text:
Erythrosyytit lapsen virtsaan. Mitkä ovat poikkeamisen mahdolliset syyt? - Hedelmättömyys 2019
 Esiintyminen tämän ehdon lapsi osoittaa tautien kehitystä virtsateiden tai patologian muissa elimissä, ja pidetään myös yhtenä merkkinä aliravitsemuksen vauva, pitkäaikainen käyttö tiettyjen lääkkeiden, riittämätön liikunta tai tekee väärän elämäntavan yleensä.
 Pediatrian yleisen virtsan kliinisen analyysin tavalliset indikaattorit ovat punasolujen puuttuminen tai yksittäisten punasolujen esiintyminen lapsen virtsassa (enintään kolme elementtiä), jotka määritetään virtsan sedimentin mikroskooppisella tutkimuksella.
 Normi punasoluja virtsassa lapsen syntymän jälkeen tai sen aikana muutaman ensimmäisen päivän käyttöikä voi olla erilainen - normaalisti pidetään indikaattorit enintään 7 jäsentä, joka liittyy lisääntynyt tuotanto punasolujen aikana sikiövaiheessa sikiön, jota seuraa nopea hajoaminen punasoluja sikiön ja korvaaminen sikiön hemoglobiinin normaaliksi. Usein tämä tila liittyy fysiologisten vauvan keltaisuutta ja virtsahapon taipuvaisille (vastuuvapaus suolaa munuaisista, joita on kertynyt kohdussa) mukaisesti reunaehdoilla vastasyntyneen.
 Mahdolliset syyt punasolujen esiintymiseen lapsen virtsassa
 Lapsen hematuriaa yleisimpiä syitä ovat seuraavat.
 Virtsatiejärjestelmän sairaudet: munuaiset, virtsaamarit, virtsaputki ja virtsarakon:
 tulehdussairaudet (glomerulonefriitti, pyelonefriitti, virtsaputki, kystiitti);
 tauti, ei-tulehduksellinen genesi (kasvaimet, trauma, urolitiasi, perinnölliset sairaudet);
 Muiden elinten ja järjestelmien taudit, aiheuttaen reaktiivista hematuriaa:
 vakavat virus- ja bakteeri-infektiot (influenssa, meningokokin infektio, lavantauti, suolistoinfektiot);
 märkivä prosessi (osteomyeliitti, laajat paiseet, sepsis);
 veren ostaminen virtsaan, jossa on peräsuolen verenvuoto tai patologinen vastuuvapaus emättimestä, joka liittyy tulehdussairauksiin tai hormonaalisiin häiriöihin;
 Muut syyt erytrosyytit lapsen virtsaan:
 virtsan kerääminen tyttöjen kuukautisten aikana.
 munuaiskerästulehdus on yksi tärkeimmistä sairauksista, joihin liittyy virtsaan puristettujen erytrosyyttien ilmeneminen. Tässä tapauksessa munuaisten glomeruli on vaurioitunut autoimmuunin tulehduksen etenemisen seurauksena.
 Taudin oireet ovat heikkous, letargia, päänsärky, kasvojen turvotus aamulla ja alemmat jalat, verenpaineen nousu. Hematuriaa yhdessä glomerulonefriitin kanssa on ominaista virtsan (oliguria) määrän väheneminen, leukosyyttien, sylinterien ja munuaisen epiteelin ilmeneminen virtsan osassa.
 Tämän vakavan sairauden hoito suoritetaan vain erikoistuneissa osastoissa, joilla on jatkuva dynaaminen valvonta nefrologissa pitkään vaikka kliinisiä ilmenemismuotoja ei ole ja laboratorioindikaattoreiden normalisointi.
 Pyelonefriitti (tarttuvan ja tulehduksellisen sairauden kaljojen ja lantion munuaisten) esiintyy diapedesis ("seepage") punaisten verisolujen virtsassa. Tämän taudin osalta mikroemätyydelle on ominaista vuotanut erytrosyytit, joilla on suuri määrä leukosyyttejä, sylintereitä, munuaisten epiteeliä ja joskus bakteereja virtsassa.
 Tämän patologian kliiniset oireet ovat lannerangan kipu, kuume (38-39 astetta), heikkous, päänsärky, virtsaamishäiriöt (kipu, usein puhkeavat, virtsainkontinenssi).
 Tämän patologian hoitoon pyritään poistamaan tartunnan aiheuttaja (antibakteerinen hoito) ja tulehdus (anti-inflammatoriset ja antihistamiinit), diureetit, immunokorjaimet, antioksidantit.
 Virtsatiejärjestelmän tulehdukselliset sairaudet tunnettu siitä, ensisijaisesti niissä muuttumatonta erytrosyyttien ja leukosyyttien virtsassa, virtsatiet (poltto, kipu, usein pakkoinkontinenssin pienillä annoksilla), heikkous, uupumus, vilunväristykset, kuume (jopa subfebrile indikaattorit 37-37,8 astetta). Hoito näiden patologioiden suoritetaan urologi tai lastenlääkäri, vakavuuden ja taudin kulun, jossa käytetään anti-inflammatoristen lääkkeiden, antispasmodiset aineet, diureetit, antihistamiinisen terapian, antibiootit, kasvi adaptogeeneihin.
 Virtsajärjestelmän ei-tulehduksellisten sairauksien esiintyminen: kasvaimet, trauma, munuaiskivet ja virtsateet ja useat perinnölliset patologiat (Alportin oireyhtymä) edellyttävät diagnoosia vauvasta diagnoosin diagnosoimiseksi.
 Näiden sairauksien ominaispiirre - kipu (lannerangan alueella, pitkin ureters, alavatsan), dizuricheskie häiriöt (virtsaumpi tai hänen inkontinenssi, tihentynyt virtsaamistarve yöllä), päänsärky, heikkous, huonovointisuus.
 Alport-oireyhtymä on tarpeeksi harvinaista ja ilmenee virtsan muutoksissa (hematuria), jolloin kuulo- ja silmävaurioita vähenee asteittain.
 Hoito toteutetaan vain erikoissairaaloissa - nefrologi, urologisti, onkologi tai kirurgi.
 Reaktiivinen hematuria tapahtuu, kun vakavia myrkytyksiä tai tulehduksellisten prosessien, jotka kehittyvät keuhkoihin, maha-suolikanavan, luun ja muiden elinten ja järjestelmien monimutkaisten lapsi märkivä prosesseja (paiseet, osteomyeliitti, sepsis), vakava virus-, bakteeri- tauteja.
 Muita hematuriaa aiheuttavia syitä ovat yleisimmät aliravitsemus ja merkittävät elämäntapahäiriöt (Elämä jatkuvassa stressiä, liiallinen fyysinen työ tai kuorma), joka on usein havaittu lapsilla sosiaalisesti sopeutumattomien perheiden, kun urheilusta hallitsematon aluskasvillisuuden nauttiminen energia, hormonit, piristeitä.
 Muutokset virtsassa mikrohematurialle tyyppihyväksytty kehittyy usein epätasapainossa ravitsemus vauva (liiallinen läsnäolo proteiinia ruokavaliossa ruoka, sitrushedelmiä, yrttejä, suklaata, väriaineita ja säilöntäaineita), jotka johtavat kehitystä dismetabolic sairauksia, jotka ilmenevät laskeuman suolojen munuaistiehyeitä. Ajan myötä suolat poistetaan, traumatisoivat virtsaputken limakalvot ja aiheuttavat polttavaa kipua ja erilaisia virtsaamishäiriöitä. Usein tämä tekijä on altis virtsajärjestelmän orgaanisten sairauksien kehittymiselle.
 Tämän patologian hoito koostuu ravitsemuksen normalisoinnista, vihannesten, viljan ja emäksisen juoman sisällyttämisestä suolistoon virtsa-analyysin jatkuvan seurannan ja piirin lastenlääkärin dynaamisen seurannan avulla.
 Virtsan hematuriaan näennäinen muutos voi johtua ottamalla tiettyjä lääkkeitä (fenolftaleiini, rifampisiini, B12-vitamiini) tai elintarvikkeita (juurikkaita).
 Poikkeamat normaalista ja punasolujen lisääntyminen lapsen virtsaan
 Poikkeamat voidaan jakaa useisiin ryhmiin riippuen punasolujen määrästä.
 Erytrosyyttien virtsaan 3-20 osaa kutsutaan "mikrohematuriksi": lisääntynyt punasolujen määrä lapsen virtsassa määritetään vain mikroskooppisella tutkimuksella, virtsan väri ei muutu.
 Virtsan erytrosyyttien lisääntyminen yli 20-vuotiaana määritellään "makroemvaattisuudeksi" ja virtsa saa ruskeaa väriä ("lihaluuja"), kun taas punasolut ottavat "koko näkökentän" mikroskopian avulla.
 Virtsan 3 - 5 erytrosyyttien esiintymistä virtsan sedimentissä pidetään hälyttävänä ja vauva tarvitsee selvityksen syyn selvittämiseksi.
 Usein kohonnut punasoluja vauvan virtsa voi olla merkki ongelmista ravitsemus (sisältävien elintarvikkeiden syömisestä keinotekoisia väri- ja säilöntäaineita, suuria määriä proteiinia elintarvikkeita, sitrushedelmät, suklaa), pysyvä liikunnan lisääminen ja ylläpitää väärän elämäntavan perheessä.
 piilotettu sisällä vaarallisia munuaissairaus (munuaiskerästulehdus, nefriitti eri etiologiaa) ilman kliinisiä ilmenemismuotoja ja laboratorio merkkejä vähän patologian tai virtsateiden (virtsaputken, kystiitti);
 muiden elinten herkistä tulehduksellisista sairauksista ja kehon järjestelmistä, vakavien patologisten tilojen kehittymisestä.
 Pediatrian vaarallinen merkintä on yli viiden elementin erytrosyytti-indeksin virtsassa, joten useimmissa tapauksissa hoitava lääkäri nimittää täydellinen kattava tutkimus vauvasta:
 Virtsajärjestelmän ja vatsaontelon ultraäänitutkimus,
 Erityiset virtsanäytteet (Nechiporenko ja Kakovsky-Addison mukaan);
 Tärkeä tekijä tämän patologisen oireen määrittämisessä on erytrosyyttien muoto: muuttumaton tai muuttunut (uutettu).
 Lapsen virtsaan muuttuneet erytrosyytit ovat värittömien levyjen ulkonäköä ja muodostuvat, kun ne ovat happamassa virtsassa pitkään verenkierron hemoglobiinin vapautumisen seurauksena. Niiden esiintyminen virtsatesteissä viittaa useimmiten munuaispatologian kehittymiseen munuaisten glomerulus- tai glomeruluslaitteilla (glomerulonefriitti, nefroosi, harvemmin pyelonefriitti).
 Muuttumattomien erytrosyyttien esiintyminen virtsassa osoittaa, että punasolut tulevat virtsaan virtsateiden alaosista: uretereistä, virtsaputkesta tai rakosta.
 Virtsa on kerättävä aamulla, puhtaissa astioissa (mieluiten erityisessä säiliössä). Ennen analyysin keräämistä sinun on pestä lapsi.
 Virtsan keskimääräinen osuus katsotaan kaikkein informatiivisimmaksi, joten on toivottavaa koota se analysoitavaksi (ensin lapsi putoaa pottiin, sitten säiliö asetetaan ja lopullinen osa taas potissa).
 Miksi virtsassa lapsi kohosi punasoluja - mitkä ovat syyt ja normaalit indikaattorit?
 Virtsan laboratoriotutkimuksen tulosten mukaan on mahdollista tunnistaa patologiset prosessit lapsikuorossa alkuvaiheessa. Joskus vauvan virtsassa havaitaan punasoluja. Mikä se on, mikä on normaali ja miksi ne ovat suurempia - mitä kohonneet punasolut tarkoittavat? Mikä on Nechiporenko-analyysi ja miten kerätä virtsan analysointia varten? Vastaukset kaikkiin kysymyksiin löytyvät tästä artikkelista.
 Virtsan kohonneet erytrosyytit voivat puhua sairauksien esiintymisestä, suuresta fyysisestä rasituksesta tai tietyistä mieltymyksistä ruokavaliossa
 Mikä on punasoluja ja kuinka monta niitä pitäisi olla virtsassa?
 Erythrosyytit ovat punasoluja, joihin kuuluu hemoglobiini. Näillä verisoluilla on kaksi elintärkeää toimintoa: ne toimittavat kudokset hapella ja poistavat hiilidioksidia niistä. Jos virtsateet ja vauvojen munuaiset toimivat normaalisti, virtsassa ei ole ollenkaan punaista verta tai pieni määrä.
 Vauvan sukupuolesta ja iästä riippuen punasolujen sallittu enimmäismäärä virtsassa on erilainen. Vastasyntyneillä urkujen analyysiin saattaa esiintyä jopa 7 erytrosyyttiä yhdessä näkökentässä ensimmäisen elämäntyön aikana. Tämä johtuu siitä, että vauvan keho pääsee eroon veren soluista, jotka kertyivät intrauterin aikana.
 Munuaisten glomerulien suodatustoiminto aktivoituu vähitellen ja aktivaatioaste riippuu imeväisen organismin yksilöllisistä ominaisuuksista. Lapsi, joka on saavuttanut yhden vuoden ikäisyyden, 5 erytrosyyttien esiintymistä yhdellä näkökentällä pidetään normaalina, koska munuaisten toimintojen täysi paljastaminen tapahtuu vain 2 vuoden ajan.
 Lasten 2-vuotiaan ja normaalin kehityksen ja täydellisen terveydentilan vuoksi vain yksi punasolu voi olla virtsassa. Tytöillä normaali on 0-3 punaista verisolua, pojilla, yleensä 0-1. Läsnäolo 4 tai useamman punasolun analyysissä on osoitus lapsen kattavasta tutkimuksesta.
 Miksi punasolujen määrä kasvaa?
 Virtsaan erytrosyyttien määrän lisääntymistä kutsutaan hematuriaksi. Tämä ilmiö voi olla lyhytaikainen tai pysyvä. Ensimmäisessä tapauksessa hematuria tulee fysiologisten syiden seurauksena ja kulkee nopeasti itsestään. Toisessa tapauksessa lapsen virtsaan erytrosyytit todistavat kehon patologisen prosessin kehittymisen.
 Jos munuaiset toimivat normaalisti, niiden glomerulit, jotka suorittavat suodatustoiminnon, eivät yksinkertaisesti kulje suurien punasolujen soluja primaariseen virtsaan.
 Asiantuntijat jakavat syyt erytrosyyttien esiintymiseen virtsaan kolmeen ryhmään:
 Joskus muuttumattomat punasolut ovat läsnä nuorten tyttöjen näytteissä, jotka ovat äskettäin alkaneet kuukautisvuodesta. Verisolut tällaisissa tapauksissa joutuvat virtsaan virtsan keräämisen sääntöjen noudattamatta jättämisen vuoksi. Lyhytkestoinen muutos punaisten verisolujen pitoisuuteen verenvuodossa tai nuorella lapsella voi johtua jommastakummasta seuraavista syistä:
 pitkä kävely (esimerkiksi vaellusreitti);
 suklaan tai sitrushedelmien käyttö suurina määrinä;
 sisällyttäminen elintarvikkeisiin, joissa on huomattava määrä säilöntäaineita, suolaa ja mausteita;
 organismin ylikuumeneminen (pitkäaikainen oleskelu saunassa, saunassa, oleskelu auringossa).
 Lyhytaikainen veren punasolujen lisääntyminen voi johtua suuresta määrästä suklaata ja sitruunoita
 Patologian tyypilliset oireet
 Perinnölliset ja synnynnäiset sairaudet, virtsatietauti ja kasvainmuodostukset aiheuttavat harvoin erytrosyyttien nousua, proteiinin ulkonäköä lasten virtsaan. Useimmissa tapauksissa indeksit ylittävät normin vammat ja tulehdusprosessit virtsajärjestelmään. Yleisimpiä patologisia tyypillisiä oireita on esitetty alla olevassa taulukossa.
 turvotus, erityisesti havaittavissa kasvoilla;
 virtsan värin muutos (tulee tumma ruosteinen, joskus hiutaleet näkyvät);
 proteiini virtsassa (tarkempia tietoja: mitä virtsan proteiini tarkoittaa lapsella ja miten sitä hoidetaan?);
 terveydentila heikentää voimakkaasti.
 kipu lannerangan alueella, lisääntynyt napauttamalla tai fyysisellä rasituksella;
 proteiini, kohonneita valkosoluja virtsassa;
 usein imeväisten regurgitaatio;
 ruumiin yleisen myrkytyksen oireet;
 erittyy virtsaan, se muuttuu sameaksi;
 korkea kehon lämpötila (jopa 39 astetta).
 virtsaaminen nopea ja tuskallinen;
 Virtsa muuttuu sameaksi, punertavaksi, limakalvojen kanssa;
 tartunnan saaneiden tautien yhteisiä oireita.
 virtsaaminen usein, kipu, pienet virtsaosat;
 epäpuhtaudet virtsassa (veri, pussi);
 esinahan tulehdus ja poikien peniksen kuuleminen.
 Mitkä ovat korkeat veripitoisuudet vauvassa?
 Imeväisten virtsassa kohonnut nousu ilmenee harvoin. Useimmissa tapauksissa poikkeamat punasolujen normaalista virtsasta osoittavat peniksen kylmän tai mikroprosessin kehitystä pojissä. On pidettävä mielessä, että vastasyntyneen ja ensimmäisen elinvuoden lapsen punasolujen normaali taso on huomattavasti korkeampi kuin vanhempien lasten.
 Punaisen synnytyksen jälkeen lapsen kehossa aktivoidaan punasolujen tuottamisprosessi. Hän tulee normaaliin tilaan ensimmäisten kuukausien aikana. Kuitenkin jopa yhden vuotiaan ikä voidaan havaita zheltushka ja lähtö suolat munuaiset. Yleensä kysymys fysiologisista ilmiöistä on kuitenkin patologian poissulkemiseksi, on suositeltavaa neuvotella pediatrian tai neonatologin kanssa.
 Missä tapauksissa he antavat analyysin?
 Tavallisesti virtsanäytettä otetaan lapsen syntymän rutiiniluonteisen ennaltaehkäisevän tutkimuksen aikana kuuden kuukauden iän, vuoden ja sen jälkeen.
 Suunniteltu virtsatesti tehdään seuraavissa tapauksissa:
 voimakas muutos vauvan käyttäytymisessä - vauva tulee levottomaksi, uneliaisuutta ja ruokahalua on loukattu;
 jos lapsi valittaa kipua alaselkässä tai vatsaan;
 virtsan tuoton värin ja / tai tilavuuden muutokset, säännöllinen virtsaaminen (tämä tarkoittaa, että virtsateiden tai munuaisten toimintahäiriö kehittyy);
 virtsaamisen aikana vauva kokee epämukavuutta, kipua ja reziä.
 Jos vauva läpäisi virtsaan yleiseen analyysiin, ja näytteen laboratoriotutkimuksen tulosten mukaan havaittiin lisääntyneitä punasoluja, lääkäri kirjoittaa Nechiporenkolle virtsan analyysimenetelmän. Nechiporenko-analyysi osoittaa sylinterien, leukosyyttien ja erytrosyyttien sisällön 1 ml: ssa virtsanäytettä. On suositeltavaa antaa se säännöllisesti henkilöille, jotka kärsivät munuaisten patologiasta.
 Indikaattorien vähentämiseksi ja normalisoimiseksi on tarpeen selvittää, mikä johti virtsan erytrosyyttien määrän kasvuun. Lääkäri diagnosoi ja kuuntelee sopivaa ruokavaliota. Virtsateiden sairauksia hoidetaan antibiooteilla tai antimikrobisilla instillaatioilla. Munuaispotilailla yleensä tarvitaan kokonaisvaltaista lähestymistapaa hoitoon:
 kulutetun nesteen määrän väheneminen (tämä tehdään munuaisten rasituksen vähentämiseksi);
 Taudit, jotka aiheuttavat punasolujen kasvua, käsitellään lääkkeillä ja erityisellä ruokavaliolla
 Monet ihmiset eivät ajattele, miten virtsan asianmukaista keruuta analysoidaan. Laboratoriotutkimuksen tulosten luotettavuus riippuu kuitenkin siitä, miten biomateriaalia kerätään oikein. Analysoida tulos osoitti todellisen kuvan ja paljasti patologisten prosessien (tai sen puute) on lapsen kehon seuraavia sääntöjä kehotetaan tarkkailla analyysi kokoelma:
 Kun erytrosyytit havaitaan lapsen virtsaan
 Hematuria pikkulapsissa on vaarallinen oire, joka viittaa virtsateiden toimintahäiriöön, sisäiseen verenvuotoon tai huonoon veren hyytymiseen. Normaalissa terveydessä lapsen virtsassa esiintyvät erytrosyytit puuttuvat tai sisältyvät pieniin määriin. Siksi, jos muutat virtsan värin ja koostumuksen, sinun on nopeasti näytettävä vauva lääkärille kattavaa tutkimusta varten.
 Virtsan erytrosyyttien hyväksyttävät standardit
 Terveillä lapsilla 2-4 erytrosyytit ovat sallittuja näkökentässä. Vastasyntyneelle ja imeväisille enintään vuoden mittaan tämä indikaattori voi olla enintään 7 yksikköä. Tämä johtuu punasolujen lisääntyneestä kehityksestä lapsen kohdalla. Synnytyksen jälkeen sikiön verisolut hajoavat nopeasti ja korvataan tavallisilla. Tämän seuraa mekaaninen keltaisuus ja virtsan happamuuden lisääntyminen.
 Tavallisesti virtsassa olevia verisoluja ei tunnisteta. Mutta punasolujen sallittu määrä lasten virtsaan on todettu ja riippuu vauvan ikää.
 Taulukko punasolujen sallitusta sisällöstä lasten virtsaan.
 Taulukossa on erytrosyyttien määrä, ikäkohtaiset vaihtelut verisolujen tasossa virtsassa. Vertailuarvot eri laboratorioissa ovat erilaisia, mutta raja-arvot ilmoitetaan yleensä viitekehyksessä.
 Veren suodatetaan munuaisten glomeruliin, ja kun se poistetaan, hajoamistuotteet poistetaan kehosta yhdessä virtsan kanssa. Neste kulkee munuaisten, ureterien, virtsarakon, virtsaputken läpi ja voi päästä virtsaan missä tahansa näistä vaiheista.
 Laboratoriotutkimuksessa havaitaan muutetut (puristetut) erytrosyytit, joita hemoglobiini ei sisällä, rakenteiden ja kehon väri muuttuu. Tämän lomakkeen tunnistaminen osoittaa, että solut joutuivat virtsaan munuaisissa, ja ne kärsivät virtsahaposta. Muuttumattomat erytrosyytit ovat keltaisen värisen bikonikaalikiekon muotoisia.
 Muuttumattomat erytrosyytit läpäisevät lapsen virtsan virtsajärjestelmän alaosista.
 Lapsille diagnosoidaan mikro- ja maksaematoriaa. Ensimmäisessä tapauksessa näkökentässä on yli 3, mutta alle 20 erytrosyyttiä. Virtsan väriä ei muuteta. Jos virtsa muuttuu punertavaksi, erytrosyytit ovat yli 20 tai ne kattavat koko näkökentän, he puhuvat makroematotyylistä. Se kehittyy akuuteissa tulehduksellisissa munuaisten, pahanlaatuisten kasvainten, vatsaontelon mekaanisten vammojen jälkeen.
 Hematokurian pääasialliset syyt lapsilla:
 pyelonefriitti, glomerulonefriitti, kystiitti, uretriitti;
 perinnölliset poikkeavuudet virtsajärjestelmästä;
 munuaisten syöpä, virtsarakon;
 Alportin oireyhtymä;
 äärimmäiset fyysiset kuormat;
 viruksen, vakavan muodon bakteeri-infektioita.
 Lapsen terveyshäiriöitä voidaan diagnosoida. Tämä on geneettinen patologia, jonka perimän autosomaalinen hallitseva tyyppi. Näyttää säännöllisesti proteiinin ja veren lapsen virtsaan. Yleisimmin muutoksia havaitaan ylempien hengitysteiden sairauksien jälkeen.
 Perinnöllinen erytrosyturia ei edellytä erityistä hoitoa, mutta lääkärin tulee tarkkailla lapsia ja suorittaa ennaltaehkäisevä tutkimus.
 Vastasyntyneessä tytössä tai pojassa veren ja liman virtsaaminen voi ilmetä ensimmäisten elämänviikkojen aikana. Tällaiset merkit merkitsevät sitä, että keho sopeutuu ulkoisiin olosuhteisiin. Siirtymäjakson aikana joka on fysiologinen painon menetystä, vähentynyt tai korotetussa lämpötilassa, muodostaa ihottuma, keltaisuus oireita joskus syntyy, dysbacteriosis, munuaisten toiminnan muutoksista.
 Erytrosyyttien lisääntyminen lapsen virtsaan voi osoittaa patologian, jotta selvitettäisiin tarkka syy, suorittaisi lisätutkimuksia. Arvioida munuaisten toiminta perustuu vatsan ontelon ultraäänituloksiin. Virtsarakon tutkimista varten ruiskutetaan kontrastiainetta suonensisäisesti, jota seuraa röntgenkuvaus.
 Jotta munuaisten vajaatoiminta voitaisiin sulkea pois, nimittää laboratoriotestejä, tarkistaa kreatiniinin, proteiinin, kalsiumin, fosfaatin ja virtsahapon määrä veressä. Lisäksi tarvitaan yksityiskohtaista tutkimusta plasman, koagulogrammin, SCA: n seulonnan, verihiutaleiden pitoisuuden määrittämisestä.
 Kun bakteeri-infektiot suoritetaan sedimentin mikroskoopilla, virtsan ja verta bakteerilla ravintoalustalla.
 Jos verivirtsaisuus johtuu häiriöitä munuaisten, virtsa on suolakertymien, limaa, proteiinia, sinun täytyy luovuttaa analyysi virtsan Zimnitskiy, Nechiporenko, Addis-Kakovskomu. Testien tulosten perusteella arvioidaan virtsan pitoisuus, leukosyyttien taso, päivittäinen diureus. Jos epäillään geneettisen taudin, antinukleaaristen elinten sisältö tarkistetaan vastasyntyneellä ja äidin virtsasta tutkitaan verta.
 Jos lapsi on paljon punasoluja virtsassa, on liman ja muiden patologisten komponentit, kohonnut verenpaine, munuaisten toiminta, joka on esitetty biopsia tai CT.
 Erytrosytärin hoito
 Hoitoa on määrätty ottamalla huomioon syy, joka aiheutti erytrosyyttien esiintymisen virtsan koostumuksessa. Nefriitissa, munuaisten vajaatoiminnassa, nefrokalsinoksessa, nefrologi havaitsee lapsen. Virtsajärjestelmän tartuntatautit hoidetaan antibiooteilla, immunomodulaattoreilla, vitamiineilla ja kalsiumvalmisteilla. On suositeltavaa noudattaa sängyn lepoa ja noudattaa vähärasvaista ruokavaliota (taulukon numero 7). Rajoita myös nestemäisen, pöytäsuolan, mausteisen ja suolaveden käyttö.
 Turvotus nimittää diureetit, diatetiiviset teet.
 Kirurgiset interventiot edellyttävät kivien, kasvainten, kystien muodostumista munuaisissa tai virtsarakossa, lantion traumaa. Tuberkuloosia hoidetaan apteekeissa, joissa on anti-tuberkuloosi-lääkkeitä, antibiootteja. Hoidon kesto on 6-12 kuukautta.
 Kun lapsen virtsassa olevat erytrosyytit ilmestyvät voimakkaan fyysisen rasituksen jälkeen, tiettyjen lääkkeiden saanti ei edellytä erityiskäsittelyä. Tavallisesti ärsyttävän tekijän poistamisen jälkeen virtsakoostumus normalisoidaan 3-7 päivän kuluessa, elpymisen prosessi kiihtyy runsaalla juomisella.
 Pieni lapsi tai nuori, jolla on oireeton hematuria, tarkastaa vuosittain virtsahappopitoisuuden veressä, kreatiniinipitoisuus, verenpaineen mittaus. Toista virtsa ja verikoke 3 kuukauden välein. Jos muuttuneet veriplasmat kestävät virtsassa yli vuoden ajan, on tehtävä uusi tarkastelu.
 Venäjän lastenlääkäreiden liitto
 Anti-DNA-vasta-aineet deoksiribonukleiinihapolle
 ANF - antinukleaarinen tekijä
 ANCA - antineutrofiiliset sytoplasmiset vasta-aineet
 BMI - vähäisten muutosten sairaus
 BTBM - ohuiden perusmembraanien sairaus
 ACE-estäjä - angiotensiinikonvertaasin entsyymi-inhibiittori
 UTI - virtsatietulehdus
 CT-skannaus - laskennallinen tomografia
 MVP - virtsatie
 IGNA - membraani-proliferatiivinen mesangiocapillary) glomerulonefriitti
 MRI - magneettikuvaus
 SLE - systeeminen lupus erythematosus
 GFR - glomerulaarinen suodatusnopeus
 CM - kevyt optinen mikroskopia
 Ultrasound - ultraääni
 PCM - vaihekontrastimikroskopia
 CRF - krooninen munuaisten vajaatoiminta
 ChLS - kuppi ja lantion järjestelmä
 Uusia ja kapea-alaisia ammatillisia termejä ei käytetä näissä kliinisissä suosituksissa.
 Hematuria on veren esiintyminen virtsassa.
 1.2 Etiologia ja patogeneesi
 Alkuperä hematuria johtuvan monista syistä, jotka liittyvät mekaaninen vamma, hemostaasihäiriöitä, mikrobien-inflammatorinen, virtsan kalsiumin, muodostumista concrements Virtsajärjestelmässä, vaskuliitti munuaisten verisuonten immunokompleksin munuaistulehdus, patologinen kollageeni glomerulusten tyvikalvoissa, kystinen dysplasiat ja muut. Yleensä kaikki syyt kehittäminen verivirtsaisuus voidaan jakaa kahteen ryhmään: glomerulusten ja neglomerulyarnye. Syynä ovat muun muassa verivirtsaisuus neglomerulyarnyh, kuten brutto hematuria, yleisimpiä ovat kristalliuria, kuten hyperkalsiurian virtsatieinfektio lukien virtsarakkotulehdus, vamma; munuaisten glomerulonefriitti.
 Hemurian lähteen eriytyminen on olennaisen tärkeää potilaan hoidon jatkotietojen määrittämisessä. Hemuraasin kehityksen syitä käsitellään tarkemmin taulukossa 1.
 Taulukko 1 - Hemurian yleisimmät syyt
 Glomerulaariset sairaudet
 Endokapillaarinen GN (akuutti postinfektio GB)
 Ohuiden pohjakalvojen sairaus
 MP GN, GN puolipuolella
 Ei-glomerulaarinen hematuria
 Urolithiasis, nephrocalcinosis:
 Wilmsin et ai.
 vahinko (munuaisten, virtsarakon, virtsaputken)
 Arteriovenous poikkeavuudet (fistulit)
 Ulkomaiset elimet MVP
 Munuaiskääri (Nutkracker-oireyhtymä)
 Simulointi (veren lisääminen virtsaan)
 Koagulopatiat (hemofilia jne., Antikoagulantit) yhdistetään aina muihin verenvuotoon liittyviin oireisiin
 Hematuriaa esiintyy 0,5 - 4% lapsilla ja 12 - 21,1% aikuisilla.
 1.4 Koodaus ICD-10: ssä
 Akuutti nefriittinen oireyhtymä (N00):
 N00.0 - akuutti nefriittinen oireyhtymä pienillä glomerulaarisilla häiriöillä;
 N00.1 - Akuutti nefriittinen oireyhtymä, jossa on polttoväli- ja segmenttinen glomerulaarinen vaurio;
 N00.2 - Akuutti nefriittinen oireyhtymä diffuusi kalvollisella glomerulonefriitillä;
 N00.3 - akuutti nefriittinen oireyhtymä diffuusi mesangial proliferatiivinen glomerulonefriitti;
 N00.4 - akuutti nefriittinen oireyhtymä diffuusiin endokapillaariseen proliferatiiviseen glomerulonefriittiin;
 N00.5 - akuutti nefriittinen oireyhtymä diffuusiin mesangiocapillary glomerulonefriittiin;
 N00.6 - akuutti nefriittinen oireyhtymä tiheän sedimentin taudin kanssa;
 N00.7 - Akuutti nefriittinen oireyhtymä hajakuormakuvioisessa glomerulonefriitissä;
 N00.8 - akuutti nefriittinen oireyhtymä muiden muutosten kanssa;
 N00.9 - akuutti nefriittinen oireyhtymä, jolla on määrittelemätön muutos;
 N02.9 - Toistuva ja jatkuva hematuria, jossa määrittelemätön muutos.
 Kun diagnoosi on vahvistettu, jonka kliininen ilmentymä on hematuria (eristetty tai yhdistettynä muihin oireisiin), diagnoosit koodataan nosologisen muodon mukaan:
 Perinnöllinen nefropatia (N07):
 N07.0 - perinnöllinen nefropatia, jota ei ole luokiteltu muualla, pienillä glomerulohäiriöillä;
 N07.1 - perinnöllinen nefropatia, jota ei ole luokiteltu muualla, jossa on polttoväli- ja segmenttinen glomerulusvaurio;
 N07.2 - perinnöllinen nefropatia, muualla luokittelematon, diffuusi kalvomaista glomerulonefriittiä;
 N07.3 - perinnöllinen nefropatia, muualla luokittelematon, diffuusi mesangium proliferatiivinen glomerulonefriitti;
 N07.4 - perinnöllinen nefropatia, ei muualla luokiteltu, ja diffuusi proliferatiivinen munuaiskerästulehdus endokapillyarnom;
 N07.5 - perinnöllinen nefropatia, muualla luokittelematon, diffuusi mesangiocapillary glomerulonefriitti;
 N07.6 - perinnöllinen nefropatia, jota ei ole luokiteltu muualla, tiheän sedimentin taudin kanssa;
 N07.7 - Perinnöllinen nefropatia, jota ei ole luokiteltu muualla, diffuusi kuukaseinän glomerulonefriitti;
 N07.8 - perinnöllinen nefropatia, muualle kuulumaton, muut muutokset;
 N07.9 - perinnöllinen nefropatia, jota ei ole luokiteltu muualla, määrittelemätön muutos.
 Kystinen munuaissairaus (Q61):
 Q61.1 - munasyntyneen munuaiset, lapsityypit.
 Muut määrätyt synnynnäiset epämuodostumat [kehityshäiriöt], jotka vaikuttavat useisiin järjestelmiin (Q87):
 Q87.8 - muut määritellyt synnynnäisten poikkeavuuksien oireet muiden luiden muutosten kanssa. Alport-oireyhtymä.
 1.5 Luokittelu
 A - munuaisten hematuria;
 B - pysyvä hematuria;
 B - oireeton eristetty mikrokamuturi;
 - makroematotio, jossa virtsan värin muutos;
 - mikroemääri ja proteinuria> 0,5 g / l;
 - kliinisiä oireita (dysuria, hemorrhagiis-oireyhtymä, kuume, kipu jne.).
 1.6 Esimerkkejä diagnooseista
 Akuutti postinfektio glomerulonefriitti (proteinuria, hematuria), käänteisen kehityksen aika. Osmoottisen pitoisuuden toiminnan rajoittaminen.
 Perinnöllinen nefriitti. Alportin oireyhtymä (proteinuria, hematuria, toisen asteen kahdenvälinen neurosensorinen hypoakussi), X-sidottu. Munuaistoiminnot säilyvät. Krooninen munuaissairaus, minä vaiheessa.
 IgA-nefropatia (proteinuria, hematuria), aktiivinen vaihe; munuaisten toiminnot säilyvät. Krooninen munuaissairaus, minä vaiheessa.
 Nephritis Shenlaine-Genocha (epätäydellinen nefroottinen oireyhtymä, hematuria), aktiivinen vaihe. Osmoottisen pitoisuuden toiminnan rajoittaminen. Krooninen munuaissairaus, minä vaiheessa.
 ANCA-yhdistetty nopea progressiivinen glomerulonefriitti (epätäydellinen nefroottinen oireyhtymä, hematuria), aktiivinen vaihe. Glomerulaarisuodatuksen ja osmoottisen konsentraation toiminnan vähentäminen. Krooninen munuaissairaus, III vaihe.
 1.7 Kliininen kuva
 IgA-nefropatian havaitsemiseksi arvioidaan proteiinin vakavuus, munuaisten toiminta-aste ja morfologisten muutosten vakavuus. IgA-nefropatian ennuste on useimmissa tapauksissa edullinen; Kuitenkin 25 prosentilla potilaista tauti etenee CRF: n terminaaliseen vaiheeseen [10,15].
 Alport-oireyhtymä on useimmiten X-sidottu perintö ja miehille vaikeampi. Hermo-sensorisen kuulon heikkenemisen patognomoninen kehitys toisen vuosikymmenen elämässä. Ei ole tehokasta hoitoa.
 Akuutti infektion jälkeinen glomerulonefriitti useimmiten on aiheuttava tekijä hemolyyttistä ryhmän streptokokin (Streptococcus pyogenes). Useimmissa tapauksissa taudilla on suotuisa syklinen kesto ja se päättyy elpymiseen ilman steroidin tai immunosuppressiivisen hoidon tarvetta. Diagnoosi perustuu kliinisiin oireisiin nefriittisyndrooma nostaen tiitterin ASL-O, vähentää komplementin C3 murto, kylvö Streptococcus pyogenes kurkun tai ihon läsnäollessa streptokokin tai erysipelas.
 On olemassa useita kriteerejä määrällisten verivirtsaisuus: n läsnä ollessa 3 tai enemmän punasolujen näkökenttä ei ole sentrifugoitiin virtsaa tai 5 ja erytrosyyttien näkökenttä x40 mikroskopia virtsaa sentrifugoitiin keskipakoiskiihtyvyyttä 750 g.
 Makrogematuria osoittaa aina patologian läsnäolon. Virtsanpunainen väri ei kuitenkaan välttämättä johdu makrogemurioista - se voi muuttua tiettyjen elintarvikkeiden, lääkkeiden vaikutuksesta ja myös porfyriinien erittymisen virtsaan. Siksi jokainen tällainen episodi on vahvistettava diagnostisten nauhojen tai virtsa-sedimentin mikroskopian avulla.
 Hemuraasin syiden selvittäminen edellyttää tiettyä diagnostista algoritmia (taulukko 2).
 Taulukko 2 - Hemurian diagnostiikkalgoritmit
 Perhehistoria (hematuria, krooninen munuaisten vajaatoiminta (CRF), kuurous
 - munuaisten toiminnan arviointi (etenemisvaiheessa - lisääntynyt kreatiniinipitoisuus ja glomerulaarisen suodatusnopeuden aleneminen);
 - proteiinin tason määrittäminen (kohtalaisesta vaikeaan), hematuria on myös ominaista;
 - nefrobiopsiasta (elektronimikroskopialla ja immunohistokemiallisella tutkimuksella - ohuiden perusmembraanien, Alport-oireyhtymän morfologisen diagnoosin toteaminen);
 - kuulo arviointi (kahdenvälinen sensorineuraalisesta kuulon heikkenemistä) ja näkymä (ominaisuus muuttuu Alportin oireyhtymää - Front lenticonus, perimakulyarnye paikalla verkkokalvolla)
 Punnittiin perinnöllistä historiaa
 - diagnoosimenetelmien visualisointimenetelmät (ultraäänitutkimus, vatsaontelon röntgen, CT, MRI-indikaatiot - havaittavuuden havaitseminen, tukos);
 - lisääntynyt suolojen erittyminen virtsaan
 Nielutulehdus, ylempien hengitysteiden infektio (edeltävien 2-4 viikon aikana)
 - antistreptolyysin-O: n (ACL-O: n taso, jolle on tunnusomaista lisäys), komplementtifraktion C3 (määritettynä vähennys);
 - munuaisten toiminnan arviointi (usein - glomerulusten suodatusnopeuden aleneminen);
 - proteinurian tason määrittäminen (ilmaistuna);
 - verenpaineen mittaus (ominaista verenpainetauti)
 - Urikulttuuri steriiliteettiin (patogeenisen mikrofloorin kasvu);
 - Munuaisten ja virtsarakon ultrasonografia (virtsateiden poikkeavuus, CLS: n suurentuminen, tulehdukselliset muutokset virtsarakosta)
 Hemorragiainen ihottuma, vatsan ja nivelen oireyhtymä
 purppura Shenlaine-Genocha, trombosytopenia, muut koagulopatiat
 - yleinen verikoke (trombosytopenia);
 - koagulogrammi (hypokoagulaation merkit);
 - proteiinin tason määrittäminen (kohtalaisesta vaikeaan);
 - verenpaineen mittaus (usein - lisääntynyt)
 Kivun vatsaontelossa
 - diagnoosimenetelmien visualisointimenetelmät (ultraäänitutkimus, vatsaontelon elinten roentgenografia, CT, MRI - volumetric muodot, konkrementit, esteet jne.);
 - Urikulttuuri steriiliteettiin (patologisen mikrofloorin kasvu);
 - tutkimus suolojen erittymisestä päivittäisessä virtsassa tai virtsan kreatiniinipitoisuudessa (lisääntyminen)
 Anamneesin ja valitusten keräämisen yhteydessä on suositeltavaa kiinnittää huomiota seuraaviin seikkoihin:
 punnittiin perheen historia (hematuria läsnäolo läheisyydessä, kuulemisen ja näköelinten patologia, krooninen munuaisten vajaatoiminta, urolitiasi);
 akuutin hengitysvirusinfektion, ylähengitystieinfektion, nielutulehduksen jne. esiintyminen edellisten 2-4 viikon aikana;
 verenvuotohäiriöiden, vatsan, nivelten oireyhtymän esiintyminen;
 dysuriset ilmiöt.
 (Suositusten vahvuus 1, näyttöaste B)
 2.2 Fyysinen tarkastelu
 On suositeltavaa arvioida yleistä potilaan tila (kehon lämpötila, verenpaine, oireet voimattomuus ja niin edelleen.), A ihon kuntoon ja näkyvä limakalvojen (väri, hemorraginen oireyhtymä, tulehdukselliset muutokset), nivelet; hengitys- ja verisuonijärjestelmän auskulttatiivinen tutkimus; vatsaelinten palpataatio; visualisointi, palpatorinen, virtsatietorajärjestelmän elinten iskulause.
 2.3 Laboratoriodiagnostiikka
 Diagnostisena menetelmänä on suositeltavaa suorittaa virtsan kliininen analyysi laskemalla erytrosyyttien määrä ja selvittämällä proteiinin läsnäolo ja vakavuus [1,2,3].
 (Suositusten 1 vahvuus, todistusaineisto A)
 On suositeltavaa suorittaa tutkimus erytrosyyttien morfologiasta virtsaan munuaisten (glomerulaarinen) ja ekstrarenalisen hematuriaerotuksen eriyttämiseksi. Käytetään valoa optista mikroskopiaa (CM) tai vaihekontrastimikroskooppia (PKM) [1,4,5,6,7].
 (Suositusten 1 vahvuus, todistustaso C)
 kommentti: Dysmorfiilisten erytrosyyttien läsnäolo yli 50%: lla on tyypillistä glomeruluksen hematuriaa kohtaan. Jos kaikkien erytrosyyttien akantosyyttien (kuvio 1) muodostavat yli 5%, hematuriaa munuaispotilasta pidetään todisteena. Vahvistaa myös hematuria glomerulaarisen luonteen, sen yhdistelmä proteiiniarian kanssa on yli 0,5 g / l.
 Kuvio 1 - Virtsan erytrosyyttien morfologia postrenaalisella (vas.) Ja munuaisten hematuria (akanthosyytit) (oikealla), FCM.
 Suositeltava tason tutkimusta kalsiumin erittymistä, fosfori, virtsahapon ja oksalaatit virtsaan (päivittäinen virtsan tai perustuen virtsan kreatiniinin) [8,9].
 On suositeltavaa suorittaa yleinen kliininen verikoke (anemian, trombosytopenian) havaitsemiseksi [10].
 On suositeltavaa suorittaa biokemiallinen veritesti seerumin kreatiniinin ja urean pitoisuuksien määrittämiseksi (munuaisten suodatustoiminnan arvioimiseksi) ja elektrolyyttitasosekoostumuksen määrittämiseksi [1.10].
 On suositeltavaa suorittaa seulontatutkimus hemostaasin (aktivoitu partiaalinen tromboplastiiniaika (APTT), trombiinin aikaa (PT), International Normalized Ratio (INR). Protrombiini-indeksi (PTI), määrä fibrinogeenin aktiivisuus hyytymistekijöiden veressä, VIII ja IX), sekä verenvuodon ja hyytymisajan määrittäminen. [1,10].
 (Suositusten 2 vahvuus, todistusaineisto A)
 Suositeltu tutkimus ASL-O: n tiitteristä ja komplementin C3-komponentin tasosta veressä [10].
 Se suositeltava, joilla veren seulonta-analyysin serologisia markkereita autoimmuniteettiriskiä (anti-DNA, anti-tuma-tekijä (ANF), anti-neutrofiilien sytoplasman vasta-aine (ANCA) [10].
 2.4 Instrumentaalinen diagnostiikka
 Se suositteli ultraääni (US) virtsateiden todisteita rakenteellisia poikkeavuuksia munuaisten ja virtsateiden, tulehdukselliset muutokset, massa leesioita, concrements, nefrokalsinoosi [1,10].
 Epäillään kovettuma virtsajohdin este, kasvaimen tai munuaisten verisuonten anomalia (Pähkinänsärkijä oireyhtymä) suosittelemat Review vatsan radiografia ja / tai tietokonetomografialla ja / tai magneettikuvaus virtsateiden [1,10].
 Epäily patologian, mahdollisesti vaarallisia kehittyy progressiivinen munuaisvaurion riski siirtyvän kroonista munuaisten vajaatoimintaa, joiden avulla voidaan tarkastaa diagnoosi on suositeltavaa tehdä morfologinen tarkastelu munuaiskudosnäytteillä [11].
 kommentit: Käyttöaiheet munuaisten biopsiaa potilaille, joilla on hematuria:
 yhdistelmä proteiiniuria tai nefroottista oireyhtymää;
 kesto yli vuosi, munuaisten vajaatoiminta;
 hematuria perheen luonne;
 yhdistelmä, jolla on heikentynyt munuaisten toiminta;
 koagulopatian merkkien puuttuminen, kalsitio, munuaisten rakenteelliset epämuodostumat;
 epäilys hematuria glomerulaarisesta genesiasta.
 Munuaiskudosbiopsian valo-optinen, immunohistokemiallinen ja elektronimikroskooppinen tutkimus suoritetaan.
 2.6 Asiantuntijoiden kuuleminen
 Suositeltu (varsinkin jos suvussa) audiologin kuullen holding sävy audiometry tutkimus silmälääkäri ja [3,12,13].
 Jos hematuriaa toissijaiseen genesiin epäilty on suositeltavaa kuulla muita asiantuntijoita (hematologi, kirurgi, onkologi) [8,9,10,14].
 Koska melko suuressa osassa tapauksia havaittu hematuria saattaa kadota spontaanisti, taktiikat voivat olla havainnointia edellyttäen, että munuaisten toimintaa valvotaan.
 Terapeuttisten lähestymistapojen taktiikka määräytyy hematuria-syiden perusteella [10].
 3.1 Konservatiivinen hoito
 Koska proteinuria IgA-nefropatia spesifinen hoito ei ole suositeltavaa, tason ohjaus suoritetaan proteinuria ja munuaisten toiminta avohoidon olosuhteissa.
 Kun merkittävä proteinuria IgA-nefropatia suositellun nopeuden tehtävä kortikosteroidit: Prednisoloni w, VC (ATC-koodi: H02AB06) annoksena - 1-2 mg / kg tai sytostaattihoidon (hoito suoritetaan paikallaan edellytykset 14-21 päivää, sitten - alle laboratoriomittareiden valvonta poissaolo-poliklinikassa).
 kommentit: tämä suositus on edelleen kiistanalainen.
 Suositellaan IgA-nefropatia tehtävä monityydyttymättömiä rasvahappoja (ATC-koodi: INN: omega-3 triglyseridit), ja erilaisia antikoagulanttien ja verihiutaleiden toimintaa estävien aineiden.
 kommentti: Yksittäiset tutkimukset ovat osoittaneet näiden lääkkeiden kohtalaista tehokkuutta.
 Suositellaan IgA-nefropatia tehtävä pitkäaikainen hoito angiotensiiniä konvertoivan entsyymin (ACE) estäjät Fosinopril * (ATC-koodi: C09AA09), enalapriili w, VC * (ATC-koodi: C09AA02) (yksittäisten annosten valinta, keskimäärin: 0,1-0, 3 mg / kg fosinopriili), joka osaltaan proteinurian vähentyminen ja hidastaa munuaisten toiminnan lasku.
 Etenemisen hidastamiseen Alportin oireyhtymän kun ACE-estäjiä suositellaan: * Fosinopril (ATC-koodi: C09AA09), enalapriili * (ATC-koodi: C09AA02)
 kommentit: Yksittäiset annosvalinnat suoritetaan keskimäärin: 0,1-0,3 mg / kg fossiopriilin mukaan).
 Ohuiden perusmembraanien tauti eroaa suotuisasta kurssista, eikä tätä hoitoa suositella. [10,17]
 Akuutissa postinfektion glomerulonefriitissa suositellaan kahden viikon aikana penisilliini-antibiootteja. Lapset, jotka saivat antibioottikäsittelyä 1-3 kuukautta. ennen sairautta - suojattuja aminopenisilliinejä: amoksisilliini + klavulaanihappo, cc (koodi ATX: J01CR02).
 Oireenmukainen hoito akuutissa postinfectious glomerulonefriitti pyrittiin korjaamaan kohonneen verenpaineen hoitoon ja turvotus. On suositeltavaa käyttää diureetit usein Furosemidi No, VC (ATC-koodi: C03CA01), vähemmän: Spironolaktoni No, VC (ATC-koodi: C03DA01) (katso Clinical hoitoa koskevia ohjeita lasten nefroottinen syndrooma.), ACE: n estäjät (GPPS): Fosinopril * (koodi MTE: C09AA09), enalapriili * (ATC-koodi: C09AA02) (yksittäisten annosten valinta, keskimäärin: 0,1-0,3 mg / kg fosinopriili), ja kalsiumkanavan salpaajat hidas (GPPS): Amlodipiini w, VC (koodi ATC: C08CA01) tai Latsipidil * (ATC-koodi: C08CA09) oikaistu annoksina.
 kommentit: ennuste on suotuisa 90 prosentissa tapauksista. Harvinaiset variantteja extracapillary muutoksia ja munuaisten vajaatoiminta voi vaatia dialyysihoitoa, pulssi hoidon metyyliprednisoloni No, VC (ATC-koodi: H02AB04) ja syklofosfamidin No, VC (ATC-koodi: L01AA01) (katso Clinical hoitoa koskevia ohjeita lasten nefroottinen syndrooma.). Aika sairaalassa keskimäärin 14-21 päivää (ilman komplikaatioita) hoidon jatkamisen ja tarkkailu voidaan suorittaa avohoidossa olosuhteissa. [10,15].
 Akphiitti Shenlaine-Genochassa aktiivisessa vaiheessa suositellaan Prednisolon z, vk (ATC-koodi: H02AB06) annoksella 1-1,5 mg / kg vaihtelevaa kestoa.
 Henoch-Henoch-jaden tapauksessa eristetty krooninen hematuria ei useimmissa tapauksissa suosittele terapian nimeämistä.
 Harvinaisissa tapauksissa, nefriitti Henoch-Schönleinin purppura tunnistaa morfologisten extracapillary muutokset (puolikuun) suositellaan suorittamiseksi immunosuppressiivinen hoito: pulssi hoidon metyyliprednisolonia (ATC-koodi: H02AB04) 30 mg / kg ja sen jälkeen laskimonsisäisesti syklofosfamidilla (ATC-koodi: L01AA01) annoksella 15 -20 mg / kg kuukaudessa puolen vuoden ajan. Sairaalahoito riippuu taudin vakavuuteen; syklofosfamidin toistuva annostelu voidaan suorittaa yhden päivän sairaalassa.
 kommentit: Kun remissio on saavutettu, ennuste on edullinen useimmissa tapauksissa [10].
 Ei ole suositeltavaa asettaa ruokavalio, jolla on vähäinen kalsiumpitoisuus idiopaattisessa hyperkalsiurissa [8,9,10].
 On suositeltavaa lisätä idiopaattisen hyperkalsiuriaa käyttävän nesteen tilavuutta [8,9,10].
 Kun jatkuva virta ja muodostumisen vaaraa kivet on suositeltavaa harkita käyttöä hydroklooritiatsidin No, VC (ATC-koodi: C03AA03) enintään 1 mg / kg per päivä, ja sitraatti (blemaren, ATC-koodi: G04BS) kontrollin alaisena pH 6,2-6 virtsan 8 [8,9,10].
 kommentit: on muistettava, että tiatsididiureetit voivat edistää elektrolyyttihäiriöiden syntymistä, jotka johtuvat kalsiumin uudelleenabsorptioinnista.
 Urolitiasiksen ja koon koko on yli 5 mm ja spontaanin erottamisen puuttuminen on suositeltavaa harkita lithotripsyn nimittämistä. Kivien poistaminen on välttämätöntä.
 On suositeltavaa tutkia kiven koostumusta urolitiasissa käyttämällä röntgendiffraktiota tai spektrofotometriaa.
 (Suosituksen vahvuus - 1, todistustaso B)
 Lisätutkimus, metafylaksi ja ruokavaliohoito urologiaan riippuvat laskimen koostumuksesta. Tavallisimmilla urkuhappojen oksalaatti-kalsium-kivillä ja kivillä suositellaan sitraattien määrittämistä runsaan nesteen saannin taustalla (ks. Kliiniset suositukset munuaiskivitaudista lapsilla). [8,9,10,14].
 5. Ehkäisy ja seuranta
 Ensisijainen profylaksia puuttuu.
 Erillisellä mikroekvitaatiolla vaaditaan virtsa-analyysin dynaamista seurantaa ja munuaisten toiminnan seuraamista.
 6. Lisätiedot, jotka vaikuttavat taudin kulkuun ja lopputulokseen
 6.1 Komplikaatiot
 Mahdollisten komplikaatioiden valikoima määräytyy taustalla olevan taudin kulun vakavuuden perusteella.
 6.2 Potilaan hoito
 Jos hermokasvaisuus havaitaan ilman ylimääräisiä munuaisten vajaatoimintoja, primaaritarkastus voidaan suorittaa avohoitopotilailla tai erikoispäivähoitona.
 Läsnäollessa Ekstrarenaalisen oireiden ja / tai akuutti esiintyminen verivirtsaisuus, kuten ulkonäkö törkeästä verivirtsaisuus erilaisia diagnostisia ja tarvittaessa korjaavia toimenpiteitä toteutetaan erikoistuneen lastensairaalan. Alustava sairaalahoitoa havaitsemisessa verivirtsaisuutta kestää keskimäärin 14 päivää (todentaminen diagnoosin ja hoidon), seuraavaksi tarvitaan sairaalahoitoa toistuvia brutto hematuria ja vuosi - valvomiseksi suunniteltuun kyselyyn.
 Potilaan havainnointi suoritetaan avohoidossa olosuhteissa säännölliseen seurantaan yleinen kliininen analyysi veren ja virtsan, dynaaminen munuaisten toiminnan seurantaa (b / x verikoe kanssa, seerumin kreatiniinin mukaan Zimnitskiy analyysi).
 Alport-oireyhtymä näyttää sairaalahoitoa sairaalassa seurantatarkastuksen yhteydessä joka kuudes kuukausi, avohoidon seuranta. Kun krooninen munuaisten vajaatoiminta on alkanut, toteutetaan joukko toimenpiteitä valtimoverenkierron, anemian, elektrolyytin ja luu-mineraalisten häiriöiden, dialyysin ja munuaisensiirron hoitamiseksi. [12,13,16].
 6.3 Tulokset ja ennuste
 Riippuu hematuriaarion syistä, ja se riippuu taustalla olevan taudin kulun vakavuudesta.
 Yleensä eristetty hematuria, ennuste on melko suotuisa.
 Ennusteen epäedullinen yhdistelmä hematuria tai proteinuria, nefroottinen syndrooma, Alportin oireyhtymä, systeeminen lupus erythematosus, extracapillary munuaistulehdus, polykystinen munuaissairaus, tubulointerstitiaalinen nefriitti, tuberkuloosi, IgA-nefropatia, nefroottinen oireyhtymä ja kohonnut verenpaine, kasvaimia.
 Perusteita hoidon laadun arvioimiseksi
 Taulukko 1 - Sairaanhoidon järjestämisen tekniset ja tekniset ehdot.
 Sairaanhoidon ehdot
 Kiinteä / päiväsairaala
 Sairaanhoidon muoto
 Taulukko 2 - Perusteet terveydenhuollon laadulle
 Suositusten vahvuus
 Todisteiden taso
 Virtsan kliininen analyysi
 Tutkimus erytrosyyttien morfologiasta uudestaan vapautuneesta virtsaan määrittämällä% dysmorfiilisista muodoista
 Suolojen erittymisen taso päivittäisessä virtsassa ja / tai yhdessä annoksessa kreatiniini-virtsaan
 Suoritettiin yleinen (kliininen) verikoke
 Tutkimus suoritettiin kreatiinin, antistreptolysin-O, C3-komplementtikomponentin veressä veren hematuriaa käyttävän potilaan primaarisessa diagnoosissa
 Hemostaasijärjestelmän seulontatutkimus tehtiin hematuriaa sairastavan potilaan alkuvaiheessa
 Tutkimus autoimmuuniserologian markkereista hematuriaa sairastavan potilaan alkuvaiheessa
 Komarova O.V. Lasten hematuria oireyhtymä. Lääketieteellinen tieteellinen ja pedagoginen metodologia, 2006; Nro 30
 Lelyuk V. Yu., Voshchula VI, et ai. Microhematuria: differentiaaliset diagnostiset ominaisuudet. UroWeb.ru - Urologinen tietoportaali, 2006
 Mikroskooppisen hematurin rajoitettu arviointi pediatriassa.
 Pediatrics, 1998; 102: 965 - 966
 Prishina LS, Malashina OA Modernit hematuriaariset käsitteet lapsilla. Nefrologia ja dialyysit, 2000; Nro 3
 Collar J. E., Ladva S., et ai. Punainen solu kulkee ohuiden glomerulaaristen kellari-kalvojen läpi. Kidney International, 2001; 59: 2069-2072
 Meglic A., Kuzman D., et ai. Erythrocyte-muodonmuutos ja mikrohematuuri lapsilla ja nuorilla. Pediatric Nephrology, 2003; 18: 127-132
 Zaman Z., Proesmans W. Dysmorphic erytrosyytit ja G1-solut glomeruluksen hematuria merkkiaineina. Pediatric Nephrology, 2000; 14: 980 - 984
 Butani L., Kalia A. Lapsen idiopaattinen hyperkalsiauri - kuinka päteviä ovat olemassa olevat diagnostiset kriteerit? Pediatric Nephrology, 2004; 19: 577-582
 Polito C., La Manna A., Cioce F., et ai. Lasten kliininen esitys ja luonnollisen idiopaattisen hyperkalsiurion kulku. Pediatric Nephrology, 2000; 15: 211 - 214
 Pediatrinen nefrologia: käytännön opas / Ed. E. Loyman, A. N. Tsygin, A. A. Sarkisyan. Moskova: Litterra, 2010. 400 s.
 Piqueras A.I., White R. H. R. R., Raafat F., et ai. Munuaisten biopsiadiagnoosit hematuriaa esitteleville lapsille. Milford Pediatric Nephrology, 1998; 12: 386-391
 Longo I., Porcedda P., et ai. COL4A3 / COL4A4-mutaatiot: perinnöllisestä hematuria-autosomaalisesta määräävästä tai recessivista Alport-oireyhtymästä.
 Ozen S., Ertoy D., Heidet L., et ai. Benign familial hematuria liittyy uusi COL4A4-mutaatio. Pediatric Nephrology, 2001; 16: 874 - 877
 Khan M.A., Shaw G., et ai. Onko mikroskooppinen hematuria urologinen hätätilanne? BJU International, 2002; 90: 355 - 357
 Al-Ruqeishi N., Venugopalan P., et ai. IgA-nefropatia, joka aiheuttaa post-streptokokin glomerulonefriitin kliinisiä ominaisuuksia. Pediatric Nephrology, 2003; 18: 956 - 958
 Buzza M., Dagher H., Wang Y. et ai. COL4A4-geenin mutaatiot ohutjalustemembraanitauteissa. Kidney International, 2003; 63: 447 - 453
 Monnens L.A.H. Ohut glomerulaarinen emäksinen membraani -tauti.
 Kidney International, 2001; 60: 799-800
 Liite A1. Työryhmän kokoonpano
 Baranov AA Acad. RAS, MD, professori, Venäjän pediatrian liiton toimeenpanevan komitean puheenjohtaja.
 Namazova-Baranova LS, Acad. RAS, MD, professori, Venäjän pediatrian liiton toimeenpanevan komitean varapuheenjohtaja.
 Tsygin AN, Prof., MD, joka on Venäjän pediatrian liiton jäsen.
 Sergeeva TV, Prof., MD, joka on Venäjän pediatrian liiton jäsen
 Komarova OV, MD, joka on Venäjän pediatrian liiton jäsen
 Voznesenskaya TS, MD, joka on Venäjän pediatrian liiton jäsen
 Zrobok OA, Lääketieteellisen tiedekunnan jäsen, Venäjän pediatrian liiton jäsen
 Vashurina TV, Lääketieteellisen tiedekunnan jäsen, Venäjän pediatrian liiton jäsen
 Margieva TV, Lääketieteellisen tiedekunnan jäsen, Venäjän pediatrian liiton jäsen
 Dmitrienko SV, Lääketieteellisen tiedekunnan jäsen, Venäjän pediatrian liiton jäsen
 Kagan M.Yu., MD
 Kirjoittajat vahvistavat taloudellisen tuen / eturistiriidan puutteen, joka on julkistettava.
 Liite A2. Menetelmät kliinisten suositusten kehittämiseksi
 Todisteiden keräämiseen ja valitsemiseen käytetyt menetelmät: haku elektronisissa tietokannoissa.
 Kuvaus käytetyistä menetelmistä todisteiden laadun ja vahvuuden arvioimiseksi: suositusten näyttöperustana ovat Cochrane-kirjastoon, EMBASE-, MEDLINE- ja PubMed-tietokantoihin kuuluvat julkaisut. Haun syvyys on 5 vuotta.
 Menetelmät, joita käytetään todisteiden laadun ja vahvuuden arvioimiseen:
 asiantuntijoiden yhteisymmärrys;
 arvioinnin merkitys luokitusjärjestelmän mukaisesti.
 Todisteiden analysointiin käytettävät menetelmät:
 julkaistujen meta-analyysien tarkastelu;
 järjestelmälliset tarkistukset todisteiden kanssa.
 Kuvaus todisteiden analysoinnissa käytetyistä menetelmistä
 Valitessaan julkaisuja potentiaalisena todistusaineistona tutkitaan kussakin tutkimuksessa käytettyä menetelmää sen pätevyyden tarkistamiseksi. Tutkimuksen tulos vaikuttaa julkaisuun osoitettujen todisteiden tasoon, mikä puolestaan vaikuttaa suositusten vahvuuteen.
 Potentiaalisten virheiden minimoimiseksi kukin tutkimus arvioitiin itsenäisesti. Kaikki arvioijien erot keskustelivat koko tekijän ryhmästä kokonaisuudessaan. Jos sopimusta ei voitu päästä, kyseessä oli riippumaton asiantuntija.
 Suositusten laatimiseen käytetyt menetelmät: asiantuntijoiden yhteisymmärrys.
 Hyvien käytäntöjen pisteiden indikaattorit
 Suositeltu hyvänlaatuinen käytäntö perustuu kehitettyjen suositusten tekijöiden kliiniseen kokemukseen.
 Kustannusanalyysiä ei tehty eikä farmakoekonomian julkaisuja analysoitu.
 Suositusten validointimenetelmä
 Ulkopuolinen asiantuntija-arvio.
 Sisäinen asiantuntija-arviointi.
 Suositusten validointimenetelmän kuvaus
 Riippumattomat asiantuntijat ovat tarkastelleet näitä suosituksia alustavassa versiossa. Heitä pyydettiin ennen kaikkea kommentoimaan, missä määrin suositusten taustalla olevien todisteiden tulkinta on ymmärrettävissä.
 Ensisijaisesta hoidosta koostuvat lääkärit (allergologit-immunologit) saivat huomautuksia näiden suositusten esittämisen elinkelpoisuudesta sekä niiden arvioinnin ehdotettujen suositusten tärkeydestä päivittäisen käytännön välineenä.
 Kaikki asiantuntijoilta saadut kommentit analysoitiin huolellisesti ja keskustelivat työryhmän jäsenistä (suositusten laatijat). Jokainen kohta käsiteltiin erikseen.
 Kuuleminen ja asiantuntija-arviointi
 Suositusehdotuksia tarkastelivat riippumattomat asiantuntijat, joita ennen kaikkia pyydettiin kommentoimaan suositusten perustana olevan todisteiden perustan tulkinnan ymmärrettävyyttä ja tarkkuutta.
 Lopullisen muokkauksen ja laadunvalvonnan osalta työryhmän jäsenet arvioivat suositukset uudelleen, ja päättelivät, että kaikki asiantuntijoiden kommentit ja kommentit otettiin huomioon. Suositusten kehittämisen systemaattisten virheiden riski minimoidaan.
 Suositusten (1-2) suositusten taso (A-C) ja hyvien käytäntöjen indikaattorit (taulukko 1) - hyviä käytäntöjä (GPP) ovat vahvuuksia suositusten kerrotussa tekstissä.
 Taulukko 1 - Suositusten tasoa arvioiva järjestelmä
 Suositusten luotettavuusaste
 Riskien ja hyötyjen arvo
 Käytettävissä olevien todisteiden metodologinen laatu
 Selitykset suositusten soveltamisesta
 Vahva suositus perustuu korkealaatuisiin todisteisiin
 Edut selviävät selvästi riskeistä ja kustannuksista, tai päinvastoin
 Luotettava, johdonmukainen näyttö, joka perustuu hyvin suoritettuihin RCT: eihin tai jossain muussa muodossa esitetyistä kiistattomista todisteista.
 Muut tutkimukset eivät todennäköisesti muuta luottamusta hyötyjen ja riskien välisen suhteen arviointiin.
 Vahva suositus, jota voidaan käyttää useimmissa tapauksissa suurimmassa osassa potilaista ilman muutoksia ja poikkeuksia
 Vahva suositus, joka perustuu todisteena kohtuullisesta laadusta
 Todisteet, jotka perustuvat RCT: n tuloksiin, jotka suoritetaan tietyillä rajoituksilla (ristiriitaiset tulokset, metodologiset virheet, välilliset tai satunnaiset jne.) Tai muista hyvistä syistä. Muut tutkimukset (jos toteutetaan) todennäköisesti vaikuttavat luottamukseen hyöty-riskisuhteen arviointiin ja voivat muuttaa sitä.
 Vahva suositus, jonka soveltaminen on useimmissa tapauksissa mahdollista
 Vahva suositus, joka perustuu näyttöön huonoista laadusta
 Hyödyt todennäköisesti vaikuttavat mahdollisiin riskeihin ja kustannuksiin tai päinvastoin
 Havainnointitutkimuksiin perustuva näyttö, epäjärjestelmällinen kliininen kokemus, merkittävien puutteiden kanssa tehdyt RCT-tulokset. Vaikutusten arviointia pidetään epävarmana.
 Suhteellisen vahva suositus, jota voidaan muuttaa saadessamme näyttöä paremmasta laadusta
 Heikko suositus perustuu korkealaatuisiin todisteisiin
 Hyödyt ovat verrattavissa mahdollisiin riskeihin ja kustannuksiin
 Hyvin suoritetuista RCT: stä perustuvat luotettavia todisteita tai muilla epäkelvottomilla tiedoilla.
 Parhaiden taktiikan valinta riippuu kliinisestä tilanteesta (olosuhteista), potilaasta tai sosiaalisista mieltymyksistä.
 Heikko suositus perustuu kohtuullisen laadun näyttöön
 Hyödyt ovat verrattavissa riskeihin ja komplikaatioihin, mutta tässä arvioinnissa on epävarmuutta.
 Todisteita perustuu tutkimusten tulokset toteutetaan merkittäviä rajoituksia (ristiriitaisia tuloksia, metodologisia puutteita tai välillisistä), tai vahvaa näyttöä esitetään muussa muodossa.
 Lisätutkimus (jos toteutetaan) todennäköisesti vaikuttaa luottamukseen hyöty-riskisuhteen arviointiin ja voi muuttaa sitä.
 Vaihtoehtoiset taktiikat tietyissä tilanteissa voivat olla paras valinta joillekin potilaille.
 Heikko suositus perustuu heikkolaatuiseen näyttöön
 Epäselvyydet etujen, riskien ja komplikaatioiden suhteen arvioinnissa; Etuja voidaan verrata mahdollisiin riskeihin ja komplikaatioihin.
 Havainnointitutkimuksiin, epässystemaattiseen kliiniseen kokemukseen tai RCT-tutkimukseen perustuvat todisteet, joilla on merkittäviä puutteita. Vaikutusten arviointia pidetään epävarmana.
 Erittäin heikko suositus; vaihtoehtoisia lähestymistapoja voidaan käyttää yhtä hyvin.
 * Taulukossa numeerinen arvo vastaa suositusten vahvuutta, aakkosellinen vastaa todistustasoa
 Liite A3. Aiheeseen liittyvät asiakirjat
 Toimenpiteet sairaanhoidon järjestämiseksi: Venäjän federaation terveys- ja sosiaaliministeriön 16. huhtikuuta 2012 antama järjestys N 366n "Pediatrisen hoitoprosessin hyväksymisestä"
 Sairaanhoidon standardit: Standard erikoissairaanhoidon akuutin nefriittisyndrooma, toistuvia ja pysyviä verivirtsaisuutta, krooninen nefriittisyndrooma, tiettyjen muiden oireyhtymien, synnynnäisten epämuodostumien, muualla luokittelematon (Venäjän terveysministeriö Tilaus 11.7.2012 N 614n)
 Liite B. Potilaiden tiedot
 hematuria on yksi yleisimmistä virtsatiejärjestelmän oireista. Hemuraasialla tarkoitetaan yli 5 erytrosyytin havaitsemista näkökentässä tai yli 1 000 000 veren punasolua 24 tunnin virtsan osuudessa.
 Määrällisesti erottaa brutto hematuria, yleensä näkyvissä silmä, jolloin yleisessä analyysi virtsan punasolujen ovat yleensä enemmän kuin 100, kun otetaan (f / sp) (usein kattaa kaikki p / sp). Osittain verivirtsaisuus - enintään 10-20 miljoonaa punasolujen päivässä, kohtalainen - 30-40 miljoonaa / päivä ilmaistuna - 50-60 miljoonaa / päivä tai enemmän kunnes brutto hematuria.
 Hemurian syyt ovat moninaiset. Usein hematuria on ainoa munuaisten ja virtsatietulehduksen manifestaatio. Tässä yhteydessä sen alkuperän määrittely on tärkeä tehtävä oikean diagnoosin määrittämiseksi.
 Väriaineet on virtsa - ruskea tai musta väri olisi jätettävä hemoglobinuria ja myoglobinuria ja homogentisuria, porfyria, vaikutus väriaineita. Harmaata verta suihkun alussa vahvistaa hematuriaa virtsaputken alkuperästä. Hematuria lopussa virtsaaminen, erityisesti yhdessä suprapubinen kipua ja / tai häiriö rakon tyhjentämisen yhteydessä, rakon ilmaisee alkuperän.
 Hautasairauksen diagnoosi, joka on erityisen vaikea eristetyn mikrokamatoinnin tapauksessa, autetaan perhehistorian kautta. Jos perheellä on hematuriaa sairastavat miehet häiritsemättä munuaisten toimintaa 30 vuoden iän jälkeen, on mahdollista sulkea Alport-oireyhtymä korkealla todennäköisyydellä.
 Munuaissyöpien kasvaimilla on harvoin makeshäiriöitä. Alport-oireyhtymä - hematuria lähes kaikissa potilailla, yleensä vakio; epidemiat makrokematiikasta usein ensimmäisellä elämänvuodella, mutta 10-15 vuotta yleensä päättyy.
 Jos dysuria (heikentynyt virtsaaminen) ja leukosyturia yhdistettynä hematuria ja bakteriuria tavanomaisella virtsaviljelyn on offline-tilassa, virtsa on tutkittava Mycobacterium tuberculosis.
 Jos pienen hematuriaa tai jopa ohimenevää, makroematotion jaksot seuraavat ARI: n jälkeen, epäillään IgA-nefropatian.
 Monissa tapauksissa hematuria-hoitoa ei ole tai ei vaadita taudin suotuisan kulun mukaisesti.
 Jos hematuria jatkuu ja siihen liittyy proteinuria, erityisesti kohtalainen tai vaikea tai vähentynyt munuaisten toiminta, munuaisten biopsia on välttämätön. Munuaisen biopsia potilaalla hematuria yleensä suoritetaan epäillään glomerulonefriitti, vahvistusta IgA-nefropatia, erottaa hyvänlaatuisen familiaalinen verivirtsaisuutta ja Alportin oireyhtymä (usein - prognostises- tarkoitukseen).
 Liite G.
 ... g - lääkevalmiste, joka sisältyy lääkinnälliseen käyttöön tarkoitettujen välttämättömien ja välttämättömien huumausaineiden luetteloon vuodelle 2016 (Venäjän federaation hallituksen päätös, 26. joulukuuta 2015, nro 2724-r)
 ... wk - huume sisällytetty luetteloon huumeiden lääketieteelliseen käyttöön, kuten lääkitystä lääketieteelliseen käyttöön, nimeämä päätöksellä lääketieteellisen palkkiot terveysorganisaatioista (Order RF hallituksen 12.26.2015 N 2724-p)


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0061
 Decisão do Comité Misto do EEE n.° 61/2003, de 16 de Maio de 2003, que altera o anexo XXI (estatísticas) do Acordo EEE
 Jornal Oficial no L 193 de 31/07/2003 p. 0048 - 0049
 Decisão do Comité Misto do EEEn.o 61/2003de 16 de Maio de 2003que altera o anexo XXI (estatísticas) do Acordo EEEO COMITÉ MISTO DO EEE,Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, tal como alterado pelo protocolo que adapta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado "o acordo", e, nomeadamente, o seu artigo 98.o,Considerando o seguinte:(1) O anexo XXI do acordo foi alterado pela Decisão do Comité Misto do EEE n.o 17/2003 de 31 de Janeiro de 2003(1).(2) O Regulamento (CE) n.o 2104/2002 da Comissão, de 28 de Novembro de 2002, que adapta o Regulamento (CE) n.o 577/98 do Conselho, relativo à organização de um inquérito por amostragem às forças de trabalho na Comunidade, e o Regulamento (CE) n.o 1575/2000 da Comissão, que aplica o Regulamento (CE) n.o 577/98 do Conselho, no que diz respeito à codificação a utilizar para a transmissão dos dados relativos à lista das variáveis de instrução e formação a partir de 2003(2) deve ser incorporado no acordo,DECIDE:Artigo 1.oO anexo XXI do acordo é alterado do seguinte modo:1. No ponto 18a [Regulamento (CE) n.o 577/98 do Conselho] é aditado o seguinte travessão:"- 32002 R 2104: Regulamento (CE) n.o 2104/2002 da Comissão, de 28 de Novembro de 2002 (JO L 324 de 29.11.2002, p. 14).".2. Após o ponto 18ab [Regulamento (CE) n.o 1897/2000 da Comissão] será aditado o seguinte ponto:"18ac. 32002 R 2104: Regulamento (CE) n.o 2104/2002 da Comissão, de 28 de Novembro de 2002, que adapta o Regulamento (CE) n.o 577/98 do Conselho, relativo à organização de um inquérito por amostragem às forças de trabalho na Comunidade, e o Regulamento (CE) n.o 1575/2000 da Comissão, que aplica o Regulamento (CE) n.o 577/98 do Conselho, no que diz respeito à codificação a utilizar para a transmissão dos dados relativos à lista das variáveis de instrução e formação a partir de 2003 (JO L 324 de 29.11.2002, p. 14).".Artigo 2.oOs textos do Regulamento (CE) n.o 2104/2002 redigidos nas línguas islandesa e norueguesa, que serão publicados no suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia, fazem fé.Artigo 3.oA presente decisão entra em vigor em 17 de Maio de 2003, desde que tenham sido efectuadas ao Comité Misto do EEE todas as notificações, em conformidade com o n.o 1 do artigo 103.o do acordo(3).Artigo 4.oA presente decisão será publicada na secção EEE e no suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.Feito em Bruxelas, em 16 de Maio de 2003.Pelo Comité Misto do EEEO PresidenteP. Westerlund(1) JO L 94 de 10.4.2003, p. 76.(2) JO L 324 de 29.11.2002, p. 14.(3) Não foram indicados requisitos constitucionais.


type: caselaw

text:
 22.9.2007
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 223/11
 Διάταξη του Πρωτοδικείου της 9ης Ιουλίου 2007 — De Smedt κατά Επιτροπής
 (Υπόθεση T-415/06 P) (1)
 (Αίτηση αναιρέσεως - Υπαλληλική υπόθεση - Υπάλληλοι επί συμβάσει - Πρώην επικουρική υπάλληλος - Αίτηση αναθεωρήσεως της κατατάξεως που καθορίστηκε κατά την πρόσληψη - Αίτηση αναιρέσεως προδήλως αβάσιμη)
 (2007/C 223/15)
 Γλώσσα διαδικασίας: η γαλλική
 Διάδικοι
 Αναιρεσείουσα: Elisabeth De Smedt (Wezembeek-Oppem, Βέλγιο) (εκπρόσωποι: L. Vogel και R. Kechiche, δικηγόροι)
 Αντίδικοι κατ' αναίρεση: Επιτροπή των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων (εκπρόσωποι: J. Currall και G. Berscheid) και Συμβούλιο της Ευρωπαϊκής Ενώσεως (εκπρόσωποι: M. Arpio Santacruz και I. Sulce)
 Αντικείμενο
 Αίτηση αναιρέσεως κατά της αποφάσεως του Δικαστηρίου Δημόσιας Διοίκησης της Ευρωπαϊκής Ένωσης (δεύτερο τμήμα) της 19ης Οκτωβρίου 2006, F-59/05, De Smedt κατά Επιτροπής (δεν έχει δημοσιευθεί ακόμη στη Συλλογή), με την οποία ζητείται η εξαφάνιση της αποφάσεως αυτής.
 Διατακτικό
 Το Πρωτοδικείο διατάσσει:
 1.
 Απορρίπτει την αίτηση αναιρέσεως.
 2.
 Καταδικάζει την E. De Smedt στα δικαστικά της έξοδα καθώς και στα έξοδα της Επιτροπής.
 3.
 Το Συμβούλιο φέρει τα δικαστικά του έξοδα.
 (1) ΕΕ C 42 της 24.2.2007.