type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 15.3.2018
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 73/4
 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG
 NR 136/2016
 z dnia 8 lipca 2016 r.
 zmieniająca załącznik I (Sprawy weterynaryjne i fitosanitarne) oraz załącznik II (Przepisy techniczne, normy, badania i certyfikacja) do Porozumienia EOG [2018/358]
 WSPÓLNY KOMITET EOG,
 uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym (zwane dalej „Porozumieniem EOG”), w szczególności jego art. 98,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 W Porozumieniu EOG należy uwzględnić decyzję wykonawczą Komisji (UE) 2016/158 z dnia 4 lutego 2016 r. ustanawiającą środki przejściowe w odniesieniu do niektórych zakładów sektorów mięsnego i mleczarskiego w Chorwacji (1).
 (2)
 Niniejsza decyzja dotyczy prawodawstwa w zakresie spraw weterynaryjnych i środków spożywczych. Prawodawstwa w zakresie spraw weterynaryjnych i środków spożywczych nie stosuje się do Liechtensteinu na czas rozszerzenia na Liechtenstein obowiązywania Umowy między Wspólnotą Europejską a Konfederacją Szwajcarską dotyczącej handlu produktami rolnymi, jak określono w dostosowaniach sektorowych do załącznika I oraz we wprowadzeniu do rozdziału XII załącznika II do Porozumienia EOG. Niniejszej decyzji nie stosuje się zatem do Liechtensteinu.
 (3)
 Umowę o udziale Republiki Chorwacji w Europejskim Obszarze Gospodarczym (2) (zwaną dalej „umową o rozszerzeniu EOG z 2014 r.”) podpisaną w Brukseli w dniu 11 kwietnia 2014 r. tymczasowo stosuje się w stosunku do sygnatariuszy od dnia 12 kwietnia 2014 r., a zatem niniejszą decyzję należy tymczasowo stosować w oczekiwaniu na wejście w życie umowy o rozszerzeniu EOG z 2014 r.
 (4)
 Należy zatem odpowiednio zmienić załączniki I i II do Porozumienia EOG,
 PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
 Artykuł 1
 W pkt 16 (rozporządzenie (WE) nr 852/2004 Parlamentu Europejskiego i Rady) oraz w pkt 17 (rozporządzenie (WE) nr 853/2004 Parlamentu Europejskiego i Rady) w części 6.1 rozdziału I załącznika I do Porozumienia EOG w pozycji dotyczącej ustaleń przejściowych dodaje się tiret w brzmieniu:
 „—
 32016 R 0158: decyzją wykonawczą Komisji (UE) 2016/158 z dnia 4 lutego 2016 r. ustanawiającą środki przejściowe w odniesieniu do niektórych zakładów sektorów mięsnego i mleczarskiego w Chorwacji (Dz.U. L 31 z 6.2.2016, s. 47).”.
 Artykuł 2
 W pkt 54zzzh (rozporządzenie (WE) nr 852/2004 Parlamentu Europejskiego i Rady) rozdziału XII załącznika II do Porozumienia EOG w pozycji dotyczącej ustaleń przejściowych dodaje się tiret w brzmieniu:
 „—
 32016 R 0158: decyzją wykonawczą Komisji (UE) 2016/158 z dnia 4 lutego 2016 r.ustanawiającą środki przejściowe w odniesieniu do niektórych zakładów sektorów mięsnego i mleczarskiego w Chorwacji (Dz.U. L 31 z 6.2.2016, s. 47).”.
 Artykuł 3
 Teksty rozporządzenia wykonawczego (UE) 2016/158 w języku islandzkim i norweskim, które zostaną opublikowane w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej, są autentyczne.
 Artykuł 4
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 9 lipca 2016 r. pod warunkiem dokonania wszystkich notyfikacji przewidzianych w art. 103 ust. 1 Porozumienia EOG (*1) lub z dniem wejścia w życie umowy o rozszerzeniu EOG z 2014 r., w zależności od tego, która z tych dat jest późniejsza.
 Niniejszą decyzję stosuje się tymczasowo od dnia 9 lipca 2016 r. w oczekiwaniu na wejście w życie umowy o rozszerzeniu EOG z 2014 r. pod warunkiem dokonania wszystkich notyfikacji przewidzianych w art. 103 ust. 1 Porozumienia EOG.
 Artykuł 5
 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w sekcji EOG i w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej.
 Sporządzono w Brukseli dnia 8 lipca 2016 r.
 W imieniu Wspólnego Komitetu EOG
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 31 z 6.2.2016, s. 47.
 (2) Dz.U. L 170 z 11.6.2014, s. 5.
 (*1) Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.


type: caselaw

text:
 9.10.2004
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 251/15
 POSTANOWIENIE SĄDU PIERWSZEJ INSTANCJI
 z dnia 28 czerwca 2004 r.
 w sprawie T-342/99 DEP, Airtours plc przeciwko Komisji Wspólnot Europejskich (1)
 (Ustalenie kosztów - Wynagrodzenie solicitors i barristers - Wynagrodzenie ekonomistów - Koszty związane z VAT-em)
 (2004/C 251/26)
 Język postępowania: angielski
 W sprawie T-342/99 DEP, Airtours plc reprezentowana przez M. Nicholsona, solicitor, z adresem do doręczeń w Luksemburgu, przeciwko Komisji Wspólnot Europejskich (pełnomocnicy: R. Lyal, z adresem do doręczeń w Luksemburgu), której przedmiotem był wniosek o ustalenie kosztów podlegających zwrotowi przez Komisję na rzecz Airtours plc na skutek wyroku Sądu z dnia 6 czerwca 2002 r. Airtours przeciwko Komisji (T-342/99, Rec. str. II-2585), Sąd (piąta izba w powiększonym składzie), w składzie: P. Lindh, prezes, R. García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi oraz M. E. Martins Ribeiro, sędziowie; sekretarz: H. Jung, wydał w dniu 28 czerwca 2004 r. postanowienie, którego rozstrzygnięcie brzmi następująco:
 Łączna kwota kosztów podlegających zwrotowi przez Komisję na rzecz Airtours zostaje ustalona na 489 615,03 GBP (czterysta osiemdziesiąt dziewięć tysięcy sześćset piętnaście funtów sterlingów i trzy pensy).
 (1) Dz.U. C 79 z 18.3.2000.


type: other

text:
Skat.dk: Genoptagelse nægtet - skatteansættelse - fradrag for børnebidrag
 17 May 2011 07:39
 2. afdeling, 96/2008
 Ordinær, ansættelse, fastholdt, ikke, nye, oplysninger
 Sagen vedrører, om appellanten havde ret til genoptagelse af skatteansættelserne for 2001 samt 2002 og yderligere fradrag i den skattepligtige indkomst for børnebidrag i indkomståret 2003, jf. ligningslovens § 11.
 For Højesteret påberåbte appellanten sig bl.a. en kendelse afsagt af Landsskatteretten den 12. december 2008 vedrørende appellantens skattepligtige indkomst for årene 2004 til 2006, hvoraf fremgik, at alle børnebidrag til og med 2006 var betalt.
 Højesteret fastslog, at der heller ikke for Højesteret var fremlagt oplysninger, der kunne sandsynliggøre, at der ved skattemyndighedernes modregning eller tvangsinddrivelse i 2001, 2002 eller 2003 var sket betaling af børnebidrag, der var forfaldet til betaling i større omfang, end det var lagt til grund af skattemyndighederne ved skatteansættelserne for de pågældende indkomstår.
 Herefter og i øvrigt af de grunde landsretten havde anført, blev dommen stadfæstet.
 Ligningsloven § 11
 Per Walsøe, Lene Pagter Kristensen, Poul Søgaard, Marianne Højgaard Pedersen og Lars Hjortnæs.
 I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 14. afdeling den 27. februar 2008.
 For Højesteret er der yderligere fremlagt bl.a. en opgørelse udarbejdet i 2008 af SKAT over bidrag, som er udlagt forskudsvis for A, og en kendelse afsagt af Landsskatteretten den 12. december 2008 vedrørende As skattepligtige indkomst i 2004,2005 og 2006.
 A har heller ikke for Højesteret fremlagt oplysninger, der kan sandsynliggøre, at der ved skattemyndighedernes modregning eller tvangsinddrivelse ¡ 2001, 2002 eller 2003 er sket betaling af børnebidrag, der var forfaldet til betaling, i større omfang end det er lagt til grund af skattemyndighederne ved skatteansættelserne for de pågældende indkomstår.
 Herefter og i øvrigt af de grunde, landsretten har anført, stadfæster Højesteret dommen.


text:
Gerechtshof tikt ING op de vingers om rentederivaat (FD) - De Jonge Accountants
 Gerechtshof tikt ING op de vingers om rentederivaat (FD)
 Home » Berichten » Gerechtshof tikt ING op de vingers om rentederivaat (FD)
 ING heeft jeansondernemer Jan Peters een bescherming tegen rentestijging verkocht zonder daar duidelijk bij te zeggen dat hij tegelijkertijd een extra lening kreeg om mogelijke verliezen op deze zogenoemde renteswap aan te vullen, mocht de rente juist dalen. De bank moet de overeenkomst ongedaan maken en proberen te schikken met de klant.
 Dat blijkt uit een nog niet gepubliceerd arrest van het gerechtshof Amsterdam. Het hof noemt het dwaling, waardoor het contract tussen ING en Peters ongeldig is.
 De zaak kan grote gevolgen hebben voor de duizenden mkb-derivaten die Rabobank, ING en ABN Amro op last van toezichthouder Autoriteit Financiële Markten (AFM) opnieuw moeten beoordelen. Ondernemers kregen een complex financieel product dat zij niet nodig hadden of onvoldoende snapten.
 Banken hebben opgeteld voor € 26 mrd rentederivaten verkocht aan 17.000 niet-professionele klanten. Door de lage rente hadden die vorig jaar een negatieve waarde van € 2,7 mrd.
 ING wil geen commentaar geven op individuele gevallen en bestudeert de uitspraak.
 ING informeerde niet-professionele klant onvoldoende over extra lening
 Het gerechtshof oordeelt dat jeansondernemer Jan Peters als niet-professionele partij niet kon weten dat de bank extra zeker heden zou vragen voor de gewraakte extra lening, een zogenoemde ‘allowancefaciliteit’, toen de klant begin 2012 af wilde van zijn vastgoedlening, omdat ING een hogere rente verlangde dan een concurrerende bank.
 Volgens de advocaten van Peters, Hester Bais en Joost Tonino, toont het arrest aan dat ING Peters beter had moeten voorlichten over deze extra kredietfaciliteit. ‘Dan was hij ervan bewust geweest dat er extra risico’s kleefden aan de renteswap’, aldus Bais.
 ING kwalificeerde Peters als een niet-professionele partij, maar de bank heeft nagelaten te toetsen of Peters snapte wat hij kocht, zo oordeelt het gerechtshof.
 ING voert aan dat een allowancefaciliteit niet meer is dan kredietruimte waarover de klant kan beschikken op het moment dat de negatieve waarde van een renteswap ook daadwerkelijk betaald moet worden. Betalen hoeft alleen indien de klant de swap vervroegd beëindigt en er sprake is van een negatieve marktwaarde, aldus de bank.
 Het verstrekken van andere zekerheden zoals hypotheekrecht is omslachtiger, stelt ING, en brengt soms kosten met zich mee. Een allowancefaciliteit is makkelijker en kost niets, zegt de bank. ING heeft als beleid die af te sluiten bij een renteswap.
 Begin 2008 leende Peters, eigenaar van jeansketen Score en Chasin, € 13,5 mln van ING voor de aanschaf van commercieel vastgoed en voor herfinanciering van eerder verstrekt krediet. Van dit bedrag moest hij € 10 mln afdekken tegen renteschommelingen, zo eiste de bank. Dat deed Peters via een renteswap. Daarmee ruilt hij de variabele, en dus onzekere, driemaands Euribor-rente tegen een vaste rente van 4,45 procent.
 Als gevolg van de economische crisis is de Euribor-rente de afgelopen jaren gedaald tot historisch lage niveaus. Daardoor kreeg de renteswap een negatieve waarde. Duizenden mkb’ers zagen de waarde van hun renteswap dalen en negatief worden en moesten zogeheten margin call bijstorten.
 In het geval van Peters vulde ING het verlies aan uit de allowancefaciliteit, die de bank begin 2011 verhoogde van € 700.000 naar € 1,7 mln.
 Peters voelt zich misleid door ING, zo laat hij per e-mail weten. ‘Er werd mij een product opgedrongen dat ik niet wilde hebben en dat precies het tegenovergestelde deed als waar het voor bedoeld was, namelijk bescherming tegen de stijging van financieringslasten.’
 Andere advocaten zeggen dat veel meer niet-professionele partijen een allowancefaciliteit hebben afgesloten met de bank die hun een renteswap verkocht. Het gaat daarbij niet alleen om mkb’ers. Ook kan worden gedacht aan particulieren die vastgoed kochten als belegging en semipublieke instellingen zoals woningcorporaties.
 ‘Ik denk dat het niet bewuste misleiding was door ING’, zegt advocaat Rik Harmsen van kantoor Immix. ‘Maar de bank heeft klanten slecht uitgelegd waar die faciliteit voor diende.’Volgens advocate Chantal van den Borne van kantoor 2BW presenteerden ING en Rabo het als ‘een formaliteit, een kosteloos extraatje’.
 Als betrokken banken alle rentederivaten aan niet-professionele klanten moeten compenseren, gaat het om ruim € 5 mrd, zegt financieel adviseur Patrick van Gerwen, die jeansondernemer Peters bijstaat.
 Dat is het verschil tussen wat klanten hebben betaald voor de hun swaps en de kosten die zij hadden moeten maken om een eenvoudigere, minder risicovolle rentebescherming te kopen.
 Copyright © Het Financieele Dagblad, 2014. fd.nl
 Gerechtshof tikt ING op de vingers om rentederivaat (FD)2014-12-012019-03-17https://www.dejongeaccountants.nl/wp-content/uploads/2018/02/logo.pngDe Jonge Accountantshttps://www.dejongeaccountants.nl/wp-content/uploads/2018/02/logo.png200px200px
 De fiscale positie van de DGA in 2019
 Kamer steunt afwikkeling pensioen in eigen beheer
 Checklist inkomstenbelasting 2015
 Bespaar zo maar even 80% belasting en meer over uw spaargeld
 Nieuwe regels jaarrekening en jaarverslag
 Categorien Categorie selecteren Belastingen (3) Business (1) Inkomstenbelasting (2) Juridisch (1) Pensioen in eigen beheer (1) Verslaggeving (1)
 Archief Maand selecteren maart 2019 (1) maart 2016 (1) januari 2016 (1) oktober 2015 (2) september 2015 (2) december 2014 (1) oktober 2014 (1)


text:
Lag om ikraftträdande av de bestämmelser som... 1284/2000 - Ursprungliga författningar - FINLEX ®
 Du är här: Finlex › Lagstiftning › Ursprungliga författningar › 2000 › 1284/2000
 De bestämmelser som hör till området för lagstiftningen i den i Rom den 17 juli 1998 ingångna Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen gäller som lag sådana Finland har förbundit sig till dem.
 Justitieministeriet tar emot framställningar från Internationella brottmålsdomstolen om behandling av brottmål inom Internationella brottmålsdomstolens jurisdiktion, inbegripet begäran om utlämning för brott och om verkställighet av Internationella brottmålsdomstolens domar och beslut. Justitieministeriet skall antingen självt eller genom behöriga myndigheter verkställa framställningarna.
 Svar till Internationella brottmålsdomstolen förmedlas av justitieministeriet också då justitieministeriet inte självt har haft hand om verkställigheten, om inte något annat följer av framställningen.
 Vad som bestäms i 1 och 2 mom. hindrar inte Internationella brottmålsdomstolen att hålla kontakt direkt med behöriga myndigheter i Finland eller på diplomatisk väg eller genom Internationella kriminalpolisorganisationen eller någon annan behörig regional organisation.
 En person som vistas i Finland skall på Internationella brottmålsdomstolens framställning utlämnas till Internationella brottmålsdomstolen enligt domstolens framställning.
 Förfarandet vid utlämning följer i övrigt i tillämpliga delar lagen om utlämning för brott (456/1970).
 Behöriga finska myndigheter är skyldiga att lämna Internationella brottmålsdomstolen den begärda rättsliga hjälpen för behandling av brottmål som omfattas av domstolens behörighet.
 Rättslig hjälp skall lämnas med iakttagande i tillämpliga delar av förfarandet enligt lagen om internationell rättshjälp i straffrättsliga ärenden (4/1994), om inte något annat följer av begäran. När rättslig hjälp lämnas kan tvångsmedel användas enligt tvångsmedelslagen (450/1987).
 Ett vittne som i Finland har kallats för att höras av Internationella brottmålsdomstolen är skyldig att iaktta kallelsen.
 Myndigheterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att göra det lättare för ett vittne att iaktta kallelsen.
 Ett vittne som från Finland har kallats för att höras av Internationella brottmålsdomstolen skall på begäran erhålla förskott med iakttagande i tillämpliga delar av vad lagen om bestridande av bevisningskostnader med statens medel (666/1972) bestämmer om förskott.
 Begäran om förskott skall tillställas den tingsrätt som har haft hand om delgivningen till vittnet. Justitieministeriet fattar beslut om förskott på tingsrättens framställning.
 Ett utbetalt förskott kan återkrävas av ett vittne endast om han eller hon uteblir från rättegången eller annars underlåter att uppfylla den skyldighet som ligger till grund för kallelsen. Den tingsrätt som avses i 2 mom. beslutar på framställning av justitieministeriet om återkrav.
 Ett frihetsstraff som har utdömts av Internationella brottmålsdomstolen skall på begäran av domstolen verkställas i Finland enligt lagen om internationellt samarbete vid verkställighet av vissa straffrättsliga påföljder (21/1987). Vid verkställigheten av påföljden tillämpas inte vad som i lagens 3 § bestäms om förutsättningarna för verkställighet.
 Påföljden skall verkställas genom att nödvändiga förordnanden om verkställigheten utfärdas enligt 7 § i den lag som nämns i 1 mom.
 Internationella brottmålsdomstolens beslut om förverkande och återställande av egendom och ekonomisk vinning av brott skall i Finland verkställas med iakttagande i tillämpliga delar av lagen om internationellt samarbete vid verkställighet av vissa straffrättsliga påföljder. Vid verkställigheten av påföljden tillämpas inte vad som i lagens 3 § bestäms om förutsättningarna för verkställighet.
 Egendom och vinning av brottet skall på förordnande av justitieministeriet återställas enligt domstolens begäran.
 Böter och skadestånd som har utdömts av Internationella brottmålsdomstolen verkställs i Finland enligt domstolens begäran.


text:
 23.2.2017
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 46/22
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUT nr 201/2016
 av den 30 september 2016
 om ändring av bilaga IX (Finansiella tjänster) till EES-avtalet [2017/278]
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES-avtalet), särskilt artikel 98, och
 av följande skäl:
 (1)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/77/EG (1) ska införlivas med EES-avtalet.
 (2)
 EU:s och EES- och Eftastaternas finans- och ekonomiministrar välkomnade i sina slutsatser (2) av den 14 oktober 2014 i avtalet om införlivande av EU-förordningarna om inrättande av europeiska tillsynsmyndigheter i EES-avtalet den välavvägda lösningen mellan de avtalsslutande parterna, i vilken såväl uppbyggnaden av och målen för EU-förordningarna om inrättande av europeiska tillsynsmyndigheter (nedan kallade EU:s europeiska tillsynsmyndigheter) och EES-avtalet samt rättsliga och politiska begränsningar i EU och i EES- och Eftastaterna har beaktats.
 (3)
 EU:s och EES- och Eftastaternas finans- och ekonomiministrar betonade att Eftas övervakningsmyndighet, i enlighet med EES-avtalets tvåpelarstruktur, kommer att anta de beslut som riktas till de behöriga myndigheterna i EES- och Eftastaterna eller marknadsoperatörer i EES- och Eftastaterna. EU:s europeiska tillsynsmyndigheter kommer att vara behöriga att vidta åtgärder som inte är bindande, såsom antagande av rekommendationer och icke-bindande medling, även gentemot EES- och Eftastaternas behöriga myndigheter och marknadsoperatörer. Åtgärder på båda sidor ska om lämpligt föregås av samråd, samordning eller utbyte av information mellan EU:s europeiska tillsynsmyndigheter och Eftas övervakningsmyndighet.
 (4)
 För att säkerställa att expertis inom EU:s europeiska tillsynsmyndigheter integreras i förfarandet och konsekvens mellan de två pelarna kommer enskilda beslut och formella yttranden från Eftas övervakningsmyndighet som riktar sig till en eller flera enskilda behöriga myndigheter eller marknadsoperatörer i EES- och Eftastaterna att antas på grundval av utkast som utarbetas av EU:s behöriga europeiska tillsynsmyndighet. Detta kommer att bevara de centrala fördelarna med tillsyn genom en gemensam myndighet.
 (5)
 De avtalsslutande parterna är eniga om att detta beslut genomför det avtal som återspeglas i dessa slutsatser, och bör därför tolkas i överensstämmelse med de principer som de innehåller.
 (6)
 Bilaga IX till EES-avtalet bör därför ändras i enlighet med detta.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Följande ska införas efter punkt 31 h (Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010) i bilaga IX till EES-avtalet:
 ”31 i.
 32010 R 1095: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/77/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 84).
 Bestämmelserna i förordningen ska, för tillämpningen av detta avtal, tillämpas med följande anpassningar:
 a)
 Eftastaternas behöriga myndigheter och Eftas övervakningsmyndighet ska, utan rösträtt, med förbehåll för bestämmelserna i detta avtal, ha samma rättigheter och skyldigheter som de behöriga myndigheterna i EU:s medlemsstater i det arbete som utförs av Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), nedan kallad myndigheten, dess tillsynsstyrelse och alla förberedande organ inom myndigheten, inklusive interna kommittéer och paneler.
 Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 108 och 109 i detta avtal, ska myndigheten, men utan rösträtt, ha rätt att delta i arbetet i Eftas övervakningsmyndighet och dess förberedande organ när Eftas övervakningsmyndighet, med avseende på Eftastaterna, utför myndighetens uppgifter enligt detta avtal.
 Förfarandereglerna för myndigheten och Eftas övervakningsmyndighet ska ge full verkan åt deras deltagande, samt åt Eftastaternas behöriga myndigheter, i varandras arbete enligt vad som anges i detta avtal.
 b)
 Utan hinder av bestämmelserna i protokoll 1 till detta avtal, och såvida inte annat föreskrivs i detta avtal, ska ’medlemsstat(er)’ och ’behöriga myndigheter’, utöver deras innebörd i förordningen, anses inbegripa Eftastaterna och deras respektive behöriga myndigheter.
 c)
 Om inte annat fastställs i detta avtal ska myndighetens interna arbetsordning gälla i tillämpliga delar vad gäller frågor som rör Eftas behöriga myndigheter och finansmarknadsaktörer. Framför allt ska utarbetandet av utkast till Eftas övervakningsmyndighet omfattas av samma interna förfaranden som utarbetandet av beslut som antagits avseende liknande frågor som rör EU-medlemsstaterna, inklusive deras behöriga myndigheter och finansmarknadsaktörer.
 d)
 Om inte annat föreskrivs i detta avtal ska myndigheten och Eftas övervakningsmyndighet samarbeta, utbyta information och samråda med varandra vid tillämpningen av förordningen, i synnerhet innan åtgärder vidtas.
 I händelse av tvist mellan myndigheten och Eftas övervakningsmyndighet ska myndighetens ordförande och kollegiet i Eftas övervakningsmyndighet, när det gäller administrationen av bestämmelserna i förordningen, med beaktande av hur brådskande ärendet är, utan onödigt dröjsmål sammankalla till ett möte för att nå samförstånd. Om sådant samförstånd inte uppnås får myndighetens ordförande eller Eftas övervakningsmyndighets kollegium begära att de avtalsslutande parterna hänskjuter frågan till gemensamma EES-kommittén som ska behandla den i enlighet med artikel 111 i detta avtal, vilken ska gälla i tillämpliga delar. I enlighet med artikel 2 i gemensamma EES-kommitténs beslut nr 1/94 av den 8 februari 1994 om antagande av arbetsordningen för gemensamma EES-kommittén (EGT L 85, 30.3.1994, s. 60) får en avtalsslutande part begära omedelbart anordnande av möten under brådskande omständigheter. Trots vad som sägs i denna punkt får en avtalsslutande part när som helst hänskjuta ärendet till gemensamma EES-kommittén på eget initiativ i enlighet med artiklarna 5 och 111 i detta avtal.
 e)
 Hänvisningar till andra rättsakter i förordningen ska betraktas som relevanta i den mån och i den form som rättsakterna är införlivade i detta avtal.
 f)
 Artikel 1.4 ska, med avseende på Eftastaterna, ha följande lydelse:
 ’Denna förordning ska inte påverka Eftas övervakningsmyndighets befogenheter, särskilt befogenheten i enlighet med artikel 31 i avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol, att säkerställa överensstämmelse med EES-avtalet eller det avtalet’.
 g)
 Artikel 9.5 ska ändras på följande sätt:
 i)
 Orden ’myndigheten’ i första stycket ska, med avseende på Eftastaterna, ersättas med ’Eftas övervakningsmyndighet’.
 ii)
 Det andra och tredje stycket ska, med avseende på Eftastaterna, ha följande lydelse:
 ’Beslut av Eftas övervakningsmyndighet ska utan onödigt dröjsmål antas på grundval av utkast som utarbetas av myndigheten på eget initiativ eller på begäran av Eftas övervakningsmyndighet.
 Eftas övervakningsmyndighet ska med lämpliga mellanrum se över det beslut som avses i de två första styckena, dock minst en gång var tredje månad. Om beslutet inte förlängts efter dessa tre månader ska det automatiskt upphöra att gälla.
 Eftas övervakningsmyndighet ska så snart som möjligt efter antagandet av det beslut som avses i de två första styckena underrätta myndigheten om den dag de upphör att gälla. I god tid före utgången av den tremånadersperiod som avses i tredje stycket, ska myndigheten till Eftas övervakningsmyndighet lämna slutsatser, som vid behov åtföljs av ett förslag. Eftas övervakningsmyndighet får underrätta myndigheten om alla förändringar den anser relevant för översynen.
 En Eftastat får begära att Eftas övervakningsmyndighet omprövar sina beslut. Eftas övervakningsmyndighet ska översända denna begäran till myndigheten. I detta fall ska myndigheten i enlighet med det förfarande som anges i artikel 44.1 andra stycket, överväga att utarbeta ett nytt utkast till Eftas övervakningsmyndighet.
 Om myndigheten ändrar eller återkallar ett beslut samtidigt med det beslut som antogs av Eftas övervakningsmyndighet ska myndigheten utan onödigt dröjsmål utarbeta ett utkast till Eftas övervakningsmyndighet.’
 h)
 I artikel 16.4 ska orden ’Eftastaternas ständiga kommitté och Eftas övervakningsmyndighet’ införas efter ’kommissionen’.
 i)
 Artikel 17 ska ändras på följande sätt:
 i)
 Orden ’unionsrätten’ ska ersättas med ’EES-avtalet’.
 ii)
 I punkt 1 ska orden ’eller Eftas övervakningsmyndighet, allt efter omständigheterna,’ införas efter ’myndigheten’.
 iii)
 I punkt 2 ska orden ’Eftastaternas ständiga kommitté, Eftas övervakningsmyndighet’ införas efter ’kommissionen’.
 iv)
 Följande stycke ska läggas till i punkt 2:
 ’Om myndigheten utreder påstådda överträdelser eller underlåtelser att tillämpa EES-avtalet med beaktande av en behörig myndighet i en Eftastat ska den underrätta Eftas övervakningsmyndighet om arten av och syftet med utredningen och därefter regelbundet förse den med nödvändig uppdaterad information så att Eftas övervakningsmyndighet på lämpligt sätt kan utföra sina uppgifter enligt punkterna 4 och 6.’
 v)
 Det andra stycket i punkt 3 ska, med avseende på Eftastaterna, ha följande lydelse:
 ’Den behöriga myndigheten ska inom tio arbetsdagar från mottagandet av rekommendationen, underrätta myndigheten och Eftas övervakningsmyndighet om de åtgärder den har vidtagit, eller avser att vidta, för att säkerställa överensstämmelse med EES-avtalet.’
 vi)
 Punkterna 4 och 5 ska, med avseende på Eftastaterna, ha följande lydelse:
 ’4. Om den behöriga myndigheten inte har rättat sig efter EES-avtalet inom en månad från mottagandet av myndighetens rekommendation får Eftas övervakningsmyndighet avge ett formellt yttrande med krav på den behöriga myndigheten att vidta nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter EES-avtalet. Eftas övervakningsmyndighet ska i sitt formella yttrande beakta myndighetens rekommendation.
 Eftas övervakningsmyndighet ska avge ett sådant formellt yttrande senast tre månader efter antagandet av rekommendationen. Eftas övervakningsmyndighet får förlänga denna tidsfrist med en månad.
 Formella yttranden från Eftas övervakningsmyndighet ska, utan onödigt dröjsmål, antas på grundval av utkast som utarbetas av myndigheten på eget initiativ eller på begäran från Eftas övervakningsmyndighet.
 De behöriga myndigheterna ska förse myndigheten och Eftas övervakningsmyndighet med all nödvändig information.
 5. Den behöriga myndigheten ska inom tio arbetsdagar från mottagandet av det formella yttrande som avses i punkt 4, underrätta myndigheten och Eftas övervakningsmyndighet om de åtgärder den har vidtagit, eller avser att vidta, för att rätta sig efter det formella yttrandet.’
 vii)
 Med avseende på Eftastaterna ska orden i punkt 6 första stycket ’utan att det påverkar kommissionens befogenheter i enlighet med artikel 258 i EUF-fördraget’ ersättas med ’utan att det påverkar befogenheterna för Eftas övervakningsmyndighet i enlighet med artikel 31 i avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol’ och ’myndigheten’ ska ersättas med ’Eftas övervakningsmyndighet’.
 viii)
 Det andra stycket i punkt 6 ska, med avseende på Eftastaterna, ha följande lydelse:
 ’Beslut av Eftas övervakningsmyndighet ska utan onödigt dröjsmål antas på grundval av utkast som utarbetas av myndigheten på eget initiativ eller på begäran från Eftas övervakningsmyndighet.’
 ix)
 Punkt 8 ska, med avseende på Eftastaterna, ha följande lydelse:
 ’8. Eftas övervakningsmyndighet ska årligen offentliggöra information om vilka behöriga myndigheter och finansmarknadsaktörer i Eftastaterna som inte har följt de formella yttranden eller beslut som avses i punkterna 4 och 6.’.
 j)
 Artikel 18 ska ändras på följande sätt:
 i)
 Orden ’myndigheten’ i punkterna 3 och 4 ska, med avseende på Eftastaterna, ersättas med ’Eftas övervakningsmyndighet’.
 ii)
 Följande stycke ska läggas till i punkterna 3 och 4:
 ’Beslut av Eftas övervakningsmyndighet ska utan onödigt dröjsmål antas på grundval av utkast som utarbetas av myndigheten på eget initiativ eller på begäran från Eftas övervakningsmyndighet.’
 iii)
 Orden i punkt 4 ’utan att det påverkar kommissionens befogenheter i enlighet med artikel 258 i EUF-fördraget’ ska, med avseende på Eftastaterna, ersättas med ’utan att det påverkar befogenheterna för Eftas övervakningsmyndighet i enlighet med artikel 31 i avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol.’
 k)
 Artikel 19 ska ändras på följande sätt:
 i)
 I punkt 1 ska orden ’eller Eftas övervakningsmyndighet, allt efter omständigheterna,’ införas efter ’myndigheten’.
 ii)
 I punkt 3 ska ’i EU-medlemsstaterna’ införas efter ’med bindande verkan för de berörda behöriga myndigheterna’.
 iii)
 Följande stycken ska läggas till i punkt 3:
 ’Om det enbart är de behöriga myndigheterna i Eftastaterna som berörs, och om dessa myndigheter inte lyckas nå en överenskommelse inom den förlikningsfas som avses i punkt 2, får Eftas övervakningsmyndighet fatta ett beslut för att lösa tvisten och ålägga dem att vidta en specifik åtgärd eller avstå från en åtgärd, med bindande verkan för de berörda behöriga myndigheterna, för att säkerställa överensstämmelse med EES-avtalet.
 Om de behöriga myndigheterna i en eller flera EU-medlemsstater och en eller flera Eftastater berörs, och om dessa myndigheter inte lyckas nå en överenskommelse inom den förlikningsfas som avses i punkt 2, får myndigheten och Eftas övervakningsmyndighet fatta ett beslut för att lösa tvisten och ålägga dem att vidta en specifik åtgärd eller avstå från en åtgärd, med bindande verkan för de berörda behöriga myndigheterna för att säkerställa överensstämmelse med EES-avtalet.
 Beslut av Eftas övervakningsmyndighet ska utan onödigt dröjsmål antas på grundval av utkast som utarbetas av myndigheten på eget initiativ eller på begäran från Eftas övervakningsmyndighet.’
 iv)
 Orden i punkt 4 ’utan att det påverkar kommissionens befogenheter i enlighet med artikel 258 i EUF-fördraget’ ska, med avseende på Eftastaterna, ersättas med ’utan att det påverkar befogenheterna för Eftas övervakningsmyndighet i enlighet med artikel 31 i avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol’, ’myndigheten’ ska ersättas med ’Eftas övervakningsmyndighet’ och ’unionsrätten’ ska ersättas med ’EES-avtalet’.
 v)
 I punkt 4 ska följande stycke läggas till:
 ’Beslut av Eftas övervakningsmyndighet ska utan onödigt dröjsmål antas på grundval av utkast som utarbetas av myndigheten på eget initiativ eller på begäran från Eftas övervakningsmyndighet.’.
 l)
 Följande stycken ska läggas till i artikel 20:
 ’Om det enbart är de behöriga myndigheterna i Eftastaterna som berörs, får Eftas övervakningsmyndighet fatta ett beslut i enlighet med artiklarna 19.3 och 19.4.
 Om de behöriga myndigheterna i en eller flera EU-medlemsstater och en eller flera Eftastater berörs får myndigheten respektive Eftas övervakningsmyndighet anta ett beslut i enlighet med artiklarna 19.3 och 19.4.
 Beslut av Eftas övervakningsmyndighet ska utan onödigt dröjsmål antas på grundval av utkast som, när så är lämpligt, utarbetas av myndigheten, den europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) och/eller Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), på eget initiativ eller på begäran från Eftas övervakningsmyndighet. Myndigheten, den europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) och Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) ska, när så är lämpligt, i enlighet med artikel 56, nå fram till gemensamma ståndpunkter och anta beslut och/eller utkast samtidigt.’
 m)
 I artikel 21.4 ska orden ’, eller Eftas övervakningsmyndighet, allt efter omständigheterna,’ införas efter ’myndigheten’.
 n)
 I artiklarna 22.4 och 34.1 ska orden ’, Eftas övervakningsmyndighet eller Eftastaternas ständiga kommitté’ införas efter ’Europaparlamentet, rådet eller kommissionen’.
 o)
 I artikel 35.5 ska orden ’, till den nationella centralbanken’ inte gälla Liechtenstein.
 p)
 I artikel 38 ska följande ändringar göras med avseende på Eftastaterna:
 i)
 Orden ’myndigheten’, ’myndigheten och kommissionen’, ’myndigheten, kommissionen’ och ’kommissionen och myndigheten’ ska ersättas med ’Eftas övervakningsmyndighet’.
 ii)
 ’Rådet’ ska ersättas med ’Eftastaternas ständiga kommitté’.
 iii)
 Följande stycke ska läggas till efter fjärde stycket i punkt 2:
 ’Eftas övervakningsmyndighet ska utan onödigt dröjsmål översända den berörda Eftastatens anmälan till myndigheten och kommissionen. Beslutet av Eftas övervakningsmyndighet att behålla, ändra eller återkalla ett beslut ska fattas på grundval av utkast som utarbetas av myndigheten på eget initiativ eller på begäran av Eftas övervakningsmyndighet.’
 iv)
 Följande stycke ska läggas till efter tredje stycket i punkt 3:
 ’Eftas övervakningsmyndighet ska utan onödigt dröjsmål översända Eftastatens anmälan till myndigheten, kommissionen och rådet.’
 v)
 Följande stycke ska läggas till efter första stycket i punkt 4:
 ’Eftas övervakningsmyndighet ska utan onödigt dröjsmål översända Eftastatens anmälan till myndigheten, kommissionen och rådet.’
 vi)
 Följande punkt ska läggas till:
 ’6. Om ett beslut, i ett ärende som omfattas av artikel 19.3 jämförd med artikel 20 som, i förekommande fall, avser en tvist som också inbegriper de behöriga myndigheterna i en eller flera Eftastater, uppskjuts eller upphör att gälla enligt denna artikel ska ett samtidigt beslut av Eftas övervakningsmyndighet i ärendet i fråga också uppskjutas eller upphöra att gälla.
 Om myndigheten, i dessa ärenden, ändrar eller återkallar sitt beslut ska myndigheten utan onödigt dröjsmål utarbeta ett utkast till Eftas övervakningsmyndighet.’.
 q)
 Artikel 39 ska ändras på följande sätt:
 i)
 Följande stycke ska läggas till i punkt 1:
 ’När myndigheten utarbetar ett utkast till Eftas övervakningsmyndighet enligt denna förordning ska myndigheten underrätta Eftas övervakningsmyndighet, ange en tidsfrist inom vilken Eftas övervakningsmyndighet får godkänna varje fysisk eller juridisk person, inbegripet behöriga myndigheter, som är mottagare av det beslut som ska fattas, lämna synpunkter i ärendet med full hänsyn till hur brådskande och komplex frågan är samt vilka konsekvenser den kan få.’
 ii)
 Följande stycken ska läggas till i punkt 4:
 ’Om Eftas övervakningsmyndighet har fattat ett beslut i enlighet med artiklarna 18.3 eller 18.4 ska den med lämpliga mellanrum ompröva det beslutet. Eftas övervakningsmyndighet ska underrätta myndigheten om en kommande översyn, samt om alla förändringar som är relevanta för översynen.
 Beslutet från Eftas övervakningsmyndighet att ändra eller återkalla ett beslut ska fattas på grundval av utkast som utarbetas av myndigheten. I god tid före varje planerad översyn ska myndigheten till Eftas övervakningsmyndighet lämna slutsatser, som vid behov åtföljs av ett förslag.’
 iii)
 Orden i punkt 5 ’eller Eftas övervakningsmyndighet, allt efter omständigheterna,’ ska, med avseende på Eftastaterna, införas efter ’myndigheten’.
 r)
 Artikel 40.1 ska ändras enligt följande:
 i)
 I led b ska följande införas efter ’medlemsstat’:
 ’och, utan rösträtt, varje Eftastats chef för den nationella offentliga myndighet som är behörig att utöva tillsyn över finansmarknadsaktörer’.
 ii)
 I punkt e ska orden ’och Eftas övervakningsmyndighet’ införas efter ’myndigheterna’.
 s)
 Artikel 43 ska ändras på följande sätt:
 i)
 I punkt 2 ska orden ’utarbeta utkast till Eftas övervakningsmyndighet’ införas efter ’beslut’.
 ii)
 I punkterna 4 och 6 ska orden ’Eftas övervakningsmyndighet, Eftastaternas ständiga kommitté’ införas efter ’rådet’.
 t)
 Artikel 44 ska ändras på följande sätt:
 i)
 Följande stycke ska läggas till i punkt 1:
 ’Bestämmelserna i denna punkt ska tillämpas i tillämpliga delar när det gäller utkast som utarbetas för Eftas övervakningsmyndighet enligt respektive bestämmelser i denna förordning.’
 ii)
 I punkt 4 ska orden ’samt företrädaren för Eftas övervakningsmyndighet’ införas efter ’verkställande direktören’.
 iii)
 Följande stycke ska läggas till i punkt 4:
 ’Eftastaternas ledamöter av tillsynsstyrelsen i enlighet med artikel 40.1 b ska ha rätt att delta i diskussioner i tillsynsstyrelsen som avser enskilda finansmarknadsaktörer.’.
 u)
 I artikel 57.2 ska följande ord införas efter ’medlemsstat’:
 ’samt en företrädare på hög nivå för den relevanta behöriga myndigheten från varje Eftastat och en företrädare för Eftas övervakningsmyndighet.’
 v)
 Följande stycke ska läggas till i artikel 60.4:
 ’Om överklagandet gäller ett beslut som myndigheten antagit i enlighet med artikel 19 jämförd med artikel 20, allt efter omständigheterna, i ett ärende där tvisten omfattar även de behöriga myndigheterna i en eller flera Eftastater ska överklagandenämnden anmoda den berörda behöriga Eftamyndigheten att inom en fastställd tidsfrist avge yttranden över meddelanden från parterna i överklagandeförfarandet. Den behöriga Eftamyndighet som deltar ska ha rätt att göra muntliga framställningar.’
 w)
 Följande stycken ska läggas till i artikel 62.1 a:
 ’Eftas nationella offentliga myndigheter ska bidra ekonomiskt till myndighetens budget i enlighet med denna punkt.
 Vid fastställandet av obligatoriska bidrag från Eftas nationella offentliga myndigheter som är behöriga att utöva tillsyn över finansmarknadsaktörer enligt denna punkt, ska viktningen av varje Eftastat vara följande:
 Island: 2
 Liechtenstein: 1
 Norge: 7’
 x)
 Följande ska läggas till i artikel 67:
 ’Eftastaterna ska tillämpa protokollet (nr 7) om Europeiska unionens immunitet och privilegier som fogas till fördraget om Europeiska unionen och till EUF-fördraget på myndigheten och dess personal.’
 y)
 Följande punkt ska läggas till i artikel 68:
 ’5. Genom undantag från artiklarna 12.2 a och 82.3 a i anställningsvillkoren för övriga anställda får medborgare i Eftastaterna som åtnjuter fullständiga medborgerliga rättigheter anställas på kontrakt av myndighetens verkställande direktör.”
 Genom undantag från artiklarna 12.2 e, 82.3 e och 85.3 i anställningsvillkoren för övriga anställda, ska myndigheten, när det gäller dess personal, bedöma de språk som avses i artikel 129.1 i EES-avtalet som språk som avses i artikel 55.1 i fördraget om Europeiska unionen.’
 z)
 Följande punkt ska läggas till i artikel 72:
 ’4. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar ska, för tillämpningen av den här förordningen, gälla för Eftastaternas behöriga myndigheter när det gäller handlingar som utarbetas av myndigheten.’”
 Artikel 2
 Texterna till förordning (EU) nr 1095/2010 på isländska och norska, som ska offentliggöras i EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning, ska vara giltiga.
 Artikel 3
 De avtalsslutande parterna ska se över den ram som upprättas i enlighet med detta beslut, och beslut nr 198/2016, nr 199/2016, nr 200/2016 senast i slutet av år 2021 för att säkerställa en fortsatt effektiv och enhetlig tillämpning av gemensamma regler och gemensam tillsyn i hela EES.
 Artikel 4
 Detta beslut träder i kraft den 1 oktober 2016, eller dagen efter den sista anmälan i enlighet med artikel 103.1 i EES-avtalet, beroende på vilket som inträffar senast (*1).
 Artikel 5
 Detta beslut ska offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning.
 Utfärdat i Bryssel den 30 september 2016.
 På gemensamma EES-kommitténs vägnar
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 Ordföranden
 (1) EUT L 331, 15.12.2010, s. 84.
 (2) Rådets slutsatser – EU:s och EES- och Eftastaternas finans- och ekonomiministrar, 14178/1/14 REV 1.
 (*1) Inga konstitutionella krav angivna.
 Gemensam förklaring av de avtalsslutande parterna till beslut nr 201/2016 om införlivade av förordning (EU) nr 1095/2010 i EES-avtalet
 I enlighet med artikel 1.5 i förordning (EU) nr 1095/2010 ska Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), nedan kallad myndigheten, handla självständigt och objektivt och uteslutande i unionens intresse. Till följd av att denna förordning införlivas i EES-avtalet, kommer de behöriga myndigheterna i Eftastaterna, men utan rösträtt, ha samma rättigheter som EU-medlemsstaternas behöriga myndigheter i myndighetens verksamhet.
 Därför, och med full respekt för myndighetens oberoende är de avtalsslutande parterna till EES-avtalet eniga om att myndigheten, när den handlar enligt bestämmelserna i EES-avtalet, ska handla i det gemensamma intresset för samtliga avtalsslutande parter i EES-avtalet.


type: legislation

text:
 27.3.2020
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 94/11
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2020/449
 z dne 25. marca 2020
 o spremembi Uredbe (ES) št. 1484/95 v zvezi z določitvijo reprezentativnih cen v sektorjih perutninskega mesa in jajc ter za albumine iz jajc
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (1) ter zlasti člena 183(b) Uredbe,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 510/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o trgovinskih režimih za nekatero blago, pridobljeno s predelavo kmetijskih proizvodov, in razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 1216/2009 in (ES) št. 614/2009 (2) ter zlasti člena 5(6)(a) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Uredba Komisije (ES) št. 1484/95 (3) določa podrobna pravila za izvajanje sistema dodatnih uvoznih dajatev in reprezentativne cene v sektorjih perutninskega mesa in jajc ter za albumine iz jajc.
 (2)
 Iz rednega spremljanja podatkov, ki so podlaga za določanje reprezentativnih cen za proizvode v sektorjih perutninskega mesa in jajc ter za albumine iz jajc, sledi, da je treba spremeniti reprezentativne cene za uvoz nekaterih proizvodov ob upoštevanju odstopanja cen glede na poreklo.
 (3)
 Uredbo (ES) št. 1484/95 bi bilo zato treba spremeniti.
 (4)
 Ker se mora ta ukrep začeti uporabljati čim prej po objavi posodobljenih podatkov, bi morala ta uredba začeti veljati na dan objave –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Priloga I k Uredbi (ES) št. 1484/95 se nadomesti z besedilom iz Priloge k tej uredbi.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 25. marca 2020
 Za Komisijo
 V imenu predsednice
 María Ángeles BENÍTEZ SALAS
 Vršilka dolžnosti generalne direktorice
 Generalni direktorat za kmetijstvo in razvoj podeželja
 (1) UL L 347, 20.12.2013, str. 671.
 (2) UL L 150, 20.5.2014, str. 1.
 (3) Uredba Komisije (ES) št. 1484/95 z dne 28. junija 1995 o podrobnih pravilih za izvajanje sistema dodatnih uvoznih dajatev in o določitvi reprezentativnih cen v sektorju za perutninsko meso in v sektorju za jajca ter za albumine iz jajc in o razveljavitvi Uredbe št. 163/67/EGS (UL L 145, 29.6.1995, str. 47).
 PRILOGA
 „PRILOGA I
 Oznaka KN
 Poimenovanje blaga
 Reprezentativna cena
 (v EUR/100 kg)
 Varščina iz člena 3
 (v EUR/100 kg)
 Poreklo (1)
 0207 12 90
 Trupi perutnine vrste Gallus domesticus, znani kot 65 % perutnina, zamrznjeni
 129,1
 0
 AR
 0207 14 10
 Kosi perutnine vrste Gallus domesticus brez kosti, zamrznjeni
 221,8
 198,3
 267,8
 222,3
 24
 31
 10
 23
 AR
 BR
 CL
 TH
 1602 32 11
 Pripravljeni proizvodi iz perutnine vrste Gallus domesticus, nekuhani
 310,6
 0
 BR
 (1) Nomenklatura držav, določena v Uredbi Komisije (EU) št. 1106/2012 z dne 27. novembra 2012 o izvajanju Uredbe (ES) št. 471/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o statistiki Skupnosti o zunanji trgovini z državami nečlanicami v zvezi s posodabljanjem nomenklature držav in ozemelj (UL L 328, 28.11.2012, str. 7).“