informera
 Europaparlamentet och rådet om utvecklingen vad gäller de transaktioner som
 avses i punkterna 2 och 3.
 Artikel 6
 1. Det makroekonomiska stödet
 ska genomföras i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU,
 Euratom) nr 966/2012[8]
 samt kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012[9].
 2. Genomförandet av EU:s
 makroekonomiska stöd ska ske genom direkt förvaltning.
 3. Det samförståndsavtal och det
 låneavtal som ska ingås med de tunisiska myndigheterna ska innehålla
 bestämmelser
 (a)
 som säkerställer att Tunisien regelbundet
 kontrollerar att finansieringen från EU:s budget använts korrekt och vidtar
 lämpliga åtgärder för att förhindra oriktigheter och bedrägerier samt vid behov
 vidtar rättsliga åtgärder för att återvinna medel som utbetalats enligt detta
 beslut och som har förskingrats,
 (b)
 som skyddar EU:s finansiella intressen, i synnerhet
 bestämmelser om särskilda åtgärder för att förhindra och bekämpa bedrägerier,
 korruption och andra oriktigheter som påverkar EU:s makroekonomiska stöd, i
 enlighet med rådets förordning (EG, Euratom) nr 988/95[10], rådets förordning
 (Euratom, EG) nr 2185/96[11]
 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013[12],
 (c)
 som uttryckligen ger kommissionen, inbegripet
 Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, eller dess företrädare rätt att
 genomföra kontroller, även kontroller och inspektioner på plats,
 (d)
 som uttryckligen ger kommissionen och
 revisionsrätten rätt att utföra revisioner under och efter
 tillgänglighetsperioden för det makroekonomiska stödet, däribland granskning av
 dokument och revisioner på plats, exempelvis operationella utvärderingar,
 (e)
 som säkerställer att EU har rätt till full
 återbetalning av bidraget och/eller återbetalning av lånet i förtid, i det fall
 det konstaterats att Tunisien, i samband med förvaltningen av det
 makroekonomiska stödet, har varit inblandat i bedrägeri, korruption eller annan
 olaglig verksamhet som skadar EU:s finansiella intressen.
 4. Vid genomförandet av det
 makroekonomiska stödet ska kommissionen med hjälp av operationella
 utvärderingar övervaka sundheten i Tunisiens finansiella system, de
 administrativa förfarandena samt de interna och externa kontrollmekanismer som
 är relevanta för sådant bistånd.
 Artikel 7
 1. Kommissionen ska biträdas av
 en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i
 förordning (EU) nr 182/2011.
 2. När det hänvisas till denna
 punkt ska artikel 5i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
 Artikel 8
 1. Kommissionen ska senast den
 30 juni varje år överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om
 genomförandet av detta beslut under det föregående året, inklusive en
 utvärdering av detta genomförande. I rapporten ska
 (a)
 framstegen i genomförandet av det makroekonomiska
 stödet granskas,
 (b)
 Tunisiens ekonomiska situation och framtidsutsikter
 samt vilka framsteg som gjorts i fråga om genomförandet av de politiska
 åtgärder som avses i artikel 3.1 bedömas,
 (c)
 rapporten ska visa på sambandet mellan de
 ekonomisk-politiska villkoren i samförståndsavtalet, Tunisiens aktuella
 ekonomiska och finanspolitiska resultat och kommissionens beslut att verkställa
 delutbetalningarna av det makroekonomiska stödet.
 2. Kommissionen ska senast två
 år efter utgången av den tillgänglighetsperiod som avses i artikel 1.4
 överlämna en efterhandsutvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet,
 med en bedömning av resultaten av det avslutade makroekonomiska stödet, hur
 effektivt det varit och i vilken grad det bidragit till stödets syften.
 Artikel 9
 Detta beslut träder i kraft den tredje dagen
 efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella
 tidning.
 Utfärdat i Bryssel den
 På Europaparlamentets vägnar På
 rådets vägnar
 Ordförande Ordförande
 FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT
 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM
 FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 1,1. Förslagets eller initiativets beteckning
 1,2. Berörda politikområden i den verksamhetsbaserade
 förvaltningen och budgeteringen
 1.3. Typ av förslag eller initiativ
 1.4. Mål
 1.5. Motivering till förslaget eller initiativet
 1.6. Tid under vilken åtgärden kommer att pågå respektive
 påverka resursanvändningen
 1.7. Planerad metod för genomförandet
 2. FÖRVALTNING
 2.1. Bestämmelser om uppföljning och rapportering
 2,2. Administrations- och kontrollsystem
 2.3. Åtgärder för att förebygga bedrägeri och
 oegentligheter/oriktigheter
 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER
 AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 3.1. Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och
 budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
 3.2. Beräknad inverkan på utgifterna
 3.3. Beräknad inverkan på inkomsterna
 FINANSIERINGSÖVERSIKT
 FÖR RÄTTSAKT
 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM
 FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 1.1. Förslagets eller initiativets
 beteckning
 Makroekonomiskt stöd till Republiken Tunisien
 1.2. Berörda politikområden i den
 verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen[13]
 Politikområde: Rubrik 01 – Ekonomi och
 finans
 Verksamhet: 03 – Internationella ekonomiska och
 finansiella frågor
 1.3. Typ av förslag eller
 initiativ
 X Ny åtgärd
 1.4. Mål
 1.4.1. Fleråriga strategiska mål för
 kommissionen som förslaget eller initiativet är avsett att bidra till
 ”Att öka välståndet i länder utanför EU”
 Det viktigaste området för verksamhet som berör GD
 Ekonomi och finans avser följande:
 1. Att främja genomförandet av den europeiska
 grannskapspolitiken genom att fördjupa den ekonomiska analysen och stärka den
 politiska dialogen och rådgivningen om åtgärdsplanernas ekonomiska aspekter.
 2. Att utveckla, övervaka och genomföra
 makroekonomiskt stöd till partnerländer utanför Europa, i samarbete med de
 relevanta internationella finansiella institutionerna.
 1.4.2. Specifika mål eller
 verksamheter inom den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen som
 berörs
 Specifikt mål nr 1:
 ”Att ge makroekonomiskt stöd till tredjeländer för att hjälpa dem att lösa sin
 betalningsbalanskris och återfå en hållbar utlandsskuld”
 Berörda verksamheter enligt den
 verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen:
 Internationella ekonomiska och finansiella relationer, global styrning
 1.4.3. Verkan eller resultat som
 förväntas
 Det föreslagna stödet består av ett EU-lån på 250
 miljoner euro till Republiken Tunisien (nedan kallat Tunisien), i syfte att
 bidra till en mer hållbar betalningsbalanssituation. Stödet, som ska betalas ut
 i tre delbetalningar, kommer att hjälpa landet att komma över de ekonomiska och
 sociala problemen till följd av oroligheterna i landet och regionen. Det kommer
 också att främja strukturreformer som syftar till att öka den hållbara ekonomiska
 tillväxten och förbättra förvaltningen av de offentliga finanserna.
 1.4.4. Indikatorer för bedömning av
 resultat eller verkan
 Myndigheterna ska regelbundet rapportera om en
 uppsättning indikatorer till kommissionen samt tillhandahålla en omfattande rapport
 om uppfyllandet av de överenskomna politiska villkoren innan den andra och
 tredje delutbetalningen av stödet genomförs.
 Kommissionens avdelningar kommer att fortsätta att
 övervaka förvaltningen av de offentliga finanserna mot bakgrund av den utvärdering
 av finansiella flöden och administrativa förfaranden som ska göras i Tunisien
 för att förbereda detta stöd. EU:s delegation i Tunisien kommer också att
 regelbundet rapportera om frågor som är relevanta för övervakningen av stödet.
 Kommissionen kommer även i fortsättningen att hålla täta kontakter med IMF och
 Världsbanken, för att dra nytta av deras erfarenhet och expertis från deras
 pågående arbete i Tunisien.
 Enligt det föreslagna beslutet ska en årlig
 rapport överlämnas till Europaparlamentet och rådet med en utvärdering av hur
 stödet genomförts. En oberoende efterhandsutvärdering av stödet kommer att
 göras inom två år efter det att genomförandeperioden har löpt ut.
 1.5. Motivering till förslaget
 eller initiativet
 1.5.1. Behov som ska tillgodoses på
 kort eller lång sikt
 Utbetalningen av stödet sker på villkor att
 stand-by-avtalet mellan Tunisien och IMF genomförs på ett tillfredsställande
 sätt. Dessutom ska kommissionen komma överens med de tunisiska myndigheterna om
 särskilda politiska villkor som ska anges i ett samförståndsavtal och som måste
 vara uppfyllda innan kommissionen verkställer den andra och tredje
 delutbetalningen.
 1.5.2. Mervärdet av en åtgärd på
 unionsnivå
 Genom att hjälpa landet att komma över den
 ekonomiska chock som orsakats av oroligheterna i landet och i regionen kommer
 det föreslagna makroekonomiska stödet att bidra till att främja makroekonomisk
 stabilitet, ekonomiska reformer och politiska framsteg i landet. Genom att
 komplettera de resurser som ställts till förfogande av de internationella
 finansinstituten, EU och andra givare, bidrar det till den övergripande
 effektiviteten hos det paket för ekonomiskt stöd som det internationella
 givarsamfundet har kommit överens om i efterdyningarna av krisen.
 Det föreslagna programmet kommer också att stärka
 regeringens reformåtagande och dess strävanden efter närmare relationer med EU.
 Detta resultat kommer bland annat att uppnås genom lämpliga villkor för
 utbetalning av stödet. I ett större sammanhang kommer programmet att ge en
 signal till de andra länderna i regionen att EU är redo att stödja länder som
 har ekonomiska svårigheter, om de följer en tydlig väg mot politiska reformer.
 1.5.3. Huvudsakliga erfarenheter från
 liknande försök eller åtgärder
 Sedan 2004 har det gjorts sammanlagt femton
 efterhandsutvärderingar av makroekonomiskt stöd. Slutsatsen i dessa
 utvärderingar är att makroekonomiskt stöd verkligen bidrar – om än ibland i
 ringa grad och indirekt – till att man lyckas förbättra hållbarheten i
 betalningsbalansen och den makroekonomiska stabiliteten och få till stånd
 strukturreformer i mottagarlandet. I de flesta fall hade det makroekonomiska
 stödet en positiv effekt på mottagarlandets betalningsbalans och bidrog till
 att lätta på budgetrestriktionerna. Det ledde också till något högre ekonomisk
 tillväxt.
 1.5.4. Förenlighet med andra
 finansieringsformer och eventuella synergieffekter
 EU är en av Tunisiens största biståndsgivare. EU
 har tillhandahållit 290 miljoner euro i bidrag för perioden 2011–2013 inom
 ramen för det normala samarbetet till stöd för Tunisiens politiska och
 ekonomiska reformprogram. Vidare har 140 miljoner euro tilldelats Tunisien
 genom Spring-programmet under perioden 2011–2013.
 Det viktigaste mervärdet av det makroekonomiska
 stödet jämfört med andra EU-instrument skulle vara att bidra till att skapa en
 stabil makroekonomisk ram, bl.a. genom att främja en hållbar betalningsbalans
 och budgetsituation, samt en lämplig ram för strukturreformer. Det
 makroekonomiska stödet utgör inte ett regelbundet ekonomiskt stöd och det är
 heller inte avsett att stödja den ekonomiska och sociala utvecklingen i
 mottagarländerna. Det makroekonomiska stödet ska upphöra så snart landets
 betalningsbalanssituationen är på hållbar kurs igen. Därefter är det meningen
 att EU:s normala samarbetsinstrument ska ta över.
 Det makroekonomiska stödet är också tänkt att vara
 ett komplement till de internationella finansinstitutens åtgärder, särskilt de
 anpassnings- och reformprogram som stöds av IMF:s stand-by-avtal och
 Världsbankens utvecklingspolitiska lån.
 1.6. Tid under vilken åtgärden
 kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen
 X Förslag eller initiativ som pågår under begränsad
 tid
 X Förslaget eller initiativet ska gälla i två och
 ett halvt år från och med ikraftträdandet av samförståndsavtalet, såsom anges i
 artikel 1.4 i beslutet
 X Det påverkar resursanvändningen från 2014 till
 2017
 1.7. Planerad metod för
 genomförandet[14]
 X Direkt centraliserad förvaltning som
 sköts av kommissionen
 2. FÖRVALTNING
 2.1. Bestämmelser om uppföljning och
 rapportering
 Detta stöd är av makroekonomisk natur och utformat
 i överensstämmelse med det IMF-stödda ekonomiska programmet. Övervakningen
 kommer att utgå från framstegen med genomförandet av stand-by-avtalet samt de
 särskilda reformåtgärder som ska överenskommas med de jordanska myndigheterna i
 ett samförståndsavtal (se också punkt 1.4.4).
 2.2. Administrations- och
 kontrollsystem
 2.2.1. Risker som identifierats
 Det finns förvaltningsrisker, policyrisker och
 politiska risker i samband med det föreslagna makroekonomiska stödet.
 Det finns en risk att det makroekonomiska stödet,
 som inte är avsett för specifika utgifter, kan användas på ett bedrägligt sätt.
 Generellt sett är denna risk relaterad till faktorer som t.ex. kvaliteten på
 centralbankens och finansministeriets förvaltningssystem och om mottagarlandet
 har adekvat kapacitet för intern och extern revision.
 En annan viktig risk beror på den ekonomiska och
 politiska osäkerheten i regionen, särskilt i Libyen, som har direkta
 konsekvenser för den tunisiska ekonomin. Inom landet är den största risken den
 instabilitet som hänger samman med svårigheterna i den politiska och ekonomiska
 reformprocessen. Ett fullständigt genomförande av stabiliserings- och
 reformåtgärder som stöds av det internationella samfundet, inbegripet det
 föreslagna makroekonomiska stödet, kan undermineras av socialt missnöje.
 Slutligen finns det risker som härrör från en
 eventuell försvagning av den ekonomiska situationen i Europa och världen och
 från höjda internationella energi- och livsmedelspriser.
 2.2.2. Planerade kontrollmetoder
 Det makroekonomiska stödet kommer att bli föremål
 för verifiering, kontroll och revision på kommissionens ansvar, inklusive
 Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och revisionsrätten.
 2.2.3. Beräknade kostnader för och
 fördelar med kontroller – bedömning av förväntad risk för fel
 Kommissionens grundkostnader för verifiering och
 kontroll samt kostnaden för den operativa bedömningen av finansiella flöden och
 administrativa förfaranden som ska göras innan stödet betalas ut, beskrivs i
 tabell 3.2.1. Dessutom uppstår kostnader för Europeiska revisionsrätten och för
 eventuella insatser från Olafs sida. Den operativa bedömningen bidrar inte bara
 till att bedöma riskerna för missbruk av medlen. Den ger dessutom användbar
 information om de nödvändiga reformerna på området förvaltning av de offentliga
 finanserna som återspeglas i de politiska villkoren för stödet. Vad gäller den
 förväntade andelen fall där reglerna inte följs bedöms risken (i form av utebliven
 återbetalning av lånet eller missbruk av medel) vara låg, att döma av de
 hittills gjorda erfarenheterna vad gäller instrumentet för makroekonomiskt
 stöd.
 2.3. Åtgärder för att förebygga
 bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter
 För att minska riskerna för bedräglig användning
 kommer flera åtgärder att vidtas.
 För det första innehåller den föreslagna rättsliga
 grunden för det makroekonomiska stödet till Tunisien en bestämmelse om
 bedrägeriförebyggande åtgärder. Dessa åtgärder kommer att preciseras närmare i
 samförståndsavtalet och i låneavtalet, i vilka ett antal bestämmelser om
 inspektioner, bekämpning av bedrägerier, revisioner och återvinning av medel
 vid bedrägerier eller korruption är tänkta att ingå. Vidare kommer stödet att
 bli föremål för ett antal specifika villkor, särskilt i fråga om förvaltningen
 av offentliga medel. Avsikten med detta är att stärka effektivitet, öppenhet
 och ansvarsskyldighet.
 För det andra ska kommissionen, innan
 överenskommelse om samförståndsavtalet nås, med hjälp av vederbörligen
 bemyndigade externa experter genomföra en operativ bedömning av finansiella
 flöden och administrativa förfaranden vid Tunisiens finansministerium och
 centralbank, i syfte att uppfylla de krav som ställs i budgetförordningen för
 Europeiska gemenskapernas allmänna budget. Denna översyn kommer att bedöma om ramarna för en sund
 finansiell förvaltning av det makroekonomiska stödet är tillräckligt effektiva
 i Tunisien. Den kommer att omfatta områden som förvaltningsstruktur och
 -organisation, förvaltning och kontroll av medel, it-systemens säkerhet, intern
 och extern revisionskapacitet samt centralbankens oberoende. Mot bakgrund av
 denna bedömning kan särskilda mekanismer som avser stödmottagarnas förvaltning
 av medlen införas i samförstånd med de nationella myndigheterna. Dessutom
 kommer stödet att betalas in på ett särskilt konto vid Tunisiens centralbank.
 Slutligen kommer
 stödet att bli föremål för verifiering, kontroll och revision på kommissionens
 ansvar, inklusive Olaf, och från Europeiska revisionsrättens sida.
 3. ESTIMATED FINANCIAL
 IMPACT OF THE PROPOSAL/INITIATIVE
 3.1. Berörda rubriker i den
 fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
 · Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”)
 01 03 02: Makroekonomiskt stöd
 01 03 06 – Inbetalningar till garantifonden[15]
 Redovisa enligt de berörda rubrikerna i
 budgetramen i nummerföljd och – inom varje sådan rubrik – de berörda
 budgetrubrikerna i den årliga budgeten i nummerföljd
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik i den årliga budgeten || Typ av anslag || Bidrag
 Nummer [Beteckning..........] || Diff./ Icke-diff. ([16]) || från Efta-länder[17] || från kandidatländer[18] || från tredjeländer || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen
 4 || 01 03 02 Makroekonomiskt stöd || Differentierade || NEJ || NEJ || NEJ || NEJ
 4 || 01 03 06 Inbetalningar till garantifonden || Differentierade || NEJ || NEJ || NEJ || NEJ
 01 03 06 – Europeiska
 unionens garanti för EU-lån som har upptagits för makroekonomiskt stöd till
 tredjeländer: Medel ska avsättas till garantifonden för åtgärder avseende
 tredjeland i enlighet med förordningen om garantifonden, i dess ändrade
 lydelse. I överensstämmelser med förordningen baseras lånen på det utestående
 beloppet i slutet av året. Avsättningsbeloppet beräknas vid början av år ”n”
 som skillnaden mellan målbeloppet och fondens nettotillgångar vid slutet av år
 ”n-1”. Det belopp som ska betalas in för år ”n” fastställs i den preliminära
 budgeten för ”n+1” och överförs i sin helhet i början av år ”n+1” från
 ”Inbetalningar till Garantifonden” (budgetrubrik 01 03 06). Därmed kommer
 9 % (maximalt 22,5 miljoner euro) av det utbetalda beloppet att räknas in
 i målbeloppet i slutet av år ”n–1” vid beräkningen av inbetalningen till
 fonden.
 Det budgetanslag (symboliskt anslag, ”p.m.”) som återspeglar budgetgarantin
 för lånet kommer att aktiveras endast om garantin tas i anspråk. Man räknar
 inte med att budgetgarantin tas i anspråk.
 ̈ ̈Nya budgetrubriker som
 föreslås: inte tillämpligt.
 3.2. Beräknad inverkan på
 utgifterna
 3.2.1. Sammanfattning av den beräknade
 inverkan på utgifterna
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || 4 || || || [Beteckning: EU som global partner]
 GD <ECFIN> || || || År 2013[19] || År 2014 || År 2015 || År 2016 || Budgetår 2017 || TOTALT
  Driftsanslag || || || || || ||
 Budgetrubrik 01 03 06 Inbetalningar till garantifonden || Åtaganden || (1a) || || || || 15.3 || 7.2 || 22.5
 Betalningar || (2a) || || || || 15.3 || 7.2 || 22.5
 Anslag av administrativ natur som finansieras genom ramanslagen för vissa operativa program[20] (operativ bedömning och efterhandsutvärdering) || || || || || ||
 Budgetrubrik 01 03 02 || Åtaganden || (3) || 0.05 || || || 0.15 || || 0.20
 || Betalningar || (3a) || || 0.05 || || 0.05 || 0.10 || 0.20
 TOTALA anslag för GD ECFIN || Åtaganden || = 1+1a+3 || 0.05 || || || 15.45 || 7.2 || 22.7
 Betalningar || = 2+2a +3 || || 0.05 || || 15.35 || 7.3 || 22.7
  TOTALA driftsanslag || Åtaganden || (4) || 0.05 || || || 15.45 || 7.2 || 22.7
 Betalningar || (5) || || 0.05 || || 15.35 || 7.3 || 22.7
  TOTALA anslag av administrativ natur som finansieras genom ramanslagen för vissa operativa program || (6) || || || || || ||
 TOTALA anslag för RUBRIK 4 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || = 4+6 || 0.05 || || || 15.45 || 7.2 || 22.7
 Betalningar || = 5+6 || || 0.05 || || 15.35 || 7.3 || 22.7
 Följande ska
 anges om flera rubriker i budgetramen påverkas av förslaget eller initiativet:
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || 5 || || ”Administrativa utgifter”
 || || || År 2013 || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || TOTALT
 GD <.......> || ||
  Personalresurser || 0.030 || 0.028 || 0.021 || 0.010 || 0.016 || 0.105
  Övriga administrativa utgifter || 0.015 || 0.015 || 0.010 || || || 0.040
 GD ECFIN TOTALT || Anslag || 0.045 || 0.043 || 0.031 || 0.010 || 0.016 || 0.145
 TOTALA anslag för RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || (summa åtaganden = summa betalningar) || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || || || År 2013[21] || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || TOTALT
 TOTALA anslag för RUBRIKERNA 1–5 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || 0.095 || 0.043 || 0.031 || 15.46 || 7.216 || 22.845
 Betalningar || 0.045 || 0.093 || 0.031 || 15.36 || 7.316 || 22.845
 3.2.2. Beräknad inverkan på
 driftsanslagen
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att driftsanslag tas i anspråk
 –
 X Förslaget/initiativet kräver att driftsanslag tas
 i anspråk enligt följande:
 Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till
 tre decimaler)
 Mål- och resultatbeteckning ò || || || || || || || ||
 ||
 || || || || || || || || || || || ||
 SPECIFIKT MÅL nr 1[22] || || || || || || || || || || ||
 || || Budgetår 2013 || Budgetår 2014 || Budgetår 2015 || Budgetår 2016 || Budgetår 2017 || ||
 || Typ || Nummer || Kostn. || Nummer || Kostn. || Nummer || Kostn. || Nummer || Kostn. || Nummer || Kostn. || Totalt antal || Total kostnad
 Resultat 1 || Operativ bedömning || 1 || 0.05 || || || || || || || || || 1 || 0.05
 Resultat 2 || Efterhandsutvärdering || || || || || || || 1 || 0.15 || || || 1 || 0.15
 Resultat 3 || Inbetalningar till garantifonden || || || || || || || 1 || 15.3 || 1 || 7.2 || 2 || 22.5
 Delsumma mål 1 || 1 || 0.05 || || || || || 2 || 15.45 || 1 || 7.2 || 4 || 22.7
 TOTALA KOSTNADER || 1 || 0.05 || || || || || 2 || 15.45 || 1 || 7.2 || 4 || 22.7
 3.2.3. Beräknad inverkan på anslag av
 administrativ natur
 3.2.3.1. Sammanfattning
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att anslag av administrativ natur
 tas i anspråk
 –
 X Förslaget/initiativet kräver att administrativa
 anslag tas i anspråk enligt följande:
 Miljoner euro
 (avrundat till tre decimaler)
 || År 2013[23] || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6) || TOTALT
 RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || || || || || || || || ||
 Personalresurser || 0.030 || 0.028 || 0.021 || 0.010 || 0.016 || || || || 0.105
 Övriga administrativa utgifter || 0.015 || 0.015 || 0.010 || || || || || || 0.040
 Delsumma RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 0.045 || 0.043 || 0.031 || 0.010 || 0.016 || || || || 0.145
 Belopp utanför RUBRIK 5[24] i den fleråriga budgetramen || || || || || || || || ||
 Personalresurser || || || || || || || || ||
 Övriga administrativa utgifter || || || || || || || || ||
 Delsumma för belopp utanför RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || || || || || || || || ||
 TOTALT || 0.045 || 0.043 || 0.031 || 0.010 || 0.016 || || || || 0.145
 Behoven av
 administrationsanslag ska täckas med anslag för generaldirektoratet som redan
 har avdelats för att förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av
 anslag inom generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare
 resurser som kan tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i
 det årliga förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till
 begränsningar i fråga om budgetmedel.
 3.2.3.2. Beräknat personalbehov
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att anslag av administrativ natur
 tas i anspråk.
 –
 X Förslaget/initiativet kräver att personalresurser
 tas i anspråk enligt följande:
 Beräkningarna ska anges i heltidsekvivalenter
 || År 2013 || År 2014 || Budgetår 2015 || Budgetår 2016 || Budgetår 2017 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6)
  Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda) ||
 01 01 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna) || 0.227 || 0.212 || 0.159 || 0.076 || 0.121 || || ||
 XX 01 01 02 (vid delegationer) || || || || || || || ||
 XX 01 05 01 (indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || ||
 10 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || ||
  Extern personal (i heltidsekvivalenter )[25]
 XX 01 02 01 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier – totalt) || || || || || || || ||
 XX 01 02 02 (kontraktsanställda, lokalanställda, nationella experter, vikarier och unga experter vid delegationerna) || || || || || || || ||
 XX 01 04 yy[26] || vid huvudkontoret || || || || || || || ||
 vid delegationerna || || || || || || || ||
 XX 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || ||
 10 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || ||
 Annan budgetrubrik (ange vilken) || || || || || || || ||
 TOTALT || 0.227 || 0.212 || 0.159 || 0.076 || 0.121 || || ||
 XX motsvarar det
 politikområde eller den avdelning i budgeten som avses.
 Personalbehoven ska täckas
 med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att förvalta
 åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom
 generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan
 tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga
 förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till begränsningar i
 fråga om budgetmedel.
 Beskrivning av
 arbetsuppgifter:
 Tjänstemän och tillfälligt anställda || Enhetschef: Övervaka och förvalta åtgärden, enas om översynsrapporter avseende låneavtalet, leda kontrollbesök och bedöma de framsteg som görs för att uppfylla villkoren. Administrativt: T.ex. upprättande av samförståndsavtal samt låne- och bidragsavtal, samordning med myndigheter och internationella finansinstitut, samordning med externa experter för operativa bedömningar och efterhandsutvärderingar, genomförande av granskningsuppdrag och utarbetande av kommissionens personalrapporter, förberedande av kommissionens förfaranden i samband med förvaltningen av stöden.
 Extern personal || Ej tillämpligt.
 3.2.4. Förenlighet med den gällande
 fleråriga budgetramen
 –
 X Förslaget/initiativet är förenligt med den
 gällande fleråriga budgetramen
 3.2.5. Bidrag från tredje part
 –
 Det ingår inga bidrag från tredje part i det
 aktuella förslaget eller initiativet
 3.3. Beräknad inverkan på
 inkomsterna
 Förslaget/initiativet påverkar inte budgetens
 inkomstsida.
 [1] Beslut nr 1025/2013/EU av den 22 oktober 2013 om
 makroekonomiskt stöd till Kirgizistan. Förslag till beslut om makroekonomiskt
 stöd till Hashemitiska konungariket Jordanien, vars antagande planeras i
 december 2013.
 [2] Budgetpost 01 04 01 14 blir budgetpost 01 03 06 från och
 med 2014 års budget.
 [3] EUT C [...], [...], s. [...].
 [4] Europaparlamentets beslut av den ... 2012 och rådets
 beslut av den ... 2012, och
 [5] Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011
 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för
 medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina
 genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).
 [6] Rådets beslut 2010/427/EU av den 26 juli 2010 om hur den
 europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta (EUT L
 201, 3.8.2010, s. 30).
 [7] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 480/2009 av den 25
 maj 2009 om upprättande av en garantifond för åtgärder avseende tredje land
 (EGT L 145, 10.6.2009, s. 10).
 [8] Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom)
 nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna
 budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1).
 [9] Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av
 den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och
 rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens
 allmänna budget (EUT L 362, 31.12.2012, s. 1).
 [10] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18
 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT
 L 312, 23.12.1995, s. 1).
 [11] Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11
 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen
 utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot
 bedrägerier och andra oegentligheter (EGT L 292, 15.11.1996, s. 2).
 [12] Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr
 883/2013 av den 11 september 2013 om utredningar som utförs av Europeiska byrån
 för bedrägeribekämpning (Olaf) och om upphävande av Europaparlamentets och
 rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr
 1074/1999 (EUT L 248, 18.9.2013, s. 1).
 [13] Verksamhetsbaserad förvaltning och verksamhetsbaserad
 budgetering benämns ibland med de interna förkortningarna ABM respektive ABB.
 [14] Närmare förklaringar av de olika metoderna för
 genomförande med hänvisningar till respektive bestämmelser i budgetförordningen
 återfinns på BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [15] Budgetpost 01 04 01 14 blir budgetpost 01 03 06 från och
 med 2014 års budget.
 [16] Differentierade respektive icke-differentierade anslag.
 [17] Efta: Europeiska frihandelssammanslutningen.
 [18] Kandidatländer och, i förekommande fall, potentiella
 kandidatländer i västra Balkan.
 [19] Med år n avses det år då förslaget eller initiativet ska
 börja genomföras.
 [20] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för
 genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare
 s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder.
 [21] Med år n avses det år då förslaget eller initiativet ska
 börja genomföras.
 [22] Mål som redovisats under punkt 1.4.2. ”Specifikt/specifika
 mål...”.
 [23] Med år n avses det år då förslaget eller initiativet ska
 börja genomföras.
 [24] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för genomförandet
 av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare s.k. BA-poster)
 samt indirekta och direkta forskningsåtgärder.
 [25] [Denna fotnot förklarar vissa initialförkortningar som
 inte används i den svenska versionen].
 [26] Särskilt tak för finansiering av extern personal genom
 driftsanslag (tidigare s.k. BA-poster).


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 30.6.2011
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 170/34
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 639/2011
 z 29. júna 2011,
 ktorým sa menia a doĺňajú reprezentatívne ceny a výška dodatočných dovozných ciel na niektoré produkty v sektore cukru stanovené nariadením (EÚ) č. 867/2010 na hospodársky rok 2010/2011
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (1),
 so zreteľom na nariadenie Komisie (ES) č. 951/2006 z 30. júna 2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 318/2006, pokiaľ ide o obchodovanie s tretími krajinami v sektore cukru (2), a najmä na jeho článok 36 ods. 2 druhý pododsek druhú vetu,
 keďže:
 (1)
 Výška reprezentatívnych cien a dodatočných ciel uplatniteľných na dovoz bieleho a surového cukru a určitých sirupov na hospodársky rok 2010/2011 sa stanovila v nariadení Komisie (EÚ) č. 867/2010 (3). Tieto ceny a clá sa naposledy zmenili a doplnili vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 629/2011 (4).
 (2)
 Údaje, ktoré má Komisia v súčasnosti k dispozícii, vedú k zmene a doplneniu uvedených súm v súlade s pravidlami a podrobnými podmienkami ustanovenými v nariadení (ES) č. 951/2006,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Reprezentatívne ceny a dodatočné clá uplatniteľné na dovoz produktov uvedených v článku 36 nariadenia (ES) č. 951/2006, stanovené nariadením (EÚ) č. 867/2010 na hospodársky rok 2010/2011, sa menia a dopĺňajú a uvádzajú sa v prílohe k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť 30. júna 2011.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 29. júna 2011
 Za Komisiu v mene predsedu
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 generálny riaditeľ pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka
 (1) Ú. v. EÚ L 299, 16.11.2007, s. 1.
 (2) Ú. v. EÚ L 178, 1.7.2006, s. 24.
 (3) Ú. v. EÚ L 259, 1.10.2010, s. 3.
 (4) Ú. v. EÚ L 169, 29.6.2011, s. 25.
 PRÍLOHA
 Zmenené a doplnené reprezentatívne ceny a dodatočné dovozné clá na biely cukor, surový cukor a produkty patriace pod číselný znak KN 1702 90 95, uplatniteľné od 30. júna 2011
 (EUR)
 Číselný znak KN
 Výška reprezentatívnej ceny na 100 kg netto daného produktu
 Výška dodatočného cla na 100 kg netto daného produktu
 1701 11 10 (1)
 51,67
 0,00
 1701 11 90 (1)
 51,67
 0,00
 1701 12 10 (1)
 51,67
 0,00
 1701 12 90 (1)
 51,67
 0,00
 1701 91 00 (2)
 53,59
 1,39
 1701 99 10 (2)
 53,59
 0,00
 1701 99 90 (2)
 53,59
 0,00
 1702 90 95 (3)
 0,54
 0,20
 (1) Stanovené pre štandardnú kvalitu definovanú v bode III prílohy IV k nariadeniu (ES) č. 1234/2007.
 (2) Stanovené pre štandardnú kvalitu definovanú v bode II prílohy IV k nariadeniu (ES) č. 1234/2007.
 (3) Stanovené na 1 % obsahu sacharózy.


type: caselaw

text:
14.3.2016
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 C 98/45
 Ordinanza del Tribunale dell’11 gennaio 2016 — Oase/UAMI — Compo France (AlGo)
 (Causa T-300/15) (1)
 ((«Marchio comunitario - Opposizione - Ritiro dell’opposizione - Non luogo a statuire»))
 (2016/C 098/59)
 Lingua processuale: il tedesco
 Parti
 Ricorrente: Oase GmbH (Hörstel, Germania) (rappresentante: T. Weeg, avvocato)
 Convenuto: Ufficio per l'armonizzazione nel mercato interno (marchi, disegni e modelli) (rappresentante: H. Kunz, agente)
 Controinteressata dinanzi alla commissione di ricorso dell’UAMI, interveniente dinanzi al Tribunale: Compo France SAS (Roche-Lez-Beaupré, Francia) (rappresentante: J. Meyer, avvocato)
 Oggetto
 Ricorso proposto contro la decisione della prima commissione di ricorso dell’UAMI dell’11 febbraio 2015 (procedimento R 1409/2013-1), relativa a un’opposizione tra la Compo France SAS e la Oase GmbH.
 Dispositivo
 1)
 Non occorre più statuire sul ricorso.
 2)
 L’Oase GmbH è condannata a sopportare le proprie spese nonché quelle sostenute dall’Ufficio per l'armonizzazione nel mercato interno (marchi, disegni e modelli) (UAMI). La Compo France SAS sopporterà le proprie spese.
 (1) GU C 262 del 10.8.2015.


text:
 1.2.2014
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 32/6
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 89/2014
 z 31. januára 2014,
 ktorým sa schvaľuje bis(N-cyklohexyl-diazénium-dioxy)-meď (Cu-HDO) ako existujúca aktívna látka na použitie v biocídnych výrobkoch typu 8
 (Text s významom pre EHP)
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 528/2012 z 22. mája 2012 o sprístupňovaní biocídnych výrobkov na trhu a ich používaní (1), a najmä na jeho článok 89 ods. 1 tretí pododsek,
 keďže:
 (1)
 Nariadením Komisie (ES) č. 1451/2007 (2) sa stanovuje zoznam aktívnych látok, ktoré sa majú posúdiť z hľadiska ich prípadného zaradenia do prílohy I, IA alebo IB k smernici Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES (3). Tento zoznam obsahuje aj bis(N-cyklohexyl-diazénium-dioxy)-meď (Cu-HDO).
 (2)
 Bis(N-cyklohexyl-diazénium-dioxy)-meď (Cu-HDO) bola hodnotená v súlade s článkom 11 ods. 2 smernice 98/8/ES z hľadiska použitia vo výrobkoch typu 8 (prostriedky na ochranu dreva) vymedzených v prílohe V k uvedenej smernici, ktoré zodpovedajú výrobkom typu 8 vymedzeným v prílohe V k nariadeniu (EÚ) č. 528/2012.
 (3)
 Ako spravodajský členský štát bolo určené Rakúsko, ktoré v súlade s článkom 14 ods. 4 a 6 nariadenia (ES) č. 1451/2007 predložilo 25. februára 2008 Komisii správu zodpovedného orgánu spolu s odporúčaním.
 (4)
 Členské štáty a Komisia uvedenú správu zodpovedného orgánu preskúmali. V súlade s článkom 15 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1451/2007 sa výsledky preskúmania 13. decembra 2013 začlenili v rámci Stáleho výboru pre biocídne výrobky do hodnotiacej správy.
 (5)
 Z uvedenej správy vyplýva, že v prípade biocídnych výrobkov používaných vo výrobkoch typu 8 obsahujúcich bis(N-cyklohexyl-diazénium-dioxy)-meď (Cu-HDO) možno vychádzať z toho, že spĺňajú požiadavky článku 5 smernice 98/8/ES.
 (6)
 Preto je vhodné schváliť bis(N-cyklohexyl-diazénium-dioxy)-meď (Cu-HDO) na používanie v biocídnych výrobkoch typu 8.
 (7)
 Keďže hodnotenie sa netýkalo nanomateriálov, schválenie by sa v súlade s článkom 4 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 528/2012 nemalo na tieto materiály vzťahovať.
 (8)
 Schváleniu aktívnej látky by malo predchádzať primerané obdobie, aby členské štáty, zainteresované strany a v prípade potreby aj Komisia mali dostatok času pripraviť sa na splnenie nových požiadaviek vyplývajúcich zo schválenia.
 (9)
 Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre biocídne výrobky,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Bis(N-cyklohexyl-diazénium-dioxy)-meď (Cu-HDO) sa schvaľuje ako aktívna látka na použitie v biocídnych výrobkoch typu 8, pričom platia špecifikácie a podmienky uvedené v prílohe.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 31. januára 2014
 Za Komisiu
 predseda
 José Manuel BARROSO
 (1) Ú. v. EÚ L 167, 27.6.2012, s. 1.
 (2) Nariadenie Komisie (ES) č. 1451/2007 zo 4. decembra 2007 o druhej fáze desaťročného pracovného programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (Ú. v. EÚ L 325, 11.12.2007, s. 3).
 (3) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (Ú. v. ES L 123, 24.4.1998, s. 1).
 PRÍLOHA
 Bežný názov
 Názov IUPAC Identifikačné čísla
 Minimálny stupeň čistoty aktívnej látky (1)
 Dátum schválenia
 Dátum skončenia platnosti schválenia
 Typ výrobku
 Osobitné podmienky (2)
 Cu-HDO
 Názov IUPAC:
 bis(N-cyklohexyl-diazénium-dioxy)-meď
 EC č.: neuvádza sa
 CAS č.: 312600-89-8
 981 g/kg
 1. septembra 2015
 31. augusta 2025
 8
 V rámci hodnotenia výrobku sa osobitná pozornosť venuje expozíciám, rizikám a účinnosti v súvislosti s každým použitím, na ktoré sa vzťahuje žiadosť o autorizáciu, no nie je predmetom hodnotenia rizika na úrovni Únie spojeného s aktívnou látkou.
 Autorizácie sa udeľujú v prípade splnenia týchto podmienok:
 1.
 Pre priemyselných používateľov sa musia zaviesť bezpečné prevádzkové postupy a primerané organizačné opatrenia. Ak nie je možné znížiť expozíciu na prijateľnú úroveň iným spôsobom, výrobky sa musia používať s vhodnými osobnými ochrannými prostriedkami.
 2.
 Prijmú sa vhodné opatrenia na zmiernenie rizika s cieľom ochrany pôdneho a vodného prostredia. Na označeniach a prípadne poskytnutých kartách bezpečnostných údajov autorizovaných výrobkov sa musí uviesť, že priemyselná aplikácia sa vykonáva v rámci uzavretej oblasti alebo na nepriepustnom tvrdom povrchu so spevnenými okrajmi, že čerstvo ošetrené drevo sa v záujme prevencie priamych únikov do pôdy alebo vody po ošetrení skladuje pod ochranným krytom alebo na nepriepustnom tvrdom povrchu alebo oboma spôsobmi a že akékoľvek úniky, ku ktorým dôjde pri aplikácii výrobku, sa zachytávajú na účely opätovného použitia alebo likvidácie.
 (1) Čistota uvedená v tomto stĺpci predstavuje minimálny stupeň čistoty aktívnej látky použitej na hodnotenie podľa článku 8 nariadenia (EÚ) č. 528/2012. Aktívna látka vo výrobku uvádzanom na trh sa môže vyznačovať rovnakou alebo inou čistotou, ak bola preukázaná jej technická rovnocennosť s hodnotenou aktívnou látkou.
 (2) V záujme uplatňovania spoločných zásad uvedených v prílohe VI k nariadeniu (EÚ) č. 528/2012 sú obsah a závery hodnotiacich správ k dispozícii na webovej stránke Komisie: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm