type: wikipedia

text:
 Carriera
 Scrive per Repubblica. Ha indagato e raccontato la condizione del lavoro precario giovanile.
 Tra il 2006 e il 2009 ha scritto per D - la Repubblica delle donne reportage sui giovani, nuove tendenze del lavoro e sui viaggi.
 Nel 2022 realizza per Repubblica la serie dal titolo L'estate che mi ha cambiato la vita .
 Come scrittore esordisce nel 2008 per la casa editrice Giulio Einaudi Editore con il libro Senza volo. Storie e luoghi per viaggiare con lentezza. Il testo, giunto a marzo 2017 alla sua settima edizione, “è una sorta di vademecum del viaggiare" in cui sono raccolte "avventure narrate con sensibilità poetica".
 Nel giugno 2016 esce, per la Casa editrice Giuseppe Laterza & figli, il suo secondo libro, la raccolta di racconti di viaggio dal titolo La libertà viaggia in treno nella collana Robinson/Letture. Lo scrittore Paolo Di Paolo su La Repubblica (quotidiano) lo ha inserito tra "i più interessanti esperimenti letterari di questi anni" di narrazione di viaggio.
 Nel maggio 2017 esce, per la casa editrice Giulio Einaudi Editore, la raccolta di racconti dal titolo "Controvento" dove vengono narrate le storie di chi, come Frida Kahlo, David Bowie, Paul Gauguin, Fernando Pessoa, Keith Jarrett, Oscar Niemeyer e altri ancora, attraversando un ponte, mettendosi su una strada, salendo su un autobus, o un treno, ha trovato in un giorno, in un istante, il modo di cambiare e trasformarsi. Nel libro, Pace riesce a restituire il dono inestimabile dell'opportunità, dello snodo consolatorio quello che ti fa credere che non importa ciò che è ma ciò che sarà". Il viaggio viene qui mostrato in tutte le sue numerose forme e sfaccettature. Con il testo vince il Premio letterario Albatros Città di Palestrina - Giuria degli studenti. "Controvento", alla fine dell'anno, risulta tra i libri più venduti del 2017. Con il testo vince l'edizione 2020/2021 del Premio Letterario Vallombrosa.
 Il 28 maggio 2019 pubblica, con la casa editrice Giulio Einaudi Editore, il suo quarto libro dal titolo "Scintille". Una raccolta di racconti che esplora la natura incerta e vertiginosa dei legami e delle relazioni che segnano la vita di ciascuno. Con il testo vince il Premio Internazionale di Letteratura Città di Como 2019 e il Premio Ceppo Racconto per la 64' edizione del Premio Ceppo Pistoia.
 Nel luglio 2020 esce, per la Casa editrice Giuseppe Laterza & figli, il suo quinto libro, la raccolta di racconti di viaggio dal titolo "Passaggi segreti" nella collana Robinson/Letture. Con il testo è finalista del Premio nazionale di letteratura naturalistica Parco Majella.
 Nel maggio 2022 esce, per la casa editrice Giulio Einaudi Editore, la raccolta di racconti dal titolo "La più bella estate" dove vengono narrate storie emblematiche di protagonisti, come Amy Winehouse, Carlos Kleiber, Vincent van Gogh, Vladimir Nabokov, Marilyn Monroe, Emil Cioran e altri ancora, che hanno preso vita durante i giorni della stagione più legata al desiderio. Dal libro è stato ricavato un podcast in cinque puntate.
 Opere
 Libri
 “Senza volo. Storie e luoghi per viaggiare con lentezza” (Einaudi, 2008) ISBN 978-88-06-19207-5
 “Senza volo. Storie e luoghi per viaggiare con lentezza” (Einaudi, 2016) ISBN 978-88-06-22985-6
 “La libertà viaggia in treno” (Laterza, 2016) ISBN 978-88-58-12462-8
 “La libertà viaggia in treno” (Laterza, 2018) ISBN 978-88-58-13153-4
 “Controvento” (Einaudi, 2017) ISBN 978-88-06-23275-7
 “Scintille. Storie e incontri che decidono i nostri destini” (Einaudi, 2019) ISBN 978-88-06-24086-8
 “Passaggi segreti” (Laterza, 2020) ISBN 978-88-58-13968-4
 “La più bella estate” (Einaudi, 2022) ISBN 978-88-06-24763-8
 Podcast
 La più bella estate, storie di una stagione in cui tutto è possibile (la Repubblica 2022) https://www.repubblica.it/podcast/storie/la-piu-bella-estate/stagione1/
 Riconoscimenti
 Vincitore Premio Albatros Città di Palestrina - Giuria degli studenti 2018
 Vincitore Premio Internazionale di Letteratura Città di Como 2019
 Vincitore Premio Ceppo Racconto Premio Ceppo Pistoia 2020
 Vincitore Premio Letterario Vallombrosa 2020/21
 Note
 Voci correlate
 Reportage
 Viaggio
 Letteratura di viaggio
 Altri progetti
 Collegamenti esterni
 , Enciclopedia Online, Istituto dell'Enciclopedia Italiana
 Federico Pace e La libertà viaggia in treno intervista a Radio Rai 3 Fahrenheit (programma radiofonico) del 21/07/2016
 Scrittori di viaggio


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ
 Βρυξέλλες, 16.12.1998
 COM(1998) 765 τελικό
 Πρόταση
 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ (ΕΚ) ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ
 για την καχανομή, για χο 1999 ορισμένων αλιευτικών ποσοσχώσεων μεχαξύ χων κραχών μελών για σκάφη
 που αλιεύουν στην αποκλεισχική οικονομική ζώνη της Νορβηγίας και την αλιευχική ζώνη γύρω από χο Jan
 Mayen
 (υποβληθείσα από την Επιτροπή)
 ---pagebreak--- ---pagebreak--- ΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗ
 Η Κοινότηχα και η Νορβηγία προέβησαν σε διαβουλεύσεις σχο Bergen από 11 έως 12 Νοεμβρίου
 1998 και σχις Βρυξέλλες από 25 έως 27 Νοεμβρίου 1998, οι οποίες κατέληξαν σε συμφωνία
 σχετικά με τις αμοιβαίες αλιευτικές ρυθμίσεις για το 1999.
 Η Κοινότητα διεξήγαγε επίσης διαβουλεύσεις με τη Νορβηγία για λογαριασμό της Σουηδίας, οι
 οποίες κατέληξαν σε συμφωνία για τον καθορισμό των αλιευτικών ρυθμίσεων για το 1999.
 Σύμφωνα με την πράξη προσχώρησης της Αυστρίας, της Φινλανδίας και της Σουηδίας, η
 διαχείριση των αλιευτικών συμφωνιών που συνάφθηκαν από τις χώρες αυτές με τρίτες χώρες
 εξασφαλίζεται από την Κοινότητα.
 Σκοπός της παρούσας πρότασης για κανονισμό του Συμβουλίου είναι να κατανεμηθούν μεταξύ τ(ον
 κρατών μελών οι διαθέσιμες ποσοστώσεις για το 1999 στη νορβηγική ζώνη στο πλαίσιο των
 προαναφερθεισών ρυθμίσεων.
 e:\council\regulati\norway\eurnorw\1999\elpm.doc
 ---pagebreak--- Πρόταση
 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ J99 ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ
 της.... Δεκεμβρίου 1998
 για την κατανομή, για χο 1999 ορισμένων αλιευχικών ποσοσχώσεων μεχαξύ χων κραχών μελών για σκάφη
 που αλιεύουν στην αποκλεισχική οικονομική ζώνη της Νορβηγίας και την αλιευχική ζώνη γύρω από χο Jan
 Mayen
 ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ,
 Έχονχας υπόψη:
 τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας,
 τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 3760/92 του Συμβουλίου, της 20ής Δεκεμβρίου 1992, για τη θέσπιση
 κοινοτικού συστήματος για την αλιεία και την υδατοκαλλιέργεια1, και ιδίως το άρθρο 8 παράγραφος 4,
 την πρόταση της Επιτροπής,
 Εκτιμώντας:
 ότι η Κοινότητα και η Νορβηγία προέβησαν σε διαβουλεύσεις σχετικά με τα αμοιβαία αλιευτικά
 δικαιώματα τους για το 1999 και ιδίως σχετικά με την κατανομή ορισμένων αλιευτικών ποσοστώσεων σε
 κοινοτικά σκάφη στη νορβηγική αλιευτική ζώνη·
 ότι σύμφωνα με τα άρθρα 96 και 124 της Πράξης Προσχώρησης της Αυστρίας, Φινλανδίας και Σουηδίας, η
 διαχείριση των αλιευτικών συμφωνιών που συνάφθηκαν από τη Δημοκρατία της Φινλανδίας και το
 Βασίλειο της Σουηδίας με τρίτες χώρες εξασφαλίζεται από την Κοινότητα·
 ότι σύμφωνα με τη διαδικασία που προβλέπεχαι στην αλιευχική συμφωνία της 9ης Δεκεμβρίου 1976 μεταξύ
 χου Βασιλείου της Σουηδίας και χου Βασιλείου της Νορβηγίας, η Κοινότητα προέβη για λογαριασμό της
 Σουηδίας, σε διαβουλεύσεις με τη Νορβηγία σχεχικά με χα αλιευχικά δικαιώματα χους το 1999·
 ότι προκειμένου να εξασφαλισθεί αποτελεσματική διαχείριση των διαθέσιμων αλιευτικών δυνατοτήτων, οι
 εν λόγω δυνατότητες θα πρέπει να κατανεμηθούν μεταξύ των κρατών μελών ως ποσοστώσεις σύμφωνα με
 το άρθρο 8 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 3760/92·
 ότι οι αλιευτικές δραστηριότητες που αναφέρονται στον παρόντα κανονισμό υπόκεινται στα μέτρα ελέγχου
 που προβλέπονται στον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 2847/93 του Συμβουλίου της 12ης Οκτωβρίου 1993, για τη
 θέσπιση συστήματος ελέγχου της κοινής αλιευτικής πολιτικής2 ·
 ότι δεν επετεύχθη καμία συμφωνία με την Νορβηγία ως προς το εάν οι διαθέσιμες αλιευτικές δυνατότητες
 πρέπει να υπόκεινται στον κανονισμό του Συμβουλίου (ΕΚ) αριθ. 847/96 της 6ης Μαΐου 1996 για τη
 θέσπιση πρόσθετων όρων για την ετήσια διαχείριση των TAC και των ποσοστώσεων3,
 1
 ΕΕ αριθ. L 389 της 31.12.1992, σ. 1. Κανονισμός που τροποποιήθηκε από τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1181 /98 (ΕΕ
 αριθ. L 164 της 09.06.1998, σ. 1 ).
 2
 ΕΕ αριθ. L 261 της 20.10.1993, σ. 1 Κανονισμός που τροποποιήθηκε από τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 2205/97 (ΕΕ
 αριθ. L 304 της 07.11.1997, σ. 1).
 3
 ΕΕαριθ. L 115 της 09.05.1996, σ. 3.
 e:\council\regulatl\norway\eurnorw\1999\elpm.doc 2
 ---pagebreak--- όχι για επιχακχικούς λόγους κοινού συμφέρονχος, ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει από την Ι η
 Ιανουαρίου 1999.
 ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
 Άρθρο 1
 Ι. Από την 1η Ιανουαρίου μέχρι την 31η Δεκεμβρίου 1999 τα σκάφη που φέρουν τη σημαία κράτους
 μέλους επιτρέπεται να αλιεύουν:
 στα ύδατα που υπάγονται στην αποκλειστική οικονομική ζώνη της Νορβηγίας βορείως των
 62°00'Β ή εντός της αλιευτικής ζώνης γύρω από το Jan Mayen, εντός των ορίων των
 ποσοστώσεων που παρατίθενται στο παράρτημα Ι·
 στα ύδατα που υπάγονται στην αποκλειστική οικονομική ζώνη της Νορβηγίας νοτίως των
 62°00'Β, και εντός των ορίων των ποσοστώσεων παρατίθενται στο παράρτημα II.
 Άρθρο 2
 Η αλίευση των ποσοστώσεων που προβλέπονται στα παραρτήματα Ι και II δεν υπόκειται στους όρους που
 προβλέπονται στα άρθρα 2, 3 και 5 παράγραφος 2 του κανονισμού του Συμβουλίου (ΕΚ) αριθ. 847/96.
 Άρθρο 3
 Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει από την ημέρα δημοσίευσης του στην Επίσημη Εφημερίδα των
 Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων.
 Εφαρμόζεται από την Ιη Ιανουαρίου 1999.
 Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος
 μέλος.
 Βρυξέλλες,.... Δεκεμβρίου 1998.
 Για το Συμβούλιο
 Ο Πρόεδρος
 e:Vcouncil\regulati\norway\eurnorw\1999\elpm.doc
 ---pagebreak--- ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Ι
 Κατανομή για το 1999 των κοινοτικών αλιευτικών ποσοστώσεων στα νορβηγικά ύδατα,
 σύμφωνα με το άρθρο 1
 Νορβηγικά ύδατα βορείως των 62°00'Β
 (σε μετρικούς τόνους, στρογγυλευμένου βάρους νωπού αλιεύματος)
 Ei5i) AiaipEOT) KOIVOTIK&5 rioaoorcboeK; reoD exovv
 CIEM aXieuTiKE^ Karaveui]0Ei ora Kpdxi) ]ie!kr\
 noaomoiaeiQ,
 rd8oq I. II 19 670 Γαλλία 2 203
 Γερμανία 2 202
 Ηνωμένο Βασίλειο 9 315
 Ισπανία 2 678
 Πορτογαλία 2 678
 Ιρλανδία 297
 Ελλάδα 297
 M7iaKaX,idpo<; Ι,Π 1 700 Γαλλία 219
 Γερμανία 363
 Ηνωμένο Βασίλειο 1 118
 Maopo<; urcaKa^idpot; I, II 3 100 Γαλλία 399
 Γερμανία 2 480
 Ηνωμένο Βασίλειο 221
 KoKKivov|/apo ΜΙ 3 500 ( | ) Ι αλλία 220
 Ι 'ερμανία 1 880
 Ηνωμένο Βασίλειο 400
 Ισπανία 190
 Πορτογαλία 810
 XdA,iu7Ear rpoitaxv5ia<; ι,π 100 Γερμανία 50
 Ηνωμένο Βασίλειο 50
 npoacpoydKi π 1000 Γαλλία 500
 Γερμανία 500(,)
 AAla ei8r| ι,π 450 Γαλλία 60
 (a>q 7cape|i7ii7n:ovTa Γερμανία 150
 aX\£X)\iaxa) Ι Ινωμένο Βασίλειο 240
 EKOupjipi Πα 12 020 <2) Δανία 12 020
 1
 * Ιίάν ΐ) Νορβηγία απαγορεύσει απαγόρευση για την κατευθυνόμενη αλιεία του κοκκινόψαρου σης περιοχές
 Βόρεια του 70°Β, η ίδια απαγόρευση θα ισχύει και για κοινοτικά σκάφη που αλιεύουν υπό αυιή την
 ποσόστωση.
 (2)
 Λπό τους οποίους 12.020 τόνους μπορούν να αλιευθούν στη ΙΟΕ8 IV», και η Νορβηγία μπορεί να αλιεύσει
 μέχρι 60.000 τόνους στην ίδια περιοχή από τα ΤΛ€ που καθορίστηκαν για την περιοχή βορείως τυ>ν 62'ΌΟ'Β.
 (,)
 Αά Ηοο λύμη για Το 1999.
 ίΛοουηοίΙ\Γβ9υΐ3ΐϊ\ηοΓ\ν3ν\θυΓηοπΛΛ1999\Θΐριη.ο1οο 4
 ---pagebreak--- ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ II
 Κατανομή για το 1999 των κοινοτικών αλιευτικών ποσοστώσεων στα νορβηγικά ύδατα,
 σύμφωνα με το άρθρο 1
 Νορβηγικά ύδατα νοτίως των 62°00'Β
 (σε μετρικούς τόνους, στρογγυλευμένου βάρους νωπού αλιεύματος)
 EiSr) Aiaipear| Koivoxucec; noaoaxcbaeic; TTOD exouv
 CIEM aAaeDTiKcq KaxavejirjOei axa Kpdxrj peto]
 Ttoaoaxcbaeic;
 £I3KO Tr\q IV 50 000 Δανία 47 500 ( 2 )
 Noppiryiac;0* Ηνωμένο Βασίλειο 2 500 ί 3 )
 Ap.|4,6xeA,o IV 150 000 Δανία 142 500 ( 2 )
 Ηνωμένο Βασίλειο 7 500 ( 3 )
 TapiScq IV 1265 Δανία 1 080
 Σουηδία 185 ( 4 )
 AoiTid ci5r| IV 11 000 Δανία 5 500
 Ηνωμένο Βασίλειο 4 125
 Γερμανία 620
 Βέλγιο 60
 Γαλλία 255
 Κάτω Χώρες 440
 ι?1)
 Σουηδία
 TdSoc; IV 500 Σουηδία 540
 ji7iaKaX,idpoq IV 930 Σουηδία 750
 jxai)po<; IV 1 150 Σουηδία 1 100
 imaKaAadpoc;
 rcotaxKa, vxaouKi IV 190 Σουηδία 190
 TOl)
 AXAXXVXIKOV
 Peyya IV 850 Σουηδία 850 ( 4 )
 ZKOi>fX7i:pi IV 240 Σουηδία 240 ( 4 )
 BiOjxrj^aviKd ei8r| IV 800 Σουηδία " 800 ( 4 Χ 6 )
 Συμπεριλαμβάνεται το προσφυγάκι και τα τυχαίως αλιευθέντα σαβρίδια.
 (2)
 Στο πλαίσιο μιας συνολικής ποσόστωσης για το σύκο της Νορβηγίας και το αμμόχελο, μπορεί να γίνει
 ανταλλαγή μεταξύ τους για ποσότητα μέχρι 38 000 τόνων κατόπιν αιτήσεως.
 ί3)
 Στο πλαίσιο μιας συνολικής ποσόστωσης για το σύκο της Νορβηγίας και το αμμόχελο, μπορεί να γίνει
 ανταλλαγή μεταξύ τους για ποσότητα μέχρι 2 000 τόνων κατόπιν αιτήσεως.
 Τα παρεμπίπτοντα αλιεύματα για το γάδο, μπακαλιάρο, μαύρο μπακαλιάρο, πολάκα και νταούκι του
 Ατλαντικού πρέπει να καταλογίζονται στις ποσοστώσεις των εν λόγω ειδών.
 (5)
 Ποσοστώσεις που έχουν χορηγηθεί από τη Νορβηγία, Σουηδία για "λοιπά είδη" σε παραδοσιακό επίπεδο.
 Από τους οποίους μέχρι 400 τόνοι σαβριδιών.
 β:\οουηα!\Γθ9υΐ3ΐί\ηοΓνν3ν\βυΓηοΓνν\1999\ΘΐρπΓ>.ο1οο 5
 ---pagebreak--- ISSN 0254-1483
 COM(98) 765 τελικό
 ΕΓΓΡΑΦΑ
 GR 03 11 07 02
 Αριθ. καταλόγου : CB-CO-98-767-GR-C
 Υπηρεσία Επισήμων Βκοόσεων των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων
 1 .-2985 Λουξεμβούργο
 C


text:
Ierocis ir noteikts instruments, kas radīts, vai tiek izmantots, lai ievainotu,
 nogalinātu, vai padarīt rīkoties nespējīgu kādu cilvēku, vai citu dzīvu būtni. Ieročus izmanto arī, lai iznīcinātu kādus priekšmetus vai objektus. Ierocis pārsvarā ir domāts uzbrukumam, bet tikpat labi to var izmantot aizsardzībai.
 Ierocis praktiski var būt jebkurš priekšmets, sākot ar akmeni un beidzot ar atombumbu. Ieroči var būt vienkārši savā uzbūvē, kā arī ļoti sarežģīti, piemēram, automātiskās tēmēšanas raķetes ar
 siltuma uztveršanas mehānismu.
 Vēsture
 Cilvēki ir vienmēr bijuši konfliktējuši savā starpā, parasti teritoriju un resursu dēļ, reti konflikti ir risināti mierīgā ceļā.
 Ir izcēlušies kari starp valstīm, nācijām un savienībām, vispazīstamākie ir Pirmais pasaules karš un Otrais pasaules karš.
 Arheologi ir pierādījuši, ka cilvēks ir izmantojis ieročus jau pašā cilvēces pirmsākumā.
 Jau akmens laikmetā cilvēks bija spiests izmantot ieročus, lai aizstāvētu savu teritoriju, vai nomedītu kādu dzīvnieku. Pirmie ieroči bija primitīvi, un mazāk efektīvi nekā mūsdienās. Par pirmo ieroci tiek uzskatīts kāds akmens, vai koka zars. Šie ieroči nebija pietiekoši efektīvi.
 Kad cilvēks attīstījās, palielinājās arī izmantoto ieroču klāsts. Ļoti spēcīgs un bieži izmantots kļuva šķēps, jo ar tā garumu un formu cilvēks varēja uzbrukt no droša attāluma. Metot to ar milzīgu spēku pret ienaidnieku, tas varēja bojāt vairākus iekšējos orgānus un tādēļ prasmīgās rokās tas tika uzskatīts par nāvējošu ieroci.
 Agrajos viduslaikos aizvien vairāk tika izmantota dzelzs kā ieroču izstrādes materiāls. Dzelzi vairākkārt izmantoja tādēļ, ka pie noteiktas temperatūras to ir viegli apstrādāt, bet atdzesēts šis metāls ir ļoti izturīgs, pretēji akmenim, kas ir mazāk izturīgs un grūti apstrādājams. No dzelzs tika veidoti zobeni, kas ar savu formu un izmēriem bija ideāli tuvcīņas ieroči, bet apgūt cīņu ar zobeniem nebija viegli.
 Viduslaikos armijās ietilpa šāda veida kareivji: kājnieki, bruņinieki (parasti augstmaņi) un strēlnieki (pastāvēja arī citi kareivju veidi).
 Bruņinieka ekipējumā bez zobena ietilpa vairogs un bruņas.
 Bruņas bija veidotas no plānas norūdītas dzelzs kārtas, apmēram 1—2 cm biezumā. Tomēr ar bruņām nevarēja aizsegt visas ķermeņa daļas, netraucējot bruņinieka pārvietošanās funkcijai. Tādēļ tika izveidoti vairogi, kas bija universāli aizsardzības līdzekļi. Ar vairoga palīdzību bruņinieks varēja atvairīt ienaidnieka triecienus un pasargāt sevi no strēlnieku bultām. Neskatoties uz ekipējuma lielo svaru, bruņinieki adaptējās un kļuva prasmīgi tā lietošanā.
 Strēlnieku ekipējumā nebija nekādas papildus aizsardzības, izņemot bruņinieku iekšējo "bruņu kreklu", kas bija veidots no vairākiem ķēdēm līdzīgiem savienojumiem. Strēlnieks arī papildus saņēma ķiveri, kas bija līdzīga bruņinieku ķiverēm, bet ar plānāku dzelzs kārtu. Pie jostas tika piestiprināts vidēja izmēra duncis tuvcīņas gadījumiem.
 Pamatierocis bija loks, kas kompensēja visus pārējos strēlnieka mīnusus. Ar loka palīdzību strēlnieks varēja veikt vairākus precīzus un spēcīgus šāvienus. Bulta, kas izšauta no loka, var pārsniegt 50 km/h. Ar šādu ātrumu bulta var izlauzties cauri bruņām un smagi ievainot bruņinieku, bet vairogs turpretim bruņām bija pārāks un bultas cauri tam nevarēja izlauzties.
 Loks bija pamats arbaletam, kas savukārt bija iedvesmas avots šaujamieročiem.
 Attīstoties ieroči ir kļuvuši ļoti daudzveidīgi un ar dažādu lietojumu, mūsdienās ieročus lieto ne tikai iznīcināšanai, bet apdullināšanai (neletālie ieroči), elektrosistēmu atslēgšanai (elektromagnētiskie ieroči).
 Ieroču veidi
 Ieročus var iedalīt pēc trim pamatkategorijām: kas to lieto, kā tas strādā, pret ko tas domāts.
 Iedalījums pēc lietojuma vai lietotāja veida
 Personālie ieroči — domāti vienai personai, personālai lietošanai.
 Ekipāžas ieroči — daudz lielāki par personālajiem ieročiem, lai darbotos vajadzīgi vairāki cilvēki (ložmetējs, lielgabals).
 Atbalsta ieroči — uzstādīti, lai varētu uzbrukt, vai aizsargāt kādu noteiktu teritoriju.
 Pārvietošanās līdzekļu ieroči — tiek uzstādīti uz kādas mašīnas, tanka, vai cita pārvietošanās līdzekļa.
 Dzelzceļa ieroči — tiek piemēroti pārvietošanai pa dzelzceļu.
 Lidaparātu ieroči — piemēroti gaisa cīņām (ballistiskā raķete).
 Jūras ieroči — izmantojami tikai ūdenī (torpēda, dziļumbumba).
 Kosmiskie ieroči — izmantojami tikai kosmosā jeb sūtīti no kosmosa.
 Iedalījums pēc darbības un uzbūves veida
 Antivielas ieroči — savienojot vielu ar antivielu, rodas milzīgs sprādziens (fantastiski).
 Aukstie šaujamieroči — izšauj šāviņu, izmantojot nostieptu auklu vai citu materiālu (loks, arbalets).
 Artilērijas ieroči — ieroči, kas šauj lielus lādiņus (parasti sprāgstošus) lielos attālumos.
 Bioloģiskie ieroči — vieni no visbīstamākajiem ieročiem uz Zemes, izraisa smagas slimības vai iznīdē visas dzīvās būtnes.
 Ķīmiskie ieroči — indīgas vielas, nokļūstot ķermenī, to nogalina, bet neizraisa slimības.
 Enerģijas ieroči — izdala noteiktu enerģijas lādiņu, bojājot visas elektroniskās ierīces(EMP).
 Sprāgstošie ieroči — rada sprādzienu, reizē izmētājot šķembas (rokas granāta).
 Šaujamieroči — izmantojot ķīmisku lādiņu čaulītē (šaujampulveris), rada mazu sprādzienu, kas ar spēku izgrūž lodi caur stobru.
 Improvizētie ieroči — ieroči, kas nav speciāli veidoti, bet ir izmantoti pašaizsardzībai vai nozieguma izdarīšanai.
 Uzliesmojošie ieroči — izveidoti, lai izdalītu lielu liesmu apjomu (liesmu metējs).
 Neletālie ieroči — ieroči, kas domāti lai apdullinātu pretinieku (bieži izmantoti SWAT un SUV).
 Elektromagnētiskie ieroči Izdala elektromagnētisko starojumu, bojājot elektroniskās ierīces (bieži izmantots pret radariem).
 Aukstie ieroči — ieroči kuros izmanto cilvēka fizisko spēku (zobens, nazis).
 Reaktīvie šāviņi — tiek izšauti, izmantojot degvielas sadegšanas produktu plūsmu. Daži veidi var automātiski atrast mērķi.
 Atomieroči — ieroči, kas darbojas, izmantojot atomu šķelšanas vai saplūšanas principu (atombumba, ūdeņraža bumba).
 Primitīvie ieroči — veidoti no pilnīgi dabīgiem materiāliem (akmens cirvis).
 Diapazona ieroči — izšauj lādiņu, to aizvadot prom no šāvēja uz mērķi (visi šaujamieroči).
 Raķetes — tiek izšautas, izmantojot raķešdegvielu, bet savu virzienu nevar mainīt.
 Pašnāvnieku ieroči — pēc dabas sprāgstoši, izmantojot iznīcina arī lietotāju (populāri teroristu vidū).
 Iedalījums pēc lietošanas mērķa
 Pretlidaparātu ieroči — veidoti, lai notriektu lidaparātus.
 Pretnostiprinājuma ieroči — izmantojami, lai lauztu pretinieka aizsardzību (ļoti efektīvi pret celtnēm).
 Pretpersonālie ieroči — domāti, lai uzbruktu vienai vai vairākām personām.
 Pretradaru ieroči — traucē radioviļņus izstarojošu iekārtu darbībai (ļoti efektīvi pret radariem)
 Pretkuģu ieroči — pārsvarā sprāgstoši lādiņi, kas domāti, lai bojātu un iznīcinātu kuģus.
 Pretanku ieroči — lādiņi, kas nozīmīgi bojā tanka bruņas, bet izmantojami arī citur (Vācu Pak-38).
 Pretzemūdeņu ieroči — parasti sprāgstoši lādiņi, kas tiek izmantoti zem ūdens (dziļumbumba).
 Laukuma nolieguma ieroči — padara kādu noteiktu platību nepieejamu (mīnas).
 Medību ieroči — speciāli pielāgoti, lai nogalinātu dzīvniekus.
 Kājnieku atbalsta ieroči — iznīcina jebkāda veida draudus sabiedroto kājniekiem.
 Skatīt arī
 Ieroču datubāze
 Medniecība
 Kareivis
 Pirmais pasaules karš
 Otrais pasaules karš
 Ārējās saites
 Budoshop (Japāņu aukstie ieroči)
 Strēlnieks A
 Uzskaitīti vairāki ieroču veikali Latvijā, informācija par adresi un telefona numuru
 Latvijas Šaušanas Federācija
 Eiropas Savienības Kopējais ieroču saraksts.


type: caselaw

text:
 20.12.2008
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 327/14
 Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) 2008. gada 6. oktobra rīkojumu — F. Gielen/Staatssecretaris van Financiën
 (Lieta C-440/08)
 (2008/C 327/24)
 Tiesvedības valoda — holandiešu
 Iesniedzējtiesa
 Hoge Raad der Nederlanden
 Lietas dalībnieki pamata procesā
 Prasītājs: F. Gielen
 Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën
 Prejudiciālais jautājums
 Vai EKL 43. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas nav pretrunā kādas dalībvalsts nodokļu tiesību normas piemērošanai attiecībā uz peļņu, kādu citas dalībvalsts pilsonis (nodokļa maksātājs–nerezidents) gūst no vadītā uzņēmuma daļas pirmajā dalībvalstī, ja kāda no šīs normas interpretācijām, proti, apskatot atsevišķi, pretēji EKL 43. pantam nošķir nodokļa maksātāju–rezidentu un nodokļa maksātāju–nerezidentu, taču šim nodokļa maksātājam bija iespēja izvēlēties tādu pašu nodokļu piemērošanu kā nodokļa maksātājam–rezidentam, ko viņš personīgu apsvērumu dēļ nav izmantojis?


text:
Aristolochiaceae consiste em uma família de plantas angiospérmicas a qual abrange sete gêneros conhecidos e cerca de 600 espécies. Podem ser herbáceas, lenhosas ou então arbustivas, de fruto seco, sementes achatadas, e apresentam flores solitárias de estrutura tubular semelhante a um cachimbo.
 Os indivíduos dessa família são distribuídos por regiões temperadas tropicais e subtropicais. Algumas espécies possuem ácidos aristolóquicos, óleo etéreo, óleo resinoso e substâncias aromáticas voláteis, motivo pelo qual essas plantas são utilizadas para fins medicinais por populações tradicionais. Os princípios ativos são empregados mais comumente como antissépticos, diuréticos e estimulantes, e promovem melhor funcionamento dos órgãos de secreção interna.
 Aristolochiaceae ocorre predominantemente em áreas abertas com vegetação rasteira, como savana ou floresta decídua temperada.
 Características
 Os exemplares desta Família são encontrados na forma de ervas, lianas ou, eventualmente, arbustos. Podem exibir estruturas subterrâneas de reserva.
 Os agentes polinizadores das flores da Família Aristolochiceae são, usualmente, moscas. As flores desenvolveram, durante o curso evolutivo, mecanismos especializados para a captura do inseto e fixação do pólen neste culminando em otimização da polinização. Nesta família, as flores liberam fragrâncias para a atração dos polinizadores (podendo estas serem adocicadas como a de uma fruta ou fétidas como uma carcaça em putrefação), além de produzir néctar pelas glândulas no tubo do cálice, funcionando como recompensa açucarada para o díptero. Uma vez atraído até a flor, o cálice floral, altamente modificado, atua como uma armadilha, prendendo o inseto. Durante a primeira fase da vida da flor, o pólen é depositado no estigma o qual circunscreve o gineceu, projetando-se além das anteras. Depois da polinização, o estigma murcha e se torna ereto, expondo as anteras deiscentes. As moscas ficam cobertas por pólen e saem da armadilha, podendo, portanto, pousar em outra flor e fecundá-la.
 As sementes desta família são aplainadas e muito leves. Estas características permitem que sejam dispersas pelo vento, tal qual um paraquedas. Entretanto, algumas oscilações morfológicas observadas em outras espécies adaptaram-nas para a dispersão pela água ou por animais (ao grudar-se no pelo de vertebrados mediante uma secreção pegajosa ou por formigas).
 Morfologia
 As folhas são alternas, pecioladas, simples, inteiras ou (raramente) lobadas e com venação palmada. Nesta Família as estípulas geralmente são ausentes. Já as flores são bissexuais além de exibirem simetria radial ou bilateral, dependendo da espécie. As pétalas geralmente são ausentes ou vestigiais, entretanto, são encontradas (bem desenvolvidas, amarelas e imbricadas) no Gênero Saruma. As flores possuem 3 sépalas de simetria bilateral. Quanto a aparência, estas podem apresentar-se de forma tubular, em S ou em formato de cachimbo. As sépalas são delimitadas por limbos (1 a 3 limbos) os quais são vistosos, de cor avermelhada (verdes em Saruma), valvares e decíduas. As flores exibem de 6 a 12 estames ligados ao estilete. Com exceção ao Gênero Saruma, cujo grão de pólen é classificado como monossulcado, o pólen produzido nos estames não apresenta aberturas. As flores possuem de 4 a 6 carpelos conatos e retorcidos. Os frutos são frequentemente secos e deiscentes, com abertura partindo desde a base. As sementes, por sua vez, são achatadas, com embrião pequeno, basal ou indiferenciado. Estas podem ser aladas ou com associações de tecidos carnosos.
 Distribuição e diversidade taxonômica
 Aristolochiaceae tem ocorrência catalogada em inúmeras regiões de todo o mundo. Divide-se este grupo, habitualmente, em duas subfamílias distintas: Asaroideae e Aristolochioideae. A primeira conta com 85 espécies distribuídas, em sua maioria, ao Norte da Ásia, em regiões de clima, predominantemente, temperado. Já a segunda subfamília, Aristolochioideae, é amplamente difundida em regiões tropicais e subtropicais do mundo.
 Quando referente ao território nacional, tal Família é encontrada em todo o Brasil, com exceção dos Estados do Espírito Santo, cuja ocorrência é incerta, e Roraima, ausente. No Brasil, são encontradas 92 espécies, todas pertencentes ao Gênero Aristolochia e registradas nos domínios fitogeográficos: Amazônia, Caatinga, Cerrado, Mata Atlântica e Pampa.
 Ocorrência no Brasil
 São Paulo: 16 espécies
 Rio de Janeiro (capital): 8 espécies
 Santa Catarina: 14 espécies
 Parque Estadual das fontes de Ipiranga (SP): 2 espécies
 Tocantins: 8 espécies
 Goiás: 8 espécies
 Distrito Federal: 3 espécies
 Grão-Mogol (MG): 1 espécie
 Serra do cipó (MG): 3 espécies
 Bahia: 1 espécie
 Filogenia
 Há divergências na classificação do grupo taxonômico quanto a mono, para ou polifilia. Aristolochiacea é considerada como pertencente ao clado Piperales, no entanto, apesar de este ser monofilético, a relação dos grupos dentro da ordem gera controvérsias devido à posição Lactoris fernandeziana. A Família Aristolochiaceae é comumente considerada parafilética devido a estudos de sequenciamento de DNA que indicam o Gênero Lactoris como pertencente a ela. Entretanto, pode também ser classificada como monofilética, quando tomado em conta características morfológicas tais quais: ovário ínfero, sépalas conatas, morfologia do tegumento da semente entre outros.
 Na primeira possível representação filogenética, a Família Aristolochiaceae abrangeria as subfamílias Asaroideae e Aristolochiaoideae, tendo o Gênero Lactoris divergido da linhagem que deu origem a segunda subfamília. Todo o clado Aristolochiaceae seria, então, grupo irmão do emparelhamento [Piperaceae + Saururaceae]. A Família Piperaceae incluiria os Gêneros Zippelia, Manekia, Piper, Peperomiae Verhuelia.
 Gêneros
 Os gêneros reconhecidos são:
 Aristolochia
 Asarum
 Lactoris
 Saruma
 Thottea
 Lista de espécies brasileiras
 As espécies catalogadas em território nacional são:
 Aristolochia acutifolia Duch.
 Aristolochia albertiana Ahumada
 Aristolochia angustifolia Cham.
 Aristolochia arcuata Mast.
 Aristolochia assisii J. Freitas, Lírio & F. González
 Aristolochia bahiensis F.González
 Aristolochia birostris Duch.
 Aristolochia brevifolia (Cham.) Hauman
 Aristolochia brunneomaculata I.Abreu & Giul.
 Aristolochia brunneomaculata I.Abreu & Giul.
 Aristolochia burchellii Mast.
 Aristolochia burelae Herzog
 Aristolochia cauliflora Ule
 Aristolochia ceresensis Kuntze
 Aristolochia chamissonis (Klotzsch) Duch.
 Aristolochia cornuta Mast.
 Aristolochia curviflora Malme
 Aristolochia cymbifera Mart. & Zucc.
 Aristolochia cynanchifolia Mart. & Zucc.
 Aristolochia dalyi F.González
 Aristolochia deltoidea Kunth
 Aristolochia didyma S.Moore
 Aristolochia disticha Mast.
 Aristolochia elegans Mast.
 Aristolochia eriantha Mart. & Zucc.
 Aristolochia esperanzae Kuntze
 Aristolochia filipendulina Duch.
 Aristolochia fimbriata Cham.
 Aristolochia floribunda Lem.
 Aristolochia fragrantissima Ruiz
 Aristolochia gardneri Duch.
 Aristolochia gehrtii Hoehne
 Aristolochia gibertii Hook.
 Aristolochia gigantea Mart. & Zucc.
 Aristolochia ginzbergeri Ahumada
 Aristolochia gracilipedunculata F.González
 Aristolochia guentheri O.C.Schmidt
 Aristolochia hilariana Duch.
 Aristolochia hispida Pohl ex Duch.
 Aristolochia hoehneana O.C.Schmidt
 Aristolochia holostylis F.González
 Aristolochia hypoglauca Kuhlm.
 Aristolochia insolita J.Freitas & M.Peixoto
 Aristolochia ipemi Parodi
 Aristolochia iquitensis O.C.Schmidt
 Aristolochia jauruensis Hoehne
 Aristolochia juruana Ule
 Aristolochia klugii O.C.Schmidt
 Aristolochia labiata Willd.
 Aristolochia lagesiana Ule
 Aristolochia lanceolatolorata S.Moore
 Aristolochia limai Hoehne
 Aristolochia longispathulata F.González
 Aristolochia lutescens Duch.
 Aristolochia macrota Duch.
 Aristolochia manaosensis Ahumada
 Aristolochia marianensis Ahumada
 Aristolochia melastoma Silva Manso ex Duch.
 Aristolochia mishuyacensis O.C.Schmidt
 Aristolochia mossii S.Moore
 Aristolochia nevesarmondiana Hoehne
 Aristolochia odora Steud.
 Aristolochia odoratissima L.
 Aristolochia papillaris Mast.
 Aristolochia paulistana Hoehne
 Aristolochia pilosa Kunth
 Aristolochia pohliana Duch.
 Aristolochia pubescens Willd.
 Aristolochia raja Mart. & Zucc.
 Aristolochia ridicula N.E.Brown
 Aristolochia robertii Ahumada
 Aristolochia rojasiana (Chodat & Hassl.) Hosseus
 Aristolochia rugosa Lam.
 Aristolochia ruiziana (Klotzsch) Duch.
 Aristolochia rumicifolia Mart. & Zucc.
 Aristolochia sepicola Mast.
 Aristolochia sessilifolia (Klotzsch) Duch.
 Aristolochia setosa Duch.
 Aristolochia silvatica Barb.Rodr.
 Aristolochia smilacina (Klotzsch) Duch.
 Aristolochia sprucei Mast.
 Aristolochia stomachoides Hoehne
 Aristolochia subglobosa J. Freitas, Lírio & F. González
 Aristolochia tamnifolia (Klotzsch) Duch.
 Aristolochia theriaca Mart. ex Duch.
 Aristolochia triangularis Cham. & Schltdl.
 Aristolochia trilobata L.
 Aristolochia trulliformis Mast.
 Aristolochia urbaniana Taub.
 Aristolochia urupaensis Hoehne
 Aristolochia warmingii Mast.
 Aristolochia weddellii Duch.
 Aristolochia wendeliana Hoehne
 Aristolochia zebrina J. Freitas & F. González
 Aristolochiaceae
 Famílias de angiospérmicas


text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 14.10.2019.
 COM(2019) 462 final
 2019/0220(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru i Pododboru za trgovinu i ulaganje osnovanom Okvirnim sporazumom o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane, u pogledu donošenja odluka o poslovniku Zajedničkog odbora i poslovniku Pododbora za trgovinu i ulaganje
 OBRAZLOŽENJE
 1.Predmet prijedloga
 Ovaj se prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta o predviđenom donošenju poslovnika Zajedničkog odbora i poslovnika Pododbora za trgovinu i ulaganje koje u ime Unije treba zauzeti u Zajedničkom odboru i Pododboru za trgovinu i ulaganje osnovanom Okvirnim sporazumom o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane („Sporazum”).
 2.Kontekst prijedloga
 2.1.Okvirni sporazum o partnerstvu i suradnji između EU-a i Mongolije
 Cilj je Sporazuma uspostaviti ojačano partnerstvo između EU-a i država članica i Mongolije te produbiti i poboljšati suradnju u pitanjima od uzajamnog interesa, odražavajući pri tome zajedničke vrijednosti i zajednička načela. Sporazumom će se uspostaviti usklađen, pravno obvezujući okvir za odnose EU-a s Mongolijom. Sporazum je stupio na snagu 1. studenoga 2017.
 2.2.Zajednički odbor i Pododbor za trgovinu i ulaganje
 Zajednički odbor osnovan je člankom 56. Sporazuma. Njegove su glavne zadaće: (a) osigurati pravilno funkcioniranje i provedbu ovog Sporazuma; (b) utvrditi prioritete u vezi s ciljevima ovog Sporazuma; (c) donositi preporuke za promicanje ciljeva ovog Sporazuma.
 Zajednički odbor daje preporuke i prema potrebi donosi odluke potrebne za provedbu određenih aspekata Sporazuma. Zajednički odbor sastaje se na odgovarajućoj visokoj razini. Zajednički odbor treba donijeti svoj poslovnik. Može osnivati specijalizirane radne skupine koje se bave posebnim pitanjima.
 Pododbor za trgovinu i ulaganje osnovan je člankom 28. Sporazuma. Njegova je zadaća baviti se svim područjima suradnje u pogledu trgovine i ulaganja i tako pomagati Zajedničkom odboru u izvršavanju njegovih zadaća.
 2.3.Predviđeni akt Zajedničkog odbora i Pododbora za trgovinu i ulaganje
 Zajednički odbor mora donijeti odluku o donošenju svojeg poslovnika i poslovnika specijaliziranih radnih skupina. Pododbor za trgovinu i ulaganje mora donijeti odluku o donošenju svojeg poslovnika („predviđeni akt”).
 Svrha je predviđenih akata donijeti, u skladu s člankom 28. stavkom 3. i člankom 56. stavkom 6. Sporazuma, poslovnik na kojem se temelji organizacija Zajedničkog odbora i poslovnik Pododbora za trgovinu i ulaganje te specijaliziranih radnih skupina kako bi se Sporazum mogao provesti.
 3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije
 Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije trebalo bi biti usmjereno na donošenje poslovnika Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije i poslovnika Pododbora za trgovinu i ulaganje te specijaliziranih radnih skupina. Stajalište se treba temeljiti na nacrtima odluka Zajedničkog odbora i Pododbora za trgovinu i ulaganje.
 4.Pravna osnova
 4.1.Postupovna pravna osnova
 4.1.1.Načela
 Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.
 Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali mogu „presudno utjecati na sadržaj propisa koje donese zakonodavac EU-a”
 1
 .
 4.1.2.Primjena u ovom slučaju
 Zajednički odbor i Pododbor za trgovinu i ulaganje tijela su osnovana na temelju sporazuma, naime Okvirnog sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane.
 Akti koje ta tijela trebaju donijeti akti su koji proizvode pravne učinke. Razlog je tomu to što Zajednički odbor i Pododbor za trgovinu i ulaganje, u skladu s člankom 56. stavkom 2. Sporazuma, moraju donijeti odluke koje su obvezujuće za stranke.
 Predviđenim aktima ne dopunjuje se i ne mijenja institucijski okvir Sporazuma.
 Stoga je postupovna pravna osnova predložene odluke članak 218. stavak 9. UFEU-a.
 4.2.Materijalnopravna osnova
 4.2.1.Načela
 Materijalnopravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojem se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili dva elementa te ako se može utvrditi da je jedan od tih dvaju ciljeva ili elemenata glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnopravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.
 Kad je posrijedi predviđeni akt koji ima nekoliko ciljeva ili elemenata koji su nerazdvojivo povezani te ni jedan nije sporedan u odnosu na druge, materijalnopravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora, iznimno, uključivati različite pravne osnove koje odgovaraju tim ciljevima ili elementima.
 4.2.2.Primjena u ovom slučaju
 Predviđenim aktima želi se ostvariti ciljeve Sporazuma i olakšati njegovu provedbu. Poslovnik Zajedničkog odbora odnosi se na opće funkcioniranje tijela osnovanog na temelju sporazuma. Stoga područje kojim je odluka obuhvaćena mora biti određeno s obzirom na Sporazum kao cjelinu
 2
 .
 U ovom konkretnom slučaju prevladavajuća je svrha i element Sporazuma suradnja sa zemljom u razvoju (članak 209. UFEU-a)
 3
 . Stoga bi odgovarajuća pravna osnova trebao biti članak 209. UFEU-a.
 4.3.Zaključak
 Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 209. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.
 5.Objava predviđenog akta
 Budući da će se aktom Zajedničkog odbora utvrditi njegov poslovnik, primjereno ga je nakon donošenja objaviti u Službenom listu Europske unije.
 2019/0220 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru i Pododboru za trgovinu i ulaganje osnovanom Okvirnim sporazumom o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane, u pogledu donošenja odluka o poslovniku Zajedničkog odbora i poslovniku Pododbora za trgovinu i ulaganje
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 209. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)Okvirni sporazum o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane („Sporazum”) stupio je na snagu 1. studenoga 2017.
 (2)Člankom 56. stavkom 1. Sporazuma osnovan je Zajednički odbor kako bi se osigurali pravilno funkcioniranje i provedba Sporazuma.
 (3)Člankom 56. stavkom 6. Sporazuma predviđeno je da Zajednički odbor treba utvrditi svoj poslovnik, a člankom 56. stavkom 4. da može osnivati specijalizirane radne skupine.
 (4)Člankom 28. stavkom 1. Sporazuma osnovan je Pododbor za trgovinu i ulaganje.
 (5)Člankom 28. stavkom 3. Sporazuma predviđeno je da Pododbor za trgovinu i ulaganje treba utvrditi svoj poslovnik.
 (6)Kako bi se osigurala djelotvorna provedba Sporazuma, poslovnik Zajedničkog odbora trebalo bi donijeti što prije.
 (7)Stoga je primjereno utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Zajedničkog odbora i Pododbora za trgovinu i ulaganje. Stajalište Unije u Zajedničkom odboru i Pododboru za trgovinu i ulaganje trebalo bi se temeljiti na priloženom nacrtu odluka Zajedničkog odbora i Pododbora za trgovinu i ulaganje,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Stajalište o predviđenom donošenju poslovnika Zajedničkog odbora koje treba zauzeti u ime Unije u Zajedničkom odboru EU-a i Mongolije temelji se na nacrtu odluke Zajedničkog odbora priloženom ovoj Odluci.
 Stajalište o predviđenom donošenju poslovnika Pododbora za trgovinu i ulaganje koje treba zauzeti u ime Unije u Pododboru EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje temelji se na nacrtu odluke Pododbora za trgovinu i ulaganje priloženom ovoj Odluci.
 Članak 2.
 Ova Odluka upućena je Komisiji.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 Predmet C-399/12 Njemačka protiv Vijeća (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, točke od 61. do 64.
 (2)
 Predmet C-244/17 Komisija protiv Vijeća (Kazahstan), ECLI:EU:C:2018:662, točka 40.
 (3)
 Za područje primjene razvojne politike vidjeti predmet C-377, Komisija protiv Vijeća (Filipini), točke 36. i 37.
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 14.10.2019.
 COM(2019) 462 final
 PRILOZI
 Prijedlogu odluke Vijeća
 o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru i Pododboru za trgovinu i ulaganje osnovanom Okvirnim sporazumom o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane, u pogledu donošenja odluka o poslovniku Zajedničkog odbora i poslovniku Pododbora za trgovinu i ulaganje
 PRILOG I.
 Odluka br. 1/ Zajedničkog odbora osnovanog Okvirnim sporazumom o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane („Zajednički odbor EU-a i Mongolije”)
 od...
 o donošenju poslovnika
 ZAJEDNIČKI ODBOR EU-a I MONGOLIJE,
 uzimajući u obzir Okvirni sporazum o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane („Sporazum”), a posebno njegov članak 56.,
 budući da:
 (1)Sporazum je stupio na snagu 1. studenoga 2017.
 (2)U skladu s člankom 56. stavkom 6. Zajednički odbor EU-a i Mongolije treba donijeti svoj poslovnik,
 ODLUČIO JE:
 Jedini članak
 Donosi se poslovnik Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije kako je utvrđeno u Prilogu.
 Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
 Sastavljeno u Bruxellesu/Ulaanbaataru
 Za Zajednički odbor EU-a i Mongolije
 Predsjednik
 PRILOG
 POSLOVNIK ZAJEDNIČKOG ODBORA EU-a I MONGOLIJE
 Članak 1.
 Sastav i predsjednik
 1.
 Zajednički odbor osnovan u skladu s člankom 56. Okvirnog sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane („Zajednički odbor EU-a i Mongolije”) obavlja zadaće predviđene člankom 56. Sporazuma.
 2.
 Zajednički odbor EU-a i Mongolije sastoji se od predstavnika stranaka, kako je utvrđeno Sporazumom, na najvišoj mogućoj razini.
 3.
 Zajedničkim odborom EU-a i Mongolije naizmjence predsjedaju ministar vanjskih poslova Mongolije i visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku u razdoblju od jedne godine. Oni mogu delegirati visokom dužnosniku svoju ovlast predsjedanja svim ili nekim sastancima Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije.
 Članak 2.
 Sastanci
 1.
 Zajednički odbor EU-a i Mongolije uobičajeno se sastaje jednom godišnje, osim ako se stranke dogovore drukčije. Sastanke Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije saziva predsjednik. Sastanci se održavaju naizmjence u Bruxellesu i Ulaanbaataru, na zajednički dogovoren datum. Izvanredni sastanci Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije mogu se održati na zahtjev bilo koje od stranaka ako se stranke tako dogovore.
 2.
 Iznimno i ako se obje stranke slože, sastanci Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije mogu se održati i uz pomoć tehničkih sredstava, primjerice putem videokonferencije.
 Članak 3.
 Delegacije
 1.
 Svaka stranka obavješćuje predsjednika o planiranom sastavu svoje delegacije prije svakog sastanka Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije.
 2.
 Predsjednik, u dogovoru sa strankama, može pozvati stručnjake ili predstavnike drugih tijela na sastanak kao promatrače ili kako bi pružili informacije o određenoj temi. Stranke se dogovaraju o uvjetima pod kojima ti stručnjaci ili predstavnici drugih tijela mogu prisustvovati sastancima.
 Članak 4.
 Informiranje javnosti
 1.
 Sastanci Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije nisu javni osim ako to odluči predsjednik u dogovoru sa strankama. Kad neka stranka Zajedničkom odboru EU-a i Mongolije pruži informacije označene kao povjerljive, druga stranka s njima postupa kao s takvima.
 2.
 Zajednički odbor EU-a i Mongolije može davati izjave za javnost ako smatra da je to potrebno.
 Članak 5.
 Tajništvo
 Predstavnik Europske službe za vanjsko djelovanje i predstavnik vlade Mongolije djeluju zajednički kao tajnici Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije. Obavještava ih se o svoj dolaznoj i odlaznoj komunikaciji predsjednika, uključujući svu pisanu komunikaciju, poput one putem elektroničke pošte.
 Članak 6.
 Dnevni red sastanaka
 1.
 Predsjednik sastavlja privremeni dnevni red za svaki sastanak Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije. Privremeni se dnevni red prosljeđuje strankama, zajedno sa svim relevantnim dokumentima, najkasnije 21 dan prije datuma sastanka.
 2.
 Svaka stranka može od predsjednika tražiti da uključi određenu točku u dnevni red.
 3.
 Zajednički odbor EU-a i Mongolije donosi dnevni red na početku svakog sastanka. U dnevni red moguće je uključiti točke koje se ne nalaze na privremenom dnevnom redu ako se stranke tako dogovore.
 4.
 Tajnici Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije prije sastanka objavljuju privremeni dnevni red Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije.
 5.
 U posebnim okolnostima i u dogovoru sa strankama predsjednik može skratiti rok utvrđen u stavku 1. kako bi se uzeli u obzir zahtjevi određenog slučaja.
 Članak 7.
 Prihvaćeni zapisnik
 1.
 Zaključci sa sastanaka Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije bilježe se u obliku prihvaćenog zapisnika.
 2.
 Predsjednik sažima zaključke Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije na svakom sastanku. Tajnici zajednički sastavljaju nacrt zapisnika na temelju tih zaključaka, po mogućnosti na kraju sastanka ili najkasnije u roku od 30 kalendarskih dana od datuma sastanka.
 3.
 Zajednički odbor EU-a i Mongolije prihvaća nacrt po mogućnosti na kraju sastanka ili najkasnije u roku od 45 kalendarskih dana od datuma sastanka ili od bilo kojeg datuma koji dogovori Zajednički odbor EU-a i Mongolije. Kad Zajednički odbor EU-a i Mongolije prihvati nacrt zapisnika, predsjednik potpisuje dva primjerka. Svaka stranka dobiva jedan primjerak izvornika.
 Članak 8.
 Odluke i preporuke
 1.
 Zajednički odbor EU-a i Mongolije može se dogovoriti o donošenju preporuka ili odluka kako bi se ispunili ciljevi Sporazuma.
 2.
 Odluke Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije naslovljuju se „Odluka”, a preporuke Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije naslovljuju se „Preporuka”, iza čega slijede serijski broj, datum donošenja i opis predmeta. U svakoj odluci navodi se datum njezina stupanja na snagu.
 3.
 Ako okolnosti to zahtijevaju, Zajednički odbor EU-a i Mongolije svoje odluke i preporuke može donijeti pisanim postupkom.
 4.
 Odluke i preporuke Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije sastavljaju se u dva vjerodostojna primjerka koje potpisuje predsjednik.
 5.
 Stranke mogu objaviti odluke i preporuke Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije u svojim službenim listovima.
 Članak 9.
 Troškovi
 1.
 Svaka stranka snosi troškove povezane sa svojim sudjelovanjem na sastancima Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije, kako u vezi s izdacima u pogledu osoblja, putovanja i dnevnica, tako i u vezi s poštanskim i telekomunikacijskim izdacima. Svaka stranka snosi troškove nastale u vezi s usmenim prevođenjem na sastancima i pismenim prevođenjem.
 2.
 Stranka koja je domaćin sastanka snosi troškove u vezi s organizacijom sastanaka i umnožavanjem dokumenata.
 Članak 10.
 Specijalizirane radne skupine
 1.
 Zajednički odbor EU-a i Mongolije može osnovati specijalizirane radne skupine koje mu pomažu u ispunjavanju zadataka.
 2.
 Zajednički odbor EU-a i Mongolije može odlučiti ukinuti bilo koju specijaliziranu radnu skupinu te usvojiti ili izmijeniti njihov opis poslova.
 3.
 Specijalizirane radne skupine imaju ovlast donositi odluke. Nakon svakog sastanka daju iscrpna usmena i pisana izvješća o svojim aktivnostima Zajedničkom odboru EU-a i Mongolije i mogu davati preporuke Zajedničkom odboru EU-a i Mongolije.
 Članak 11.
 Izmjena poslovnika
 Poslovnik se može izmijeniti zajedničkim dogovorom stranaka u skladu s člankom 8.
 PRILOG II.
 Odluka br. 1/ Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje osnovanog Okvirnim sporazumom o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane („Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje”)
 od...
 o donošenju poslovnika
 PODODBOR EU-a I MONGOLIJE ZA TRGOVINU I ULAGANJE,
 uzimajući u obzir Okvirni sporazum o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane („Sporazum”), a posebno njegov članak 28.,
 budući da:
 (1)U skladu s člankom 28. Sporazuma osnovan je Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje kako bi se bavio svim područjima iz Glave IV. Sporazuma (Suradnja u području trgovine i ulaganja) i tako pomagao Zajedničkom odboru u izvršavanju njegovih zadaća.
 (2)U skladu s člankom 28. stavkom 3. Sporazuma Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje treba utvrditi svoj poslovnik,
 ODLUČIO JE:
 Jedini članak
 Donosi se poslovnik Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje kako je utvrđeno u Prilogu.
 Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
 Sastavljeno u Bruxellesu/Ulaanbaataru
 Za Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje
 Predsjednik
 PRILOG
 POSLOVNIK PODODBORA EU-a I MONGOLIJE ZA TRGOVINU I ULAGANJE
 Članak 1.
 Sastav i predsjednik
 1.
 Pododbor osnovan u skladu s člankom 28. Okvirnog sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Mongolije, s druge strane („Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje”) obavlja zadaće predviđene člankom 28. stavkom 2. Sporazuma.
 2.
 Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje sastoji se od predstavnika Unije i Mongolije na odgovarajućoj razini i njime naizmjence predsjedaju, na strani EU-a, predstavnik nadležne službe Europske komisije i [...], na strani Mongolije, u razdoblju od jedne godine.
 Članak 2.
 Sastanci
 1.
 Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje sastaje se jednom godišnje, neposredno prije sastanka Zajedničkog odbora EU-a i Mongolije. Sastanke Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje saziva predsjednik. Sastanci se održavaju naizmjence u Bruxellesu i Ulaanbaataru, na zajednički dogovoren datum. Posebne sjednice Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje mogu se održati na zahtjev bilo koje stranke ako se stranke tako dogovore.
 2.
 Ako se stranke slože, sastanci Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje mogu se održati putem videokonferencije.
 Članak 3.
 Delegacije
 1.
 Svaka stranka obavješćuje predsjednika o planiranom sastavu svoje delegacije prije svakog sastanka Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje.
 2.
 Predsjednik, u dogovoru sa strankama, može pozvati stručnjake ili predstavnike drugih tijela na sastanak kao promatrače ili kako bi pružili informacije o određenoj temi. Stranke se dogovaraju o uvjetima pod kojima ti promatrači i predstavnici drugih tijela mogu prisustvovati sastancima.
 Članak 4.
 Informiranje javnosti
 1.
 Sastanci Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje nisu javni osim ako to odluči predsjednik u dogovoru sa strankama. Kad neka stranka Pododboru EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje pruži informacije označene kao povjerljive, druga stranka s njima postupa kao s takvima.
 2.
 Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje može davati izjave i izvješća za javnost ako smatra da je to potrebno.
 Članak 5.
 Tajništvo
 1.
 Predstavnik nadležne službe Europske komisije i predstavnik Ministarstva vanjskih poslova Mongolije djeluju zajednički kao tajnici Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje.
 Članak 6.
 Dnevni red sastanaka
 1.
 Predsjednik sastavlja privremeni dnevni red za svaki sastanak Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje.
 2.
 Svaka stranka može od predsjednika tražiti da uključi određenu točku u dnevni red.
 3.
 Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje donosi dnevni red na početku svakog sastanka. U dnevni red moguće je uključiti točke koje se ne nalaze na privremenom dnevnom redu ako se stranke tako dogovore.
 4.
 Tajnici Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje prije sastanka objavljuju privremeni dnevni red Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje.
 Članak 7.
 Zapisnik
 1.
 Zaključci sa sastanaka Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje bilježe se u obliku prihvaćenog zapisnika.
 2.
 Predsjednik sažima zaključke Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje na svakom sastanku i o njima izvješćuje Zajednički odbor EU-a i Mongolije. Tajnici zajednički sastavljaju nacrt zapisnika na temelju tih zaključaka, po mogućnosti na kraju sastanka ili najkasnije u roku od 30 kalendarskih dana od datuma sastanka.
 3.
 Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje prihvaća nacrt po mogućnosti na kraju sastanka ili najkasnije u roku od 45 kalendarskih dana od datuma sastanka ili do bilo kojeg datuma koji dogovori Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje.
 Članak 8.
 Odluke
 1.
 Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje može se dogovoriti o donošenju odluka u slučajevima predviđenima Sporazumom.
 2.
 Odluke Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje naslovljuju se „Odluka Pododbora za trgovinu i ulaganje”, iza čega slijede serijski broj, datum donošenja i opis predmeta. U svakoj odluci navodi se datum njezina stupanja na snagu.
 3.
 Ako okolnosti to zahtijevaju, Pododbor EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje svoje odluke može donijeti pisanim postupkom.
 4.
 Odluke Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje sastavljaju se u dva vjerodostojna primjerka koje potpisuje predsjednik.
 5.
 Stranke mogu objaviti odluke Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje u svojim službenim listovima.
 Članak 9.
 Troškovi
 1.
 Svaka stranka snosi troškove povezane sa svojim sudjelovanjem na sastancima Pododbora EU-a i Mongolije za trgovinu i ulaganje, kako u vezi s izdacima u pogledu osoblja, putovanja i dnevnica, tako i u vezi s poštanskim i telekomunikacijskim izdacima. Svaka stranka snosi troškove nastale u vezi s usmenim prevođenjem na sastancima i pismenim prevođenjem.
 2.
 Stranka koja je domaćin sastanka snosi troškove u vezi s organizacijom sastanaka i umnožavanjem dokumenata.
 Članak 10.
 Izmjena poslovnika
 Poslovnik se može izmijeniti zajedničkim dogovorom stranaka.