type: legislation

text:
 Tärkeä oikeudellinen huomautus
 |
 52009PC0499
 [pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 23.9.2009KOM(2009) 499 lopullinen2009/0140 (COD)EhdotusEUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSIrahoitusjärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta yhteisössä ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta{KOM(2009) 500 lopullinen}{KOM(2009) 501 lopullinen}{KOM(2009) 502 lopullinen}{KOM(2009) 503 lopullinen}{SEC(2009) 1234}{SEC(2009) 1235}PERUSTELUT1. Ehdotuksen taustaNykyinen finanssikriisi on paljastanut heikkouksia EU:n valvontakehyksessä, joka on yhä jakautunut maiden rajojen mukaan huolimatta siitä, että finanssimarkkinoiden yhdentyminen on edistynyt huomattavasti ja useammassa kuin yhdessä maassa toimivien yritysten merkitys on kasvanut. Sen vuoksi puheenjohtaja Barroso pyysi Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) entisen johtajan Jacques de Larosièren johtamalta korkean tason asiantuntijaryhmältä suosituksia aiempaa tehokkaamman, yhdennetyn ja kestävän valvontakehyksen luomiseksi.De Larosière -ryhmän keskeisissä suosituksissa ehdotettiin, että perustetaan:i) Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK), joka vastaa rahoitusjärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta yhteisössä estääkseen tai lieventääkseen järjestelmäriskejä, välttääkseen finanssialan häiriöiden laajalle leviämisen, edistääkseen sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja varmistaakseen, että finanssiala edistää talouskasvua kestävällä tavalla;ii) Euroopan finanssivalvontajärjestelmä (EFVJ), jossa kansalliset finanssialan valvontaviranomaiset ovat hyvin verkottuneet uusien Euroopan valvontaviranomaisten kanssa. Järjestelmä luodaan muuttamalla nykyiset Euroopan valvontaviranomaisten komiteat[1] Euroopan pankkiviranomaiseksi (EPV), Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiseksi (EAMV) ja Euroopan vakuutus- ja työeläkeviranomaiseksi (EVTEV). Euroopan finanssivalvontajärjestelmä rakentuu jaetuille ja toisiaan lujittaville vastuualoille. Yritysten kansalliseen valvontaan yhdistetään erityistehtävien keskittäminen Euroopan tasolle. Järjestelmän tavoitteena on myös edistää yhdenmukaistettuja sääntöjä, yhdenmukaisia valvontakäytäntöjä ja valvonnan yhtenäistä täytäntöönpanoa.Komissio ja Eurooppa-neuvosto hyväksyivät de Larosière -ryhmän suositukset pääpiirteissään maaliskuussa 2009. Komissio antoi 27. toukokuuta 2009 Euroopan finanssivalvontaa koskevan tiedonannon, jossa kuvataan yksityiskohtaisesti, kuinka nämä suositukset voitaisiin panna täytäntöön. Tiedonannossa keskitytään erityisesti EFVJ:n ja EJRK:n perustamiseen. Ecofin-neuvosto antoi 9. kesäkuuta 2009 yksityiskohtaiset päätelmät, joissa se vahvisti olevansa yhtä mieltä komission tiedonannossa esitetyistä tavoitteista ja korosti, että finanssialan vakautta, sääntelyä ja valvontaa EU:ssa on tehostettava kunnianhimoisesti. Tämän jälkeen 18. ja 19. kesäkuuta 2009 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, että komission toukokuussa esittämässä tiedonannossa ja Ecofin-neuvoston antamissa päätelmissä vahvistetaan suunta makro- ja mikrotason vakauden valvontaa koskevan uuden kehyksen perustamiseksi. Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota esittämään kaikki tarvittavat ehdotukset viimeistään alkusyksyllä 2009, jotta uusi valvontakehys olisi kokonaisuudessaan käytössä vuoden 2010 aikana.2. Intressitahojen kuuleminenKomissio järjesti lainsäädäntöpaketista (sekä EFVJ:stä että EJRK:sta) kaksi avointa kuulemista. Ensimmäinen kuuleminen järjestettiin de Larosière -ryhmän raportin julkaisemisen jälkeen 10. maaliskuuta ja 10. huhtikuuta 2009 välisenä aikana komission valmistellessa 27. toukokuuta 2009 julkaistua tiedonantoaan Euroopan finanssivalvonnasta. Tiivistelmä 116 saadusta kommentista on osoitteessa:http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/fin_supervision/summary_en.pdfToinen kuulemiskierros kesti 27. päivästä toukokuuta 15. päivään heinäkuuta 2009. Tässä yhteydessä kaikkia finanssipalvelujen alan toimijoita ja niiden eturyhmiä, sääntelyviranomaisia, valvontaviranomaisia ja muita intressitahoja pyydettiin kommentoimaan yksityiskohtaisempia uudistuksia, jotka oli esitelty toukokuussa 2009 annetussa tiedonannossa. Saaduissa vastauksissa suurimmalta osin kannatettiin ehdotettuja uudistuksia ja kommentoitiin EJRK:aan ja EFVJ:ään liittyviä yksityiskohtaisia näkökohtia. Tiivistelmä saaduista kommenteista on osoitteessa:http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/fin_supervision_may/replies_summary_en.pdf3. Vaikutusten arviointiToukokuussa 2009 annettuun tiedonantoon liitetyssä vaikutusten arvioinnissa tarkasteltiin keskeisiä toimintavaihtoehtoja, joita EFVJ:n ja EJRK:n perustamiseksi oli. Lisäksi ehdotuksen yksityiskohtaisemmista näkökohdista on tehty toinen vaikutusten arviointi, joka on saatavilla komission verkkosivuilla.4. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdatSidosryhmillä eli finanssilaitoksilla, sijoittajilla ja kuluttajilla on tarpeeksi luottamusta ryhtyä valtioiden rajat ylittäviin rahoitustoimiin ainoastaan, jos käytössä on järjestelyt, joilla asianmukaisella tavalla tunnustetaan mikro- ja makrotason vakauteen kohdistuvien riskien keskinäinen riippuvuus. Aiemmin vakauden valvonnassa on keskitytty liian usein yksinomaan mikrotasolle, ja valvontaviranomaiset ovat arvioineet yksittäisten finanssilaitosten taseita ottamatta asianmukaisella tavalla huomioon sitä keskinäistä vuorovaikutusta, joka vallitsee finanssilaitosten välillä ja laitosten ja laajemman rahoitusjärjestelmän välillä. Tämän laajemman näkökulman tarjoaminen on makrotason vakauden valvontaviranomaisten vastuulla. Näiden valvontaviranomaisten tehtävänä on seurata ja arvioida mahdollisia rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä, jotka johtuvat alakohtaisella tasolla tai koko rahoitusjärjestelmän tasolla tapahtuvasta kehityksestä. Tällaisiin riskeihin puuttumalla EJRK toimisi yhdennetyn EU:n valvontarakenteen keskeisenä pilarina. Tällaista valvontarakennetta tarvittaisiin edistämään jäsenvaltioiden oikea-aikaisia ja yhtenäisiä poliittisia linjauksia, millä ehkäistäisiin eriäviä lähestymistapoja ja parannettaisiin sisämarkkinoiden toimintaa.EJRK perustetaan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla elimenä, jolla ei ole oikeushenkilöllisyyttä. Tällaisen oikeusperustan turvin EJRK saadaan sisältämään edellä hahmotellut keskeiset piirteet ja sen toimivaltuudet kattavat koko finanssialan ilman poikkeuksia. Sen myötä EJRK voi myös yhdessä EFVJ:n kanssa muodostaa finanssivalvonnan yhteisen innovatiivisen kehyksen samalla kun EJRK:n ja muiden laitosten vastuunjako säilyisi selkeänä.EJRK:n perustamisasetusta täydennetään neuvoston päätöksellä, jolla Euroopan keskuspankin (EKP) tehtäväksi annetaan huolehtia EJRK:n sihteeristön tehtävistä. EKP siis tarjoaa EJRK:lle hallinnollista, logistista, tilastollista ja analyyttistä tukea. Mainitulla päätöksellä pannaan ensimmäistä kertaa täytäntöön EY:n perustamissopimuksen 105 artiklan 6 kohta, jonka mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta ja EKP:a kuultuaan sekä Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon saatuaan antaa EKP:lle erityistehtäviä, jotka koskevat vakauden valvontaa.5. TalousarviovaikutuksetEKP vastaa EJRK:aan liittyvistä talousarviokustannuksista. Nämä kustannukset eivät vaikuta suoraan yhteisön talousarvioon. Tuesta aiheutuvat kustannukset riippuvat siitä, missä määrin EKP:n nykyistä henkilökuntaa ja resursseja voidaan käyttää EJRK:n sihteeristön tehtävistä huolehtimiseen.6. Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvausNeuvoston asetus on tarpeen, koska EJRK perustetaan uutena EU:n elimenä, joka on nykyisistä rakenteista riippumaton.6.1. EJRK:n perustaminenEJRK on täysin uusi EU:n elin, jolla ei ole edeltäjää ja joka vastaa makrotason vakauden valvonnasta. EJRK:lla on kolme tehtävää:- Se kehittää eurooppalaisen makrotason vakauden näkökulman, jolla pyritään ratkaisemaan pirstaleisesta kansallisen tason riskiarvioinnista johtuvat ongelmat.- Se tehostaa varhaisvaroitusjärjestelmien toimintaa parantamalla vuorovaikutusta mikro- ja makrotason vakauden analysoinnin välillä. Yksittäisten yritysten vakautta on liian usein valvottu erillään muista yrityksistä kiinnittämättä juurikaan huomiota rahoitusjärjestelmän keskinäiseen riippuvuuteen.- Se pyrkii mahdollistamaan sen, että asianomaiset viranomaiset voivat ryhtyä toimiin riskinarviointien perusteella.Koska EJRK:n tehtävät ovat laajoja ja arkaluonteisia, sitä ei perusteta elimeksi, jolla on oikeushenkilön asema ja sitovia toimivaltuuksia, vaan pikemminkin elimeksi, joka toimii riippumattomien arviointiensa, korkeatasoisten analyysiensä ja terävien päätelmiensä tuoman maineen suomalla oikeutuksella.EJRK:n tärkein päättävä elin on hallintoneuvosto.EJRK:n tehokkuus riippuu ennen kaikkea hallintoneuvoston kokoonpanosta. Jäsenet valitaan siten, että varmistetaan keskuspankkien merkittävä edustus. Useimmissa jäsenvaltioissa finanssialan makrotason vakauden valvonta on tietyssä määrin keskuspankkien vastuulla. Saamansa vastuun ja asiantuntemuksensa vuoksi keskuspankeilla on hyvät valmiudet osallistua finanssialan ja laajemman makrotalousympäristön välisistä yhteyksistä rahoitusvakauteen aiheutuvien vaikutusten analysointiin.Sihteeristö, jonka tehtävistä Euroopan keskuspankki huolehtii, antaa EJRK:lle analyyttista ja logistista tukea. Sihteeristön tehtävien antaminen EKP:lle antaa EJRK:lle mahdollisuuden käyttää hyväksi EKP:n huomattavaa asiantuntemusta makrotason vakauden valvonnasta ja sen keskeistä asemaa EU:n rahapoliittisessa järjestelmässä. Yhteistyössä kansallisten keskuspankkien kanssa Euroopan keskuspankki kerää ja levittää finanssilaitoksia koskevia moninaisia rahapolitiikan tilastoja ja indikaattoreita. Euroopan keskuspankki ja eurojärjestelmä seuraavat syklistä ja rakenteellista kehitystä euroalueella / EU:n pankkisektorilla ja muilla finanssialoilla arvioidakseen finanssialan mahdollista haavoittuvuutta ja sen kykyä kestää mahdollisia häiriöitä.6.2. EJRK:n tehtävät ja toimivaltaEJRK:lla ei ole sitovia toimivaltuuksia ottaa käyttöön jäsenvaltioita tai kansallisia viranomaisia koskevia toimenpiteitä. Se on perustettu ”hyvämaineiseksi” elimeksi, joka koostuu korkean tason edustajista ja jonka tulisi vaikuttaa poliittisten päättäjien ja valvojien toimintaan moraalisen painovaltansa ansiosta. Tästä syystä se voi antaa sekä korkeatasoisia arvioita makrotason vakauden tilanteesta että riskivaroituksia ja suosituksia, joissa tunnistetaan järjestelmäriskejä todennäköisesti kasvattavat epätasapainotekijät rahoitusjärjestelmässä ja aiheelliset korjaavat toimet. EJRK:lla on laaja toiminta-alue, jota ei rajoiteta tietyntyyppisiin yhteisöihin tai markkinoihin. Varoitukset ja suositukset voivat koskea rahoitusjärjestelmän kaikkia näkökohtia, jotka saattavat aiheuttaa järjestelmäriskin. Se tekee myös makrotason vakauden valvonnan alalla yhteistyötä vastaavien kansainvälisten finanssilaitosten (IMF, FSB jne.) ja kolmansien maiden elinten kanssa. Koska tämä ehdotus perustuu EY:n perustamissopimuksen 95 artiklaan, se on merkityksellinen Euroopan talousalueen (ETA) kannalta. ETA:an kuuluvien EFTA-valtioiden ja EJRK:n välistä yhteistyötä koskevista menettelyistä keskustellaan ETA:n sekakomiteassa.6.2.1. Varoitukset ja suosituksetEJRK:n keskeisenä tehtävänä on havaita järjestelmäriskit sekä estää tällaisista riskeistä rahoitusjärjestelmään EU:ssa kohdistuvat vaikutukset tai lieventää niitä. Tässä tarkoituksessa EJRK voi antaa riskivaroituksia, joiden tulisi auttaa asianomaisia pohtimaan ratkaisuja ajoissa, jotta voidaan välttää laajempien ongelmien ja tulevien kriisitilanteiden syntyminen. Tarvittaessa EJRK voi myös suositella erityistoimia havaittujen riskien torjumiseksi.EJRK:n suositukset eivät ole oikeudellisesti sitovia. Ne, joille suositukset on osoitettu, eivät voi kuitenkaan suhtautua havaittuun riskiin passiivisesti vaan niiltä odotetaan jonkinlaista reaktiota. Jos suosituksen saaja on yhtä mieltä suosituksesta, sen on ilmoitettava kaikki suosituksen perusteella toteutetut toimenpiteet. Jos suosituksen saaja on eri mieltä suosituksesta eikä noudata sitä, toimien toteuttamatta jättämiseen johtaneet syyt on selitettävä asianmukaisesti. Tästä syystä EJRK:n suosituksia ei voi vain sivuuttaa.EJRK päättää tapauskohtaisesti varoitusten ja suositusten julkaisemisesta. Suosituksen julkaiseminen voi lisätä paineita toteuttaa korjaavat toimet viipymättä. Se voi kuitenkin myös johtaa päinvastaisiin reaktioihin finanssimarkkinoilla. Koska varoitusten ja suositusten julkaisemisesta päättäminen on arkaluonteinen tehtävä, tällaiset päätökset olisi tehtävä tapauskohtaisesti. Lisäksi näyttää asianmukaiselta olla julkaisematta varoituksia ja suosituksia, ellei kahden kolmasosan määräenemmistö hallintoneuvostosta toisin päätä.Varoitukset ja suositukset voidaan osoittaa koko yhteisölle, yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle, yhdelle tai useammalle Euroopan valvontaviranomaiselle ja yhdelle tai useammalle kansalliselle valvontaviranomaiselle. Kaikki varoitukset ja suositukset on toimitettava neuvostolle. Valvontakysymyksiä koskevat varoitukset ja suositukset on lisäksi toimitettava asianomaiselle Euroopan valvontaviranomaiselle. Tämän toimintatavan tarkoituksena ei ole vesittää varoitusten ja suositusten sisältöä vaan pikemminkin lisätä vastaanottajaan kohdistuvaa moraalista painetta toimia tai antaa selityksiä ja antaa neuvostolle mahdollisuus esittää huomautuksia.6.2.2. TiedonsaantiFinanssilaitosten ja -markkinoiden keskinäinen riippuvuus osoittaa, että mahdollisten järjestelmäriskien seurannan ja arvioinnin olisi perustuttava laajaan valikoimaan makrotaloutta ja mikrotason rahoitusta koskevia tietoja ja indikaattoreita. EJRK:n olisi sen vuoksi saatava käyttöönsä kaikki tehtäviensä suorittamisessa tarvittavat tiedot ja huolehdittava siitä, että nämä tiedot käsitellään luottamuksellisina. EJRK pystyy käyttämään hyväkseen laajaa valikoimaa EKP:n eurojärjestelmän kautta jo keräämiä raha- ja finanssilaitoksia koskevia tietoja. Jotta EJRK pystyisi huolehtimaan tehtävistään ja varmistamaan mikrotason valvontaviranomaisten ja oman työnsä välillä tarvittavan johdonmukaisuuden, se voi lisäksi sihteeristönsä kautta pyytää Euroopan valvontaviranomaisia toimittamaan tietoja tiivistetysti tai koosteena. Jollei näitä tietoja ole saatavilla (tai anneta saataville), EJRK:lla on mahdollisuus pyytää tietoja suoraan kansallisilta valvontaviranomaisilta, kansallisilta keskuspankeilta tai jäsenvaltioiden muilta viranomaisilta. Asetuksessa asetetaan lisäksi Euroopan valvontaviranomaisille, kansallisille keskuspankeille ja jäsenvaltioille yleinen velvoite toimittaa EJRK:lle kaikki tiedot, joita se tarvitsee tehtäviensä hoitamisessa, ja taataan siten makrotason vakauden analysoinnissa tarvittavien tietojen laaja saatavuus.Koska jotkin yksittäiset laitokset voivat olla systeemisesti merkittäviä (ottaen huomion niiden koon, niiden yhteydet muihin finanssilaitoksiin tai niiden riskiprofiilin), EJRK:n on sihteeristönsä kautta saatava käyttönsä niitä koskevia tietoja esittämällä perusteltu pyyntö Euroopan valvontaviranomaisille.6.3. Suhde EFVJ:äänEhdotettu EU:n valvontakehys toimii ainoastaan, jos EJRK ja EFVJ tekevät tehokasta yhteistyötä. Uudistuksen tavoitteena on varsinkin varmistaa joustava vuorovaikutus makro- ja mikrotason vakauden valvonnan välillä. Täyttääkseen tehtävänsä makrotason vakauden valvojana EJRK tarvitsee oikea-aikaisesti käyttöönsä yhdenmukaistettuja mikrotason tietoja, ja samaan aikaan kansalliset viranomaiset mikrotason valvontaa harjoittaessaan hyötyvät makrotason vakausympäristöön liittyvistä EJRK:n näkemyksistä. Asetuksissa myös täsmennetään menettelyt, joita Euroopan valvontaviranomaisten tulee noudattaa toimiakseen EJRK:n suositusten mukaan, ja kuinka Euroopan valvontaviranomaisten olisi käytettävä toimivaltaansa varmistaakseen, että yhdelle tai useammalle toimivaltaiselle kansalliselle valvontaviranomaiselle osoitettujen suositusten perusteella toteutetaan oikea-aikaiset jatkotoimet.6.4. LuottamuksellisuusEJRK:n hallintoneuvoston jäseniä ja EJRK:n palveluksessa olevaa henkilöstöä koskee salassapitovelvollisuus. Luottamuksellisia tietoja, jotka hallintoneuvoston jäsenet tai EJRK:n tehtäviä hoitavat henkilöt saavat, ei saa luovuttaa ulkopuolisille muutoin kuin tiivistetysti tai kootusti siten, ettei siitä voida tunnistaa yksittäisiä laitoksia. Luottamuksellisuutta koskevia sääntöjä sovelletaan erityisesti EKP:n henkilöstöön, koska EKP huolehtii EJRK:n sihteeristön tehtävistä. Tietoja, jotka EKP saa EJRK:n sihteeristön ominaisuudessa, saa käyttää ainoastaan EJRK:n tehtävien hoitamisessa. EU:n toimielinten vakiintuneen käytännön mukaisesti EJRK:n tehtävissä työskennelleiden henkilöiden on noudatettava salassapitovelvollisuutta vielä tehtäviensä päättymisen jälkeenkin.Varoitusten ja suositusten saajien, neuvoston ja Euroopan valvontaviranomaisten on myös toteutettava tarvittavat toimet varoitusten ja suositusten luottamuksellisuuden suojelemiseksi.6.5. EJRK:n sisäinen organisointiEJRK:n kokoonpano on seuraava: i) hallintoneuvosto, ii) ohjauskomitea ja iii) sihteeristö.6.5.1. HallintoneuvostoHallintoneuvosto on EJRK:n päättävä elin. Se vastaa varoituksista ja suosituksista, joita kuvataan tämän perusteluosan 6.2.1 jaksossa.Äänivaltaisia hallintoneuvoston jäseniä ovat:- kansallisten keskuspankkien pääjohtajat,- EKP:n pääjohtaja ja varapääjohtaja,- Euroopan komission jäsen,- kunkin kolmen Euroopan valvontaviranomaisen puheenjohtajat.Äänivallattomia hallintoneuvoston jäseniä ovat:- yksi korkean tason edustaja kunkin jäsenvaltion toimivaltaisesta kansallisesta valvontaviranomaisesta,- talous- ja rahoituskomitean puheenjohtaja.Kansallisten valvontaviranomaisten edustaja voi vaihtua riippuen kulloinkin käsiteltävästä asiasta (kiertojärjestelmää tarvitaan monissa jäsenvaltioissa, joissa on useita valvontaviranomaisia esimerkiksi rahoitus- ja vakuutussektorilla).Hallintoneuvoston jäsenten on toimittava puolueettomasti. Tämä tarkoittaa sitä, että EJRK:aan liittyviä tehtäviä hoitaessaan he eivät saa noudattaa jäsenvaltioiden ohjeita eivätkä ottaa huomioon yksittäisten jäsenvaltioiden etuja. Puolueettomuus on olennaisen tärkeää, sillä yksittäisen jäsenvaltion edut eivät aina välttämättä vastaa EJRK:n päätavoitetta, joka on säilyttää rahoitusjärjestelmän vakaus koko Euroopan unionissa.Kullakin äänivaltaisella hallintoneuvoston jäsenellä on yksi ääni. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä yksinkertaisella enemmistöllä (poikkeuksena ovat varoituksen tai suosituksen julkistamista koskevat päätökset, joiden osalta vaaditaan kahden kolmasosan määräenemmistö. Yleisen käytännön mukaisesti äänestämisen edellytyksenä on päätösvaltaisuus.).Hallintoneuvosto kokoontuu vähintään neljä kertaa vuodessa. Hallintoneuvosto kokoontuu puheenjohtajan aloitteesta tai kun vähintään kolmasosa äänivaltaisista jäsenistä sitä pyytää.6.5.2. PuheenjohtajaPuheenjohtaja valitaan viideksi vuodeksi sellaisten EJRK:n hallintoneuvoston jäsenten keskuudesta, jotka ovat myös EKP:n yleisneuvoston jäseniä. Puheenjohtaja johtaa hallintoneuvoston ja ohjauskomitean kokouksia ja antaa EJRK:n sihteeristölle ohjeita hallintoneuvoston puolesta. Puheenjohtaja voi kutsua koolle hallintoneuvoston ylimääräisen kokouksen omasta aloitteestaan. Hallintoneuvoston äänestyksissä puheenjohtajan ääni ratkaisee, jos äänet menevät tasan. Puheenjohtaja toimii EJRK:n ulkopuolisena edustajana.6.5.3. OhjauskomiteaHallintoneuvoston koon (yhteensä 61 jäsentä) vuoksi ohjauskomitea auttaa hallintoneuvostoa päätöksenteossa. Ohjauskomitea valmistelee hallintoneuvoston kokoukset, tarkistaa kulloinkin käsiteltävänä olevat asiakirjat ja seuraa EJRK:n käynnissä olevan työn edistymistä.Ohjauskomiteaan kuuluvat hallintoneuvoston puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja, kunkin kolmen Euroopan valvontaviranomaisen puheenjohtajat, talous- ja rahoituskomitean puheenjohtaja, komission jäsen ja viisi hallintoneuvoston jäsentä, jotka ovat myös EKP:n yleisneuvoston jäseniä (12 jäsentä).6.5.4. SihteeristöEKP huolehtii EJRK:n sihteeristön tehtävistä. Sihteeristö saa toimintaohjeet suoraan hallintoneuvoston puheenjohtajalta.EKP nimittää sihteeristön päällikön kuultuaan EJRK:n hallintoneuvostoa. Sihteeristö tarjoaa EJRK:lle analyyttistä, tilastollista, hallinnollista ja logistista tukea, mukaan luettuina kokousten valmistelu, EJRK:lle tarkoitettujen määrällisten ja laadullisten tietojen keruu ja käsittely sekä EJRK:n tehtävien hoitamisen edellyttämien analyysien ja arviointien tekeminen. Sihteeristö tukee myös neuvoa-antavan teknisen komitean työtä (ks. 6.5.5 jakso).6.5.5 Neuvoa-antava tekninen komitea ja muut tietolähteetNeuvoa-antavan teknisen komitean, jäljempänä ’NTK’, tehtävänä on antaa hallintoneuvostolle neuvoja ja apua EJRK:n toimivaltaan kuuluvissa kysymyksissä EJRK:n pyynnöstä.NTK:n jäseniä ovat:- yksi edustaja kustakin kansallisesta keskuspankista,- yksi EKP:n edustaja,- yksi edustaja kunkin jäsenvaltion kansallisesta valvontaviranomaisesta,- yksi edustaja kustakin Euroopan valvontaviranomaisesta,- kaksi Euroopan komission edustajaa,- yksi talous- ja rahoituskomitean edustaja.Hallintoneuvosto nimittää puheenjohtajansa ehdotuksesta NTK:n puheenjohtajan. Kansallisten valvontaviranomaisten edustaja voi vaihtua riippuen kulloinkin käsiteltävästä asiasta.6.6. RaportointivelvoitteetEJRK on vastuuvelvollinen Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ja sen on raportoitava niille vähintään kerran vuodessa. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tarvittaessa vaatia EJRK:aa raportoimaan useammin.2009/0140 (COD)Ehdotus:EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUSrahoitusjärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta yhteisössä ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisestaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen[2],ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon[3],ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[4],noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[5],sekä katsovat seuraavaa:(1) Finanssikriisi on osoittanut finanssivalvonnassa olevan merkittäviä puutteita, minkä vuoksi ei ole pystytty estämään liiallisen riskien kasautumista rahoitusjärjestelmään, ja paljastanut erityisesti heikkouksia nykyisessä makrotalouden vakauden valvonnassa.(2) Marraskuussa 2008 komissio antoi Jacques de Larosièren johtamalle korkean tason ryhmälle, jäljempänä ’de Larosière -ryhmä’, tehtäväksi esittää suosituksia siitä, kuinka eurooppalaisia valvontajärjestelyjä voitaisiin tiukentaa kansalaisten suojan parantamiseksi ja luottamuksen palauttamiseksi rahoitusjärjestelmään.(3) De Larosière -ryhmän 25 päivänä helmikuuta 2009 esittämässä raportissa muun muassa suositettiin, että perustetaan yhteisön tasoinen elin, jonka tehtävänä on valvoa koko rahoitusjärjestelmän riskejä.(4) Maaliskuun 4 päivänä 2009 antamassaan tiedonannossa Elvytys Euroopassa[6] komissio suhtautuu de Larosière -ryhmän suosituksiin myönteisesti ja puoltaa niiden keskeistä sisältöä. Eurooppa-neuvosto totesi 19 ja 20 päivänä maaliskuuta 2009 pitämässään kokouksessa, että finanssilaitosten sääntelyä ja valvontaa on tehostettava EU:ssa ja että jatkotoimien lähtökohtana käytetään de Larosière -ryhmän raporttia.(5) Komissio esitti 27 päivänä toukokuuta 2009 antamassaan tiedonannossa Euroopan finanssivalvonta[7] monenlaisia uudistuksia rahoitusvakauden turvaamista EU:n tasolla koskeviin nykyisin järjestelyihin. Näihin uudistuksiin sisältyi erityisesti makrotason vakauden valvonnasta vastaavan Euroopan järjestelmäriskikomitean (EJRK) perustaminen. Komission näkemystä ja aikomusta antaa lainsäädäntöehdotuksia siten, että uusi kehys voitaisiin ottaa käyttöön vuoden 2010 aikana, kannatettiin 9 päivänä kesäkuuta 2009 pidetyssä neuvoston kokouksessa ja 18 ja 19 päivänä kesäkuuta 2009 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Komission näkemysten mukaisesti se katsoi, että EKP:n tulisi antaa analyyttista, tilastollista, hallinnollista ja logistista tukea EJRK:lle käyttäen myös hyväksi kansallisten keskuspankkien ja valvontaviranomaisten teknisiä lausuntoja.(6) Yhteisön nykyjärjestelyissä kiinnitetään liian vähän huomiota makrotason vakauden valvontaan. Vastuu makrotason vakauden arvioinnista on yhä pirstaleista ja sitä harjoittavat eri viranomaiset eri tasoilla, eikä ole olemassa mekanismia, jolla varmistettaisiin, että makrotason vakauteen kohdistuvat riskit havaitaan asianmukaisesti ja että varoitukset ja suositukset annetaan selkeästi ja niiden perusteella toteutetaan jatkotoimia.(7) Yhteisö tarvitsee erityisen yksikön, joka vastaa makrotason vakauden valvonnasta EU:n rahoitusjärjestelmässä ja jonka tehtävänä on havaita rahoitusvakauteen kohdistuvat riskit ja antaa tarpeen mukaan riskivaroituksia ja suosituksia tällaisiin riskeihin puuttumiseksi. Tästä syystä olisi perustettava Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK) uutena riippumattomana yksikkönä, joka vastaa makrotason vakauden valvonnasta Euroopan tasolla.(8) EJRK:n olisi annettava tarvittaessa yleisluonteisia varoituksia ja suosituksia, jotka koskevat koko yhteisöä, yksittäisiä jäsenvaltioita tai jäsenvaltioiden ryhmiä ja joissa poliittisille linjauksille määritellään tietty aikataulu.(9) Tällaisten varoitusten ja suositusten painoarvon ja legitiimiyden lisäämiseksi ne olisi toimitettava neuvoston ja tarvittaessa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o .../... perustetun Euroopan pankkiviranomaisen[8], Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o .../... perustetun Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen[9] ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o .../... perustetun Euroopan vakuutus- ja työeläkeviranomaisen[10] välityksellä.(10) EJRK:n olisi myös seurattava antamiensa suositusten noudattamista suositusten saajien laatimien raporttien perusteella sen varmistamiseksi, että sen varoituksia ja suosituksia todella noudatetaan. Suositusten saajien olisi toimittava ohjeiden mukaan paitsi, jos toimien toteuttamatta jättäminen voidaan perustella tarkoituksenmukaisella tavalla (”toimi tai selitä” -mekanismi).(11) EJRK:n olisi päätettävä, pitääkö suositus säilyttää luottamuksellisena vai julkaista, ottaen huomioon, että julkaiseminen voi tietyissä olosuhteissa edistää suositusten noudattamista.(12) EJRK:n olisi raportoitava Euroopan parlamentille ja neuvostolle vähintään kerran vuodessa ja useamminkin, jos finanssialan häiriöt leviävät laajalle.(13) EKP:lla ja kansallisilla keskuspankeilla olisi oltava johtava asema makrotason vakauden valvonnassa asiantuntemuksensa ja nykyisten rahoitusvakauteen liittyvien velvollisuuksiensa perusteella. On tärkeää, että mikrotason vakauden valvontaviranomaiset osallistuvat EJRK:n työhön sen varmistamiseksi, että makrotason vakauteen kohdistuvien riskien arviointi perustuu rahoitusjärjestelmän kehitystä koskeviin aukottomiin ja tarkkoihin tietoihin. Tästä syystä Euroopan valvontaviranomaisten puheenjohtajien olisi oltava äänivaltaisia jäseniä ja kansallisten valvontaviranomaisten, joita on yksi kustakin jäsenvaltiosta, äänivallattomia jäseniä.(14) Komission jäsenen osallistuminen auttaa luomaan yhteyden makrotalouden valvonnan ja finanssivalvonnan välille yhteisössä, ja talous- ja rahoituskomitean puheenjohtajan läsnäolo heijastaa valtiovarainministereiden asemaa rahoitusvakauden turvaamisessa.(15) On olennaisen tärkeää, että EJRK:n jäsenet suorittavat tehtävänsä puolueettomasti ja tarkastelevat rahoitusvakautta ainoastaan koko Euroopan unionin alueella. Varoituksia ja suosituksia koskevaa äänestystä EJRK:ssa ei saisi painottaa, ja päätökset olisi tehtävä pääsääntöisesti yksinkertaisella enemmistöllä.(16) Finanssilaitosten ja -markkinoiden keskinäinen riippuvuus osoittaa, että mahdollisten järjestelmäriskien seurannan ja arvioinnin olisi perustuttava laajaan valikoimaan makrotaloutta ja mikrotason rahoitusta koskevia tietoja ja indikaattoreita. EJRK:n olisi sen vuoksi saatava käyttöönsä kaikki tehtäviensä suorittamisessa tarvittavat tiedot ja huolehdittava siitä, että nämä tiedot käsitellään tarvittaessa luottamuksellisina.(17) Markkinatoimijoilta voidaan saada arvokasta tietoa, joka auttaa ymmärtämään rahoitusjärjestelmään vaikuttavia muutoksia. EJRK:n olisi sen vuoksi tarvittaessa kuultava yksityissektorin sidosryhmiä (finanssialan edustajat, kuluttajajärjestöt, komission perustamat tai yhteisön lainsäädännöllä perustetut finanssipalvelualan käyttäjäryhmät jne.) ja annettava niille oikeudenmukainen mahdollisuus esittää huomautuksia.(18) Ottaen huomioon kansainvälisten finanssimarkkinoiden yhdentyminen kansainvälisellä tasolla ja finanssikriisien leviämisriski EJRK:n toiminta olisi koordinoitava Kansainvälisen valuuttarahaston ja hiljattain perustetun finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän toiminnan kanssa, sillä näiden tahojen odotetaan antavan varhaisvaroituksia makrotason vakauteen maailmanlaajuisella tasolla kohdistuvista riskeistä.(19) EJRK:n perustamisen pitäisi osaltaan edistää sisämarkkinoiden tavoitteiden saavuttamista. Rahoitusjärjestelmän makrotason vakauden valvonta yhteisössä on olennainen osa uusia yhteisön valvontajärjestelyjä, sillä makrotason vakauden valvonta on kiinteästi sidoksissa mikrotason vakauden valvontaan liittyviin Euroopan valvontaviranomaisten tehtäviin. Sidosryhmillä on tarpeeksi luottamusta ryhtyä valtioiden rajat ylittäviin rahoitustoimiin ainoastaan, jos käytössä on järjestelyt, joilla asianmukaisella tavalla tunnustetaan mikro- ja makrotason vakauteen kohdistuvien riskien keskinäinen riippuvuus. EJRK:n olisi seurattava ja arvioitava rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä, jotka johtuvat alakohtaisella tasolla tai koko rahoitusjärjestelmän tasolla tapahtuneesta kehityksestä. Tällaisiin riskeihin puuttumalla EJRK:n olisi osaltaan edistettävä yhdennetyn yhteisön valvontarakenteen toimintaa. Tällaista valvontarakennetta tarvitaan edistämään jäsenvaltioiden oikea-aikaisia ja yhtenäisiä poliittisia linjauksia, millä ehkäistäisiin eriäviä lähestymistapoja ja parannettaisiin sisämarkkinoiden toimintaa.(20) Koska jäsenvaltiot eivät voi Euroopan finanssimarkkinoiden yhdentymisen vuoksi riittävällä tavalla valvoa yhteisön rahoitusjärjestelmän makrotason vakautta, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:I luku Yleiset säännökset1 ARTIKLA PERUSTAMINENPerustetaan Euroopan järjestelmäriskikomitea, jäljempänä ’EJRK’.2 artiklaMääritelmätTässä asetuksessa tarkoitetaan:1. ’finanssilaitoksella’ yritystä, jonka päätoimialana on ottaa vastaan talletuksia, myöntää luottoja, tarjota vakuutuspalveluja tai muita finanssipalveluja asiakkailleen tai jäsenilleen taikka harjoittaa sijoitustoimintaa tai kaupankäyntiä omaan lukuunsa;2. ’rahoitusjärjestelmällä’ kaikkia finanssilaitoksia, -markkinoita ja -markkinainfrastruktuureja.3 artiklaToiminta-ajatus, tavoitteet ja tehtävät1. EJRK vastaa rahoitusjärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta yhteisössä estääkseen tai lieventääkseen järjestelmäriskejä rahoitusjärjestelmässä, jotta voidaan välttää finanssialan häiriöiden laajalle leviäminen, edistää sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja varmistaa, että finanssiala edistää talouskasvua kestävällä tavalla.2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi EJRK huolehtii seuraavista tehtävistä:3. kaiken sellaisen tiedon määrittely ja/tai tarvittaessa kerääminen ja analysointi, jolla on merkitystä 1 kohdassa kuvatun toiminta-ajatuksen kannalta;4. riskien havaitseminen ja priorisoiminen;5. riskivaroitusten antaminen, jos riskit vaikuttavat huomattavilta;6. tarvittaessa korjaavia toimia koskevien suositusten antaminen;7. varoitusten ja suositusten mukaisesti toteutettujen jatkotoimien seuranta;8. toimiminen tiiviissä yhteistyössä Euroopan finanssivalvontajärjestelmän kanssa ja tarvittaessa sellaisten järjestelmäriskeihin liittyvien tietojen toimittaminen Euroopan valvontaviranomaisille, joita nämä tarvitsevat tehtäviensä suorittamisessa;9. makrotason vakauden valvontaan liittyvien kysymysten koordinointi kansainvälisten laitosten, erityisesti Kansainvälisen valuuttarahaston ja finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän, sekä kolmansien maiden vastaavien elinten kanssa;10. yhteisön lainsäädännössä määriteltyjen muiden asiaan liittyvien tehtävien suorittaminen.II lukuOrganisaatio4 ARTIKLA RAKENNE1. EJRK muodostuu hallintoneuvostosta, ohjauskomiteasta ja sihteeristöstä.2. Hallintoneuvosto tekee tarvittavat päätökset EJRK:lle uskottujen tehtävien hoitamiseksi.3. Ohjauskomitea auttaa EJRK:aa päätöksenteossa valmistelemalla hallintoneuvoston kokoukset, tarkistamalla kulloinkin käsiteltävänä olevat asiakirjat ja seuraamalla EJRK:n käynnissä olevan työn edistymistä.4. Sihteeristö tarjoaa EJRK:lle analyyttistä, tilastollista, hallinnollista ja logistista tukea hallintoneuvoston puheenjohtajan johdolla neuvoston päätöksen XXXX/EY/2009[11] mukaisesti.5. EJRK:n tukena toimii 12 artiklassa tarkoitettu neuvoa-antava tekninen komitea, joka antaa pyynnöstä neuvoja ja apua EJRK:n työn kannalta tärkeissä kysymyksissä.5 artiklaPuheenjohtajuus1. Hallintoneuvosten jäsenet, jotka ovat myös EKP:n yleisneuvoston jäseniä, valitsevat EJRK:n puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan keskuudestaan viiden vuoden toimikaudeksi. Samat henkilöt voidaan valita uudeksi toimikaudeksi.2. Puheenjohtaja johtaa hallintoneuvoston ja ohjauskomitean kokouksia.3. Puheenjohtajan ollessa estynyt hallintoneuvoston ja/tai ohjauskomitean kokouksia johtaa varapuheenjohtaja.4. Jos puheenjohtajaksi tai varapuheenjohtajaksi valittujen EKP:n yleisneuvoston jäsenten toimikausi päättyy ennen kuin viiden vuoden toimikausi tai jos puheenjohtaja tai varapuheenjohtaja ei pysty jostain syystä hoitamaan tehtäviään, valitaan uusi puheenjohtaja tai varapuheenjohtaja 1 kohdan mukaisesti.5. Puheenjohtaja toimii EJRK:n ulkopuolisena edustajana.6 artiklaHallintoneuvosto1. Äänivaltaisia hallintoneuvoston jäseniä ovat seuraavat:a) EKP:n pääjohtaja ja varapääjohtaja;b) kansallisten keskuspankkien pääjohtajat;c) Euroopan komission jäsen;d) Euroopan pankkiviranomaisen puheenjohtaja;e) Euroopan vakuutus- ja työeläkeviranomaisen puheenjohtaja;f) Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen puheenjohtaja.2. Äänivallattomia hallintoneuvoston jäseniä ovat seuraavat:a) yksi korkean tason edustaja kunkin jäsenvaltion toimivaltaisesta kansallisesta valvontaviranomaisesta;b) talous- ja rahoituskomitean puheenjohtaja.3. Kun kokouksen esityslistalla on asioita, jotka kuuluvat saman jäsenvaltion usean kansallisen valvontaviranomaisen toimivaltaan, asian käsittelyyn osallistuu ainoastaan se korkean tason edustaja, jonka toimivaltaan kyseinen asia kuuluu.4. Hallintoneuvosto vahvistaa EJRK:n työjärjestyksen.7 artiklaPuolueettomuus1. Hallintoneuvoston ja ohjauskomitean toimintaan osallistuessaan tai EJRK:aan liittyviä muita tehtäviä hoitaessaan EJRK:n jäsenten on suoritettava tehtävänsä puolueettomasti eivätkä he saa pyytää tai ottaa vastaan ohjeita jäsenvaltioilta.2. Jäsenvaltioiden on pidättäydyttävä yrityksistä vaikuttaa EJRK:n jäseniin näiden hoitaessa EJRK:aan liittyviä tehtäviään.8 artiklaSalassapitovelvollisuus1. EJRK:n hallintoneuvoston jäsenten ja kaikkien muiden henkilöiden, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet EJRK:n palveluksessa tai sen yhteydessä (mukaan luettuina keskuspankkien asianomainen henkilöstö, neuvoa-antava tekninen komitea, Euroopan valvontaviranomaiset ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset kansalliset valvontaviranomaiset), on noudatettava salassapitovelvollisuutta vielä tehtäviensä päättymisen jälkeenkin.2. EJRK:n jäsenten näissä tehtävissä saamia tietoja saa käyttää ainoastaan 3 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen tehtävien hoitamiseen.3. Luottamuksellisia tietoja, jotka 1 kohdassa tarkoitetut henkilöt saavat tehtäviään suorittaessaan, ei saa luovuttaa kenellekään henkilölle eikä millekään viranomaiselle muutoin kuin sellaisena tiivistelmänä tai koosteena, josta yksittäisiä finanssilaitoksia ei voida tunnistaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan soveltamista ja rikosoikeuden soveltamista.4. EJRK sopii Euroopan valvontaviranomaisten kanssa erityisistä salassapitomenettelyistä yksittäisiä finanssilaitoksia koskevien tietojen tai tietojen, joista yksittäiset finanssilaitokset voidaan tunnistaa, suojaamiseksi.9 artiklaHallintoneuvoston kokoukset1. Hallintoneuvosto kokoontuu sääntömääräiseen täysistuntoon puheenjohtajansa aloitteesta vähintään neljä kertaa vuodessa. Puheenjohtaja voi kutsua koolle hallintoneuvoston ylimääräisen kokouksen omasta aloitteestaan tai kun vähintään kolmasosa äänivaltaisista jäsenistä sitä pyytää.2. Kunkin hallintoneuvoston jäsenen on oltava kokouksissa läsnä henkilökohtaisesti eivätkä he voi esiintyä edustettuina.3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, jos jäsen on pidemmän aikaa estynyt osallistumasta kokouksiin, hän voi nimittää itselleen varajäsenen. Tämä jäsen voidaan myös korvata henkilöllä, joka on nimitetty virallisesti noudattaen edustajien väliaikaista korvaamista koskevia kyseisen laitoksen sääntöjä.4. Kokoukset ovat luottamuksellisia.10 artiklaÄänestys hallintoneuvostossa1. Kullakin äänivaltaisella hallintoneuvoston jäsenellä on yksi ääni.2. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä läsnä olevien äänivaltaisten jäsentensä yksinkertaisella enemmistöllä. Äänten mennessä tasan puheenjohtajan ääni ratkaisee.3. Hallintoneuvosto on päätösvaltainen, kun kaksi kolmasosaa sen äänivaltaisista jäsenistä on läsnä. Jos hallintoneuvosto ei ole päätösvaltainen, puheenjohtaja voi kutsua koolle ylimääräisen kokouksen, jossa vähimmäisjäsenmäärä ei ole päätösvaltaisuuden edellytyksenä.11 artiklaOhjauskomitea1. Ohjauskomitean kokoonpano on seuraava:a) EJRK:n puheenjohtaja;b) EJRK:n varapuheenjohtaja;c) viisi muuta hallintoneuvoston jäsentä, jotka ovat myös EKP:n yleisneuvoston jäseniä. Hallintoneuvoston jäsenet, jotka ovat myös EKP:n yleisneuvoston jäseniä, valitsevat ohjauskomitean jäsenet keskuudestaan kahdeksi vuodeksi;d) Euroopan komission jäsen;e) Euroopan pankkiviranomaisen puheenjohtaja;f) Euroopan vakuutus- ja työeläkeviranomaisen puheenjohtaja;g) Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen puheenjohtaja;h) talous- ja rahoituskomitean puheenjohtaja.Hallintoneuvosto täyttää ohjauskomitean jäseniltä vapautuneet paikat valitsemalla tilalle uuden jäsenen.2. Ohjauskomitea kokoontuu puheenjohtajansa aloitteesta vähintään neljä kertaa vuodessa ennen hallintoneuvoston kutakin kokousta. Puheenjohtaja voi kutsua koolle myös ad hoc -kokouksia.12 artiklaNeuvoa-antava tekninen komitea1. Neuvoa-antavan teknisen komitean kokoonpano on seuraava:a) yksi kunkin kansallisen keskuspankin edustaja ja yksi EKP:n edustaja;b) yksi korkean tason edustaja kunkin jäsenvaltion toimivaltaisesta kansallisesta valvontaviranomaisesta;c) yksi Euroopan pankkiviranomaisen edustaja;d) yksi Euroopan vakuutus- ja työeläkeviranomaisen edustaja;e) yksi Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen edustaja;f) kaksi komission edustajaa;g) yksi talous- ja rahoituskomitean edustaja.Kunkin jäsenvaltion valvontaviranomaiset valitsevat komiteaan yhden edustajan. Kun kokouksen esityslistalla on asioita, jotka kuuluvat saman jäsenvaltion usean kansallisen valvontaviranomaisen toimivaltaan, asian käsittelyyn osallistuu ainoastaan se korkean tason edustaja, jonka toimivaltaan kyseinen asia kuuluu.2. Hallintoneuvosto nimittää puheenjohtajansa ehdotuksesta neuvoa-antavan teknisen komitean puheenjohtajan.3. Komitea huolehtii 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista tehtävistä hallintoneuvoston puheenjohtajan pyynnöstä.4. EJRK:n sihteeristö tukee neuvoa-antavan teknisen komitean työtä, ja sihteeristön päällikkö osallistuu sen kokouksiin.13 artiklaMuut tietolähteetTehtäviään suorittaessaan EJRK:n on pyydettävä tarvittaessa neuvoja asianomaisilta yksityissektorin sidosryhmiltä.14 artiklaAsiakirjoihin tutustuminen1. EJRK:n hallussa oleviin asiakirjoihin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001[12].2. Hallintoneuvosto vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamista koskevat käytännön toimintatavat kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.3. EJRK:n asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan mukaisesti tekemistä päätöksistä voidaan tehdä kantelu Euroopan oikeusasiamiehelle perustamissopimuksen 195 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti tai nostaa kanne Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa perustamissopimuksen 230 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti.III lukuTehtävät15 ARTIKLA TIETOJEN KERÄÄMINEN JA VAIHTAMINEN1. EJRK toimittaa Euroopan valvontaviranomaisille järjestelmäriskeihin liittyviä tietoja, joita nämä tarvitsevat tehtäviään hoitaessaan.2. Euroopan valvontaviranomaisten, kansallisten keskuspankkien ja jäsenvaltioiden on tehtävä tiivistä yhteistyötä EJRK:n kanssa ja toimitettava sille kaikki tiedot, joita se tarvitsee yhteisön lainsäädännön mukaisia tehtäviään hoitaessaan.3. EJRK voi pyytää Euroopan valvontaviranomaisilta tietoja tiivistelmänä tai koosteena, josta yksittäisiä finanssilaitoksia ei voida tunnistaa. Jolleivät pyydetyt tiedot ole näiden viranomaisten saatavilla tai niitä ei anneta saataville kohtuullisessa ajassa, EJRK voi pyytää tietoja kansallisilta valvontaviranomaisilta, kansallisilta keskuspankeilta tai jäsenvaltioiden muilta viranomaisilta.4. EJRK voi osoittaa Euroopan valvontaviranomaisille perustellun pyynnön toimittaa tietoja, jotka eivät ole tiivistelmän tai koosteen muodossa.5. Varmistaakseen pyyntönsä oikeasuhteisuuden EJRK:n on kuultava asianmukaisesti kyseistä Euroopan valvontaviranomaista ennen kuin se pyytää tietoja 3 ja 4 kohdan mukaisesti.16 artiklaVaroitukset ja suositukset1. Jos havaitaan, että 3 artiklan 1 kohdan mukaisen tavoitteen saavuttamiseen liittyy huomattavia riskejä, EJRK antaa varoituksia ja tarpeen mukaan suosituksia korjaaviksi toimiksi.2. EJRK:n 3 artiklan 2 kohdan c ja d alakohdan mukaisesti antamat varoitukset tai suositukset voivat olla yleis- tai erityisluonteisia, ja ne on osoitettava koko yhteisölle, yhdelle tai useammalle jäsenvaltioille, yhdelle tai useammalle Euroopan valvontaviranomaiselle taikka yhdelle tai useammalle kansalliselle valvontaviranomaiselle. Suosituksiin on sisällyttävä poliittista linjausta koskeva aikataulu. Asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä koskevia suosituksia voidaan antaa myös komissiolle.3. Varoitukset ja suositukset on myös toimitettava neuvostolle, ja kun ne on osoitettu yhdelle tai useammalle kansalliselle valvontaviranomaiselle, ne on myös toimitettava Euroopan valvontaviranomaisille.4. Kuka tahansa komitean jäsen voi pyytää milloin tahansa äänestystä varoitus- tai suositusluonnoksesta.17 artiklaEJRK:n suositusten seuranta1. Kun 3 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettu suositus annetaan yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle, yhdelle tai useammalle Euroopan valvontaviranomaiselle taikka yhdelle tai useammalle kansalliselle valvontaviranomaiselle, suositusten saajien on ilmoitettava suosituksen perusteella toteutetuista toimenpiteistä EJRK:lle tai selitettävä, minkä vuoksi ne ovat jättäneet toimet toteuttamatta. Asiasta ilmoitetaan neuvostolle ja tarvittaessa Euroopan valvontaviranomaisille.2. Jos EJRK katsoo, että sen suositusta ei ole noudatettu ja että suosituksen saajat eivät ole pystyneet selittämään asianmukaisesti, miksi ne eivät ole toteuttaneet toimenpiteitä, EJRK:n on ilmoitettava asiasta neuvostolle ja tarvittaessa asianomaisille Euroopan valvontaviranomaisille.18 artiklaJulkiset varoitukset ja suositukset1. EJRK:n hallintoneuvosto päättää tapauskohtaisesti varoitusten tai suositusten julkaisemisesta. Poiketen siitä, mitä 10 artiklan 2 kohdassa säädetään, varoituksen tai suosituksen julkaiseminen edellyttää kahden kolmasosan määräenemmistöä.2. Kun EJRK:n hallintoneuvosto tekee päätöksen varoituksen tai suosituksen julkaisemisesta, sen on ilmoitettava asiasta ennakolta niiden saajille.3. Kun EJRK:n hallintoneuvosto päättää olla julkaisematta varoitusta tai suositusta, varoituksen tai suosituksen saajien ja tarvittaessa neuvoston ja Euroopan valvontaviranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet niiden luottamuksellisuuden suojelemiseksi. Neuvoston puheenjohtaja voi päättää olla toimittamatta varoitusta tai suositusta neuvoston muille jäsenille.IV lukuLoppusäännökset19 ARTIKLA RAPORTOINTIVELVOITTEET1. EJRK:n on raportoitava Euroopan parlamentille ja neuvostolle vähintään kerran vuodessa.2. EJRK:n on myös tarkasteltava erityiskysymyksiä neuvoston tai komission pyynnöstä.20 artiklaTarkistuslausekeNeuvosto tarkastelee tätä asetusta komission kertomuksen perusteella kolmen vuoden kuluttua sen voimaantulosta ja määrittelee EKP:n lausunnon saatuaan, onko EJRK:n tehtäviä ja organisaatiota tarkistettava.21 artiklaVoimaantuloTämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty BrysselissäEuroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies Puheenjohtaja [1] Nämä ovat Euroopan pankkivalvontaviranomaisten komitea (Committee of European Banking Supervisors, CEBS), Euroopan vakuutus- ja työeläkevalvontaviranomaisten komitea (Committee of European Insurance and Occupational Pensions Committee, CEIOPS) ja Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitea (Committee of European Securities Regulators, CESR).[2] EUVL C , , s. .[3] Päätös XXXX.[4] EUVL C , , s. .[5] EUVL C , , s. .[6] KOM(2009) 114.[7] KOM(2009) 252.[8] EUVL L , , s. .[9] EUVL L , , s. .[10] EUVL L , , s. .[11] EUVL L , , s. .[12] EYVL .


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 13.3.2017
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 78/11
 Talba għal deċiżjoni preliminari mressqa min-Nejvyšší soud České republiky (ir-Repubblika Ċeka) fid-19 ta’ Diċembru 2016 – Jitka Svobodová vs Česká republika – Okresní soud v Náchodě
 (Kawża C-653/16)
 (2017/C 078/16)
 Lingwa tal-kawża: iċ-Ċek
 Qorti tar-rinviju
 Nejvyšší soud České republiky
 Partijiet fil-kawża prinċipali
 Rikorrenti: Jitka Svobodová
 Konvenuta: Česká republika – Okresní soud v Náchodě
 Domandi preliminari
 1)
 Il-leġiżlazzjoni tar-Repubblika Ċeka li fuq il-bażi tagħha l-imħallfin ma humiex intitolati għal allowance għal meta jkunu ‘tal-għassa’, filwaqt li ħaddiema oħra (fis-settur pubbliku u fis-settur privat) għandhom dritt għal din l-allowance skont iż-Zákoník práce (kodiċi tax-xogoħl) jew leġiżlazzjonijiet oħra, tikkostitwixxi differenza fit-trattament fil-qasam ta’ remunerazzjoni, li hija pprojbita mid-Direttiva tal-Kunsill 2000/78/KE (1)?
 2)
 Il-leġiżlazzjoni tar-Repubblika Ċeka li fuq il-bażi tagħha l-imħallfin kollha huma intitolati (skont in-numru ta’ snin tal-perijodu ta’ teħid inkunsiderazzjoni) għal remunerazzjoni identika, meta kull wieħed minnhom iwettaq numru differenti ta’ sigħat meta jkun ‘tal-għassa’, tikkostitwixxi differenza fit-trattament fil-qasam ta’ remunerazzjoni, li hija pprojbita mid-Direttiva tal-Kunsill 2000/78/KE?
 (1) ĠU 2000, L 303, p. 16.


type: other

text:
Professorin ajatuksia: heinäkuuta 2018
 Iltalehti tuli eilen maininneeksi, että Intiassa kahdeksan miestä oli raiskannut tiineenä olleen vuohen. Vuohi kuoli joukkotyydytyksen seurauksiin.
 Uutinen oli sikäli merkittävä, että luulin ennen sitä intialaisten joukkoraiskailevan ja tappavan vain naisia ja pikkutyttöjä. Mutta nyt siis myös vuohia. Onneksi kyseessä ei kuitenkaan ole sen enempää geneettinen kuin kulttuurinenkaan erityispiirre, sillä eiväthän kaikki intialaiset raiskaile - eivätkä etenkään tiineenä olevia vuohia.
 Helsingin Sanomat puolestaan kertoi, että ihmiskaupan uhrien määrä on Suomessa kasvussa. Erityisesti paperittomien hyväksikäyttö on yleistä.
 Juttu oli muuten ihan asiallinen ja ongelma todellinen, mutta jäin ihmettelemään sitä, että ketkä sitten ovat noita ihmiskaupan uhrien hyväksikäyttäjiä? Asia selvisi puolentoista vuoden takaisesta Kirkko ja kaupunki -lehden jutusta. Seuraavassa siitä suoria lainauksia.
 "Mies, joka työskentelee maanmiehensä omistamassa pienessä etnisessä ravintolassa pääkaupunkiseudulla ilman hänelle kuuluvia oikeuksia."
 "Naisia pakotetaan seksityöhön heidän kulttuuriinsa ja uskomuksiinsa liittyvillä asioilla kuten voodoolla."
 "Somalialaisista osa on naitettu vastoin tahtoaan."
 "Ihmiskaupan uhreina autetuista thaimaalaisista suurin osa on marjanpoimijoita, joita hankasalmelaisen miehen epäillään pitäneen pakkotyössä." Tästä tapauksesta löytyi toisaalta lisätietoa: "Yrittäjän on ollut luontevaa olla yhteistyössä thaimaalaisten kanssa, koska hänen nykyinen vaimonsa on thaimaalainen. Vaimo on tarvittaessa toiminut tulkkina."
 "Meillä on aasialaista yhteisöä, joka omistaa ravintoloita. He tuottavat niihin oman maan kansalaisia töihin."
 Toisin sanoen valtaosa ihmiskaupasta on maahanmuuttajien keskinäistä toimintaa, joskin siinä on myös kantasuomalainen vivahde. Kysymys tietenkin kuuluu, että miksei Helsingin Sanomat nähnyt tarpeelliseksi valaista lukijoitansa asiasta, vaan jätti heidät siihen käsitykseen, että ihmiskauppa olisi suomalaisten kulttuurinen ellei suorastaan geneettinen erityispiirre?
 Lopuksi pari sanaa Olli-Pekka Heinosen (kok) kirjoituksesta, jossa hän käsitteli nykyisessä ajassa esille nousseita ongelmia, jotka ovat johtaneet uusien poliittisten voimien esiinmarssiin. Siis arvoliberalismin joutumista haastajan asemaan.
 Heinonen oli kirjoituksessaan varovainen, eikä suoraan totea arvoliberaalin yhteiskunnan epäonnistuneen. Hän tuli kuitenkin kiteyttäneeksi ongelman erittäin täsmällisesti.
 "Voi olla, että elämme suurempaa maailmankuvan muutosta. Hyväksyttävät ideat eivät enää näytä toimivan, eivätkä toimivat ideat ole vielä hyväksyttäviä."
 Saman voisi muotoilla myös siten, että jos tosiasiat ja aate ovat ristiriidassa, niin kumman mukaan meidän tulisi elää? Vastausta voi hakea edesmenneen kokoomuslaisen eli J.K. Paasikiven viisaudesta: "tosiasioiden tunnustaminen on viisauden alku".
 Valitettavasti kuitenkin ainakin Yleisradion ja Iltalehden toimituskunnat näyttäisivät aloittaneen uuden ristiretken aatteensa puolesta. Yle julkaisemalla kolumnin, jossa ihmisten poliittiset näkemykset tulkitaan epädemokraattisiksi ja vaaditaan aatteen puolustamista "sitkeästi ja tarmokkaasti". Ja IL julkaisemalla vihapuhepääkirjoituksen, jossa perussuomalaisia äänestävien enemmistö rinnastettiin natsien kannattajiin.
 Lähettänyt Professori klo 9.02 10 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: aate, ihmiskauppa, intialaiset, kulttuuri, laiton maahanmuutto, media, Olli-Pekka Heinonen, politiikka, rikollisuus, seksuaalivähemmistöt
 Mugaben jälkeisessä Zimbabwessa ollaan lopultakin siirtymässä normaaliaikaan. Maassa on vaalit ja niissä kaksi varteenotettavaa ehdokasta, joista kumpi tahansa voi tulla valituksi.
 Tosin ajatuksia herättää se, että maan oppositio on jo etukäteen ilmaissut epäilevänsä vaalivilppiä ja pelkäävänsä vaalikomission olevan puolueellinen. Asia selvinnee myöhemmin, sillä äänestystä on tarkkailemassa yli sadan hengen joukko Euroopan Unionista.
 Tässä vaiheessa on meidän kuitenkin uskottava tai ainakin toivottava, että afrikkalaisen johtajuuden kierre on lopultakin päättynyt Mugaben pitkän valtakauden aikana romahtaneessa entisessä Afrikan vilja-aitassa. Pientä toivoa tulevaisuudelle antaa ainakin se, että nykyinen hallinto ylipäänsä on järjestänyt vaalit ja että se on myös ottanut järjen käteen ja alkanut palauttaa viljelysmaata maassa vielä oleville valkoisille.
 Tosin näiden määrä on pudonnut yli 90 prosentilla muutamassa vuosikymmenessä, eikä jäljelle jääneillekään ole tarkoitus palauttaa kaikkea aiemmin vietyä maaomaisuutta. Onneksi ainakin Ylen haastattelema valkoinen maanviljelijä arveli Zimbabwessa olevan "paljon todella hyviä mustia maanviljelijöitä". Toivokaamme, että hänen näkemyksessään oli kyse faktasta eikä pelon laukaisemasta poliittisesti korrektista valkoisesta valheesta.
 Toivoa antaa myös se, että Yle onnistui löytämään haastateltavakseen zimbabwelaisen nuoren, joka opiskeltuaan maailmalla tahtoi kouluttaa nuoria Zimbabwelaisia. Tämän mielestä maa nousee kukoistukseen startup-yritysten avulla, joten koulutukseen on satsattava.
 Toivottavasti tulemme jatkossa siis näkemään myös sellaisia afrikkalaisia koneinsinöörejä, joiden paperit eivät ole kadonneet. Ja jotka eivät ole jättäneet kotimaataan paremman elintason toivossa.
 Edelle kirjoitetun perusteella uskon, että Zimbabwella on juuri nyt todellinen mahdollisuus kääntää kurssinsa kohti parempaa. Siksi on syytä toivoa heidän onnistuvan. Samalla on syytä muistaa, että onnistuminen on kiinni ainoastaan heistä itsestään.
 On siis syytä toivoa, että tänään valittava presidentti on kansansa asialla, eikä pelkästään tavoittelemassa omaa etuaan. Ja mikäli näin on, ettei valta johda korruptoitumiseen ja yhteen uuteen lukuun afrikkalaisen johtajuuden kauhukertomuksessa.
 Lähettänyt Professori klo 10.19 5 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: afrikkalaiset, demokratia, koulutus, kulttuuri, politiikka, talous, vaalit, Zimbabwe
 Helsingin Sanomat oli täksi aamuksi tehnyt jutun seksuaalivähemmistöjen ongelmista Berliinissä. Jutusta ei tarvitse nostaa esille oikeastaan kuin yksi kohta: "on tärkeä tunnustaa, että konservatiivisten turkkilais- ja arabimiesten ja muiden berliiniläisten asennekulttuurit voivat törmätä rajusti ja uhka seksuaalivähemmistöille on todellinen."
 Valitettavasti kehitysmaa- ja länsimaalainen kulttuuri voivat törmätä rajusti myös Suomessa. Tämän sai huomata myös Henna Kajava (ps), joka pääsi todistamaan Helsingin Sompasaunassa maahanmuuttajien naisiin kohdistunutta epäasiallista käytöstä.
 Kajavan avautumisen seurauksena PT-media tarjosi oman näkemyksensä ruotsalaisen kylpyläkulttuurin muuttumisesta. Myös siellä on ollut havaittavissa puheena olevien kulttuureiden törmäämisiä.
 Näistä muistuivat mieleeni myös Iso-Britannian pedofiiliringit, joissa maahanmuuttajat ovat käyttäneet seksuaalisesti hyväkseen joukoittain kantaväestöön kuuluvia lapsia. Niiden toiminta on ollut mahdollista siksi, että jopa viranomaiset ovat pelänneet rasismileimaa.
 Edelle kirjoittamani asiat ovat niitä, joiden takia länsieurooppalaiset ovat muuttuneet yhä kriittisemmiksi humanitaarista maahanmuuttoa kohtaan. Luultavasti ne ovat tässä suhteessa vielä paljon merkittävämpiä kuin yksittäiset terroriteot, sillä yhä useampi kanta-asukas on joutunut todistamaan epämiellyttävää kulttuurien törmäämistä.
 Siksi oli erinomainen asia, etteivät Malta, Ranska ja Italia päästäneet satamiinsa tunisialaista laivaa, joka oli poiminut merestä Eurooppaan pyrkineitä kehitysmaalaisia. Ja että afganistanilaisen rikollisen lähettämisen häiriökäyttäytymisellään estäneen ruotsalaisnaisen toiminta on otettu poliisitutkintaan.
 Tosiasia kuitenkin on se, että meillä Suomessakin on edelleen ihmisiä, jotka eivät ymmärrä nykyaikaisen kansainvaelluksen todellista luonnetta. Esimerkiksi Uuden Suomen puheenvuorossa julkaistiin eilen kirjoitus, jossa arveltiin edelleen, että aikuinen maahanmuuttaja voitaisiin kouluttaa työelämän tehtäviin noin 5 vuodessa tai jopa nopeammin, kunhan maahanmuuttajia otetaan vain riittävän paljon.
 Perusteluna väitteelle oli kantasuomalaisen työvoiman loppuminen väestön kasvaessa, mikä sinänsä pitänee paikkansa. Tosin saattaa hyvinkin olla niin, ettei kehitysmaalaistaustaisten ihmisten työn tuottavuus vastaa kantasuomalaisia ainakaan ensimmäisen sukupolven aikana.
 Oleellista koko maahanmuuttokysymyksen kannalta onkin tulijoiden työllistymisen sijaan koko länsimainen yhteiskuntamme muuttuminen tavalla, josta alkuun kokoamani esimerkit kulttuurien törmäämisestä ovat vain esimakua. Nekin riittävät kuitenkin osoittamaan, että laajamittaisen kehitysmaalaisten maahanmuuton seurauksena menevät roskatunkiolle niin seksuaalivähemmistöjen, naisten kuin lastenkin oikeudet turvallisuuteen.
 Kysymys kuuluu, että olemmeko valmiit maksamaan tämän hinnan siitä, että puramme räjähdysmäisesti lisääntyvien kehitysmaiden liikaväestöä keskuuteemme?
 Lähettänyt Professori klo 9.28 22 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: humanitaarinen maahanmuutto, lapset, monikulttuurisuus, Ruotsi, Saksa, seksuaalivähemmistöt, tasa-arvo, turvallisuus, yhteiskuntarauha
 Iltalahden Mika Koskinen ihmetteli kuluneella viikolla sitä kuinka väärässä professoreista koostunut talouspolitiikan arviointineuvosto saattoi olla maamme työllisyyden kehittymisestä. Hän intoutui jopa nimittelemään tuota porukkaa puusilmiksi.
 Valitettavasti joudun olemaan samaa mieltä toimittajan kanssa. Viittaan omaan parin vuoden takaiseen positiiviseen näkemykseeni Suomen talouskehityksestä vuosina 2017-2021, jolloin varsinaiset ekonomistit vielä synkistelivät. Nousun merkit olivat kuitenkin myös silloin ilmeiset.
 Yle puolestaan oli selvittänyt pitävätkö monien epäilyt työllisyystilastojen luotettavuudesta paikkansa. Ja päätyi siihen, että kyllä ne pitävät.
 Tarkasti ottaen Yle kertoi, että suurin osa vuoden kuluessa syntyneistä työpaikoista on kokoaikaisia, eikä tilastoissa ole juurikaan äärimmäisen vähän työtä tekeviä aktiivimallin sanktioita vältteleviä valetyöllisiä. Kehitys on siten ollut kiistatta hyvää.
 On selvää, että työllisyyskehitykseen on vaikuttanut sekä talouden globaali noususuhdanne, mutta mikä on hallituksen toimien vaikutus?
 Kilpailukykysopimus alensi jonkin verran työvoimakustannuksia sekä suoraan, että supistamalla julkisen sektorin työvoimakustannuksia. Minäkin osallistuin noihin talkoisiin sekä työaikaa pidentämällä että laskemalla palkkaani yli tuhannella eurolla vuodessa.
 Kun palkanalennukseen osallistuivat kaikki lähes 700 000 julkisen sektorin työntekijää, on verovarojen säästö merkittävä, vaikka joukossa onkin paljon professoreita pienipalkkaisempia. Sen seurauksena on ainakin voitu välttää yritysten kustannusten ja/tai verorasituksen nousua.
 Mutta entä aktiivimallin vaikutus? Sehän on ollut yksi niistä asioista, joita olen seurannut tässä blogissa sillä ajatuksella, että työntekijöiden aktivoinnin seurauksena työttömien ja erityisesti pitkäaikaistyöttömien määrän tulisi vähentyä. Näinhän ei tapahtunut ennen aktiivimallin lanseeraamista, jolloin työllisyysaste oli kuitenkin jo kääntynyt nousuun, vaan rekrytoinnit tapahtuivat työttömien sijasta työvoiman ulkopuolelta.
 Tuoreimpien tilastojen mukaan työttömiä oli kesäkuussa peräti 57 000 vähemmän kuin vuotta aiemmin. Työttömyysasteena mitattuna se on 2,1 prosenttiyksikköä pienempi. Yli vuoden työttömänä olleiden määrä oli puolestaan vähentynyt peräti 27,2 prosentilla eli 29 000 hengellä.
 Tällä kriteerillä tarkasteltuna aktiivimalli näyttäisi siten kiistatta toimivan, joten asian kiistäminen pelkän mutu-tuntuman tai yksittäistapausten perusteella on älyllistä epärehellisyyttä. Ja vaikka hallitusta on syytä kritisoida monistakin asioista, ei aktiivimalli kuulu niihin.
 Lopuksi totean, että uusimmista tilastoista kuitenkin puuttui yksi äärimmäisen mielenkiintoinen tieto. Se on humanitaaristen maahanmuuttajien työllistyminen. Ja erityisesti ovatko he - ja ennen kaikkea suurimmat ja vaikeimmin työllistyvät humanitaariset maahanmuuttajaryhmät - lopultakin alkaneet työllistyä vapaille markkinoille.
 Asia on merkittävä, sillä työllisyysasteen parantuessa tulee vastaan ennemmin tai myöhemmin työvoimapula. Silloin olisi tärkeää saada työtä tekemään jokainen Suomessa vakituisesti asuva. Siinä tilanteessa hallituksen maahanmuuttopolitiikka osoittautuisi täydellisen epäonnistuneeksi, mikäli uudet suomalaiset jäisivät yhteiskunnan loisiksi pystymättä kantamaan korttaan yhteiseen kekoon edes työvoimapulan vallitessa.
 Lähettänyt Professori klo 10.16 6 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: humanitaarinen maahanmuutto, Mika Koskinen, politiikka, talous, tilastot, työllisyys, työttömyys
 Nuori ruotsalaisnainen onnistui estämään rikosten poluille eksyneen afgaanielintasopakolaisen palauttamisen turvalliseen kotimaahansa. Estäminen tapahtui niskuroimalla lentokoneessa miehistön käskyjä vastaan niin kauan, että elintasopakolainen poistettiin koneesta.
 Seuraavaksi jäädään odottamaan kuka maksaa afgaanimiehen palauttamisen siirtymisestä aiheutuneet kustannukset. Naisen teko oli nimittäin laiton - Ylen mukaan hän voi saada sakot tai korkeintaan puolen vuoden vankeustuomion - joten olisi vain kohtuullista, että hän kantaisi vastuunsa myös aiheutuneesta vahingosta eikä jättäisi sitä ruotsalaisen veronmaksajan kuitattavaksi.
 Minun nähdäkseni tapaus voidaan yleisessä mielessä rinnastaa mihin tahansa muuhun tahalliseen vahingontekoon - kuten näyteikkunan rikkomiseen, auton polttamiseen tai muuhun sellaiseen. Myös niihin liittyy aiheutettujen vahinkojen korvausvelvollisuus. Tässä tapauksessa olisi maksettava ainakin miehen elinkustannukset siihen saakka, kun hänet on palautettu sekä lisäksi uuden lennon hinta ynnä siihen liittyvät muut kustannukset kuten mahdollinen poliisivartio.
 Toki uskon, että ruotsalaisnainen on reilu ja reipas ja ilmoittaa ilman oikeudenkäyntiäkin hoitavansa asian. Mutta jos hän onkin vastuuton reppana eikä hoida, jää korvausvelvollisuus oikeuden määrättäväksi.
 Siinä tapauksessa täytyy toivoa, että oikeus on tehtävien tasalla, jotta saadaan samalla linjatuksi poliittisin ambitioin lakia rikkovan henkilön vastuu ennen kuin vastaavat tapaukset yleistyvät Ruotsissa ja muualla. Tämä parantaisi sekä veronmaksajan että lainrikkojan oikeusturvaa, koska ensimmäinen välttyisi tukemasta rikollista poliittista toimintaa ja jälkimmäinen tietäisi toimiensa hintalapun jo etukäteen.
 Afganistanista, Irakista ja Somaliasta tuli turvallisia maita
 Lähettänyt Professori klo 6.05 9 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: afgaanit, humanitaarinen maahanmuutto, oikeus, rikollisuus, Ruotsi, vastuu
 Iltalehdessä oli mielenkiintoinen uutinen, jonka mukaan suomalaisnainen oli kustantanut 34-vuotiaan ruotsalaismiehen Suomeen, ja sen jälkeen ryypiskellyt tämän kanssa. Lopputuloksena nainen oli kuristunut telttanaruihin. Ruotsalaismiehen epäillään aiheuttaneen kuristumisen.
 Jutussa ei ole kovin tarkkaa kuvausta ruotsalaismiehestä. Sen sijaan hänen aiemmasta elämästään oli seuraava kooste.
 "34-vuotias ruotsalainen on asunut useissa Euroopan maissa. Viimeisin osoite menee Malmön kaupunkiin Etelä-Ruotsiin. Sitä ennen miehen osoite oli Maltalla."
 Hänet on myös pidetty vangittuna, koska "on oletettavissa, että hän lähtisi muutoin pakoon tai muuten karttaisin rangaistuksen täytäntöönpanoa".
 Mitä tapauksesta on syytä oppia? Ellei muuta, niin ainakin sen, ettei suomalaisnaisten kannattaisi kustantaa Suomeen Välimeren rannoilla ja ympäri Eurooppaa aiemmin aikaansa viettäneitä malmöläismiehiä, koska sellaisiin saattaa liittyä kuristumisen riski.
 Myöhemmin - mikäli ruotsalaismies todetaan syylliseksi murhaan - oppinemme myös sen, oliko raiskaajan nimi Sven vai Åke, koska suomalainen media on ilmoittanut kertovansa yli kahden vuoden vankeustuomion saaneiden rikollisten nimet.
 Onko oikeus väkivaltaan Suomessa suurempi kuin oikeus turvallisuuteen?
 JK 25.7. kello 22:15. PT-median mukaan malmöläismiehen nimi olisi Martin Erik Jansson. Siitä päätellen kyseessä näyttäisi olevan kantaruotsalainen henkilö. Mielenkiintoista, että tämä on vaellellut ympäri Eurooppaa ja asustellut ennen Ruotsiin hakeutumistaan Maltalla sekä maksattaa lemmenmatkansa morsiamellaan. Jääkäämme siis odottelemaan tapauksen seuraavia käänteitä.
 Lähettänyt Professori klo 8.15 3 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: humanitaarinen maahanmuutto, media, murha, oikeus, rikos, ruotsalaiset
 Lähettänyt Professori klo 7.01 10 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: Antero Mukka, Helsingin sanomat, journalismi, media, punavihreä kupla
 Lähettänyt Professori klo 7.59 6 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: Anni Sinnemäki, demokratia, Helsinki, kaupunkisuunnittelu, mielipidetiedustelut, punavihreä kupla, sosialismi, vasemmisto, vihreät
 Viime vuosien Suomeen suuntautuneessa ns. humanitaarisessa maahanmuutossa on tärkeimpänä lähtömaana ollut Irak. Maa on uskonnollisesti ja etnisesti monikulttuurinen, mutta on nyt saavuttanut pitkän sekasortoisen kauden jälkeen rauhan tilan, joten ihmiset ovat käyneet iloisin mielin ja toinen toisiaan tukien rakentamaan uutta yhteiskuntaa. Vai ovatko?
 Epäilykseni syntyi kun Yle kertoi uutisessaan, että Irakissa on ollut väkivaltaisia mellakoita, joissa kansa on vaatinut päättäjiltä työpaikkoja, puhdasta vettä ja loppua jatkuville sähkökatkoille. Pelkään pahoin, että uutinen kertoo liiankin karua totuutta irakilaisista ja heidän hakeutumisestaan tänne kauas pohjoiseen.
 Eli voiko todella olla niin, että irakilaiset kuvittelevat työpaikkojen, veden ja muun infran tulevan kuntoon osoittamalla väkivaltaisesti mieltä? Tai että poliitikkojen valheelliset lupaukset olisivat jotenkin irakilaisspesifinen ilmiö?
 Tai etteivät ihmiset itse voisi vaikuttaa mainittuihin asioihin? Tai ettei huomion siirtäminen maailmankatsomuksellisista eroista yhteistyöhön sunnien ja shiiojen - tai kurdien ja muiden irakilaisten - välillä olisi eduksi ratkaisujen löytämiselle?
 Jos irakilaisten asenne todellakin on edellä kuvaamani kaltainen, niin onko mikään ihme, että Irakissa on kurja elää? Ja että se toimii elintasopakolaisuuden runsaana lähteenä?
 Ja etteivät sen myötä Suomeen tulevat ihmiset sopeudu länsimaiseen yhteiskuntaan, vaan ajautuvat myös täällä valittamaan vastaanottokeskuksen puurosta ja elelemään maamme turvaverkoston varaan. Ja jopa turvapaikan haettuaan hakemaan turvapaikkaa uudelleen väärällä nimellä vastaanottorahan toivossa.
 Lähettänyt Professori klo 8.45 5 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: humanitaarinen maahanmuutto, Irak, irakilaiset, islam, mielenosoitus, monikulttuurisuus, väkivalta, yhteiskunta
 Sikaruton aiheuttaa sikaruttovirus, joka leviää helposti sekä pisaratartuntana että viruksella saastuneiden lihapalojen myötä. Afrikassa sitä levittävät myös punkit. Vaara on niin suuri, että jokaisen suomalaisen tulee ilmoittaa sikaruttoepäilyistä viranomaiselle (Evira) ja mikäli sikatilalta löytyy virus, hävitetään koko tilan sikakanta viranomaisten toimesta. Ihmiselle virus ei kuitenkaan ole vaarallinen.
 Lähettänyt Professori klo 13.12 9 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: eläintauti, evoluutio, kauppa, metsästys, sika, sikarutto, virus
 Muistamme Haitin maana, jonka toipuminen maanjäristyksestä ei ottanut onnistuakseen. Tai siitä, että siellä toteutettiin heti itsenäistymisen jälkeen yksi kaikkien aikojen "onnistuneimmista" kansanmurhista, jolla maan valkoinen vähemmistö tuhottiin, mutta jota ainakaan jotkut suomalaiset journalistit eivät muista tai eivät halua muistaa.
 Nyt kuulimme, että maan pääministeri on ilmoittanut eroavansa maata ravistelleiden mielenosoitusten takia. Ilta-Sanomien ja MTV3:n mukaan mielenosoitukset johtuivat polttoaineiden hinnankorostuksista.
 Mutta mistä Haitissa on perimmältään kysymys? Siitä eivät suomalaismediat kerro.
 BBC kuitenkin kertoo. Sen mukaan Haiti on helmikuussa allekirjoittanut Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) kanssa sopimuksen, jonka mukaan maan talouteen tehtiin rakenteellisia muutoksia, jotta sen talouskasvu lähtisi käyntiin ja maan köyhyys saataisiin lopultakin helpottamaan.
 IMF:n mukaan polttoaineiden hinnat alhaisina pitävien tukiaisrahojen käyttäminen koulutukseen, terveydenhuoltoon ja työpaikkojen luomiseen olisi järkevää. Tuntuu järkevältä.
 Mutta tämä ei siis kelpaa haitilaisille, jotka ajelevat mieluummin halvalla polttoaineella kuin kouluttavat jälkeläisensä, pysyvät terveinä ja pääsevät töihin.
 Tilannetta ei ainakaan parantanut se, että maan opposition kansanedustajat julistivat katujen väkivallan ja protestien jatkuvan, mikäli korotuksia ei peruta. Tämä siis tilanteessa, jossa 14 prosenttia työvoimasta on työttöminä, bruttokansantuote on 1300 dollaria vuodessa kansalaista kohti ja 40 prosenttia väestöstä on ilman perusterveydenhoitoa.
 "Pakollista" alakoulua käy noin kaksi kolmesta lapsesta, mutta loppuun heistä jaksaa vain noin puolet. Voodoo on ollut virallinen uskonto vuodesta 2003 ja sitä harjoitetaan rinnan kristinuskon kanssa.
 Mutta ehkäpä haitilaisten asenteita kuvaa parhaiten se, että maassa oli reilu vuosi sitten myös mellakoita. Niiden syynä oli alkoholin, tupakan ja passien verotuksen nostaminen. Ja ehkäpä se kertoo jotain myös sitä, miksi Haiti on ja pysyy köyhänä. Ja miksi maa etsii uutta pääministeriä, joka miellyttäisi edellistä paremmin kansan tahtoa.
 Lähettänyt Professori klo 10.15 13 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: Haiti, koulutus, köyhyys, media, mielenosoitus, tyhmyys, uskonto
 Lähettänyt Professori klo 8.49 3 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: aseet, asevarustelu, Donald Trump, Eurooppa, Iltalehti, NATO, puolustusvoimat, talous, Teemu Muhonen, turvallisuus, USA
 Helsingin Sanomien mielipidekirjoituksessa ihmeteltiin pullotetun juomaveden hintaa. Olen sitä ihmetellyt minäkin vuosien mittaan. Enkä pelkästään juomaveden, vaan myös virvoitusjuomapullojen hintatasoa.
 Helsinki-Vantaan suurissa kaupoissa puolen litran virvoitusjuomapullot maksavat yli kolme euroa, vaikka ne ovat verovapaita. Automaateista saa tosin vähän halvemmalla.
 Minulla on vahva epäilys - mutta ei varmaa tietoa - että lentoasemalla toimivat yritykset ovat sopineet hintakartellista. Tai ainakin ne toimivat aivan kuin näin olisi. Tähän viittaa sekin, että kaikki isot kaupat myyvät Pepsiä, mutta yksikään ei Coca-Colaa. Jälkimmäistä toki saa automaateista.
 Minusta Helsinki-Vantaan lentoaseman tilanne onkin sellainen, että viranomaisten olisi syytä selvittää mahdollisen kartellin olemassaolo. Oireet ovat siksi selkeät, ja maksumiehinä valtava joukko ihmisiä: erityisesti paljon lentävät suomalaiset, mutta myös kaikki muut maamme päälentoaseman käyttäjät kansallisuuteen katsomatta.
 Wikipedian mukaan Euroopassa kartellista annetaan rangaistukseksi sakko ja EU on tiukentanut sakotuskäytäntöjään tuntuvasti 2000-luvulla. Suomessa kartellisakot ovat kuitenkin olleet melko pieniä.
 Suomen kilpailulaissa on myös armahdussäännös, jonka perusteella se osallistuja, joka paljastaa kartellin viranomaisille, säästyy sakoilta tai saa muita lievemmän tuomion. Siten tehokas tutkinta saattaisi hyvinkin johtaa heikkohermoisimman yrittäjän hakemaan armahdusta. Tai ellei johtaisikaan, loisi se joka tapauksessa paineita hintakilpailun kiristymiseen.
 Yleisessä mielessä lentokentän virvoitusjuomien hintataso on malliesimerkki siitä, millä tavoin vahvasti säädelty talous toimii. Vapaan kilpailun puute mahdollistaa hintakilpailun löystymisen, koska toimijoiden ei tarvitse olla huolissaan sen seurauksena syntyvästä markkinaraosta, jota täyttämään alalle ilmaantuisi uusi kilpailija. Eli ns. talouden näkymätön käsi puuttuu.
 Lentokentän virvoitusjuomat on itse asiassa erinomainen varoittava esimerkki, josta on hyvä muistuttaa kaikkia niitä, jotka puhuvat suunnitelmatalouden ja säännöstelyn puolesta. Toki niillekin on paikkansa - vaikkapa ympäristölupien kohdalla - mutta sellaisten käyttöönotossa olisi syytä aina noudattaa äärettömän huolellista harkintaa.
 Talouden yleiseksi periaatteeksi ei suunnitelmataloudesta - eikä sen pikkuveljestä sääntelytaloudesta - ole, mikä myös poliittisten päättäjiemme olisi syytä ymmärtää. Tai ellei heidän, niin ainakin heidän (ymmärryksen jälkeen entisten) äänestäjiensä.
 Lähettänyt Professori klo 12.53 6 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: kilpailu, lentäminen, markkinatalous, matkailu, politiikka, talous, Vantaa
 Yleisradio julkaisi Suomen ympäristökeskuksen (Syke) professorin Jyri Seppälän teesit siitä, kuinka ihminen voi omilla toimillaan vaikuttaa ilmastonmuutokseen. Siis sen lisäksi, että syö enemmän vegeruokaa, suosii polkupyörää tai julkista liikennettä, alentaa asuinhuoneensa lämpötilaa sekä välttää Thaimaan-matkoja.
 Tosin näin kesällä täytyy todeta, ettei asunnon lämpötilan alentaminen hellepäivinä suoraan vähennä asumisen ilmastopäästöjä vaan pikemminkin lisää niitä. Mutta saattaa se kuitenkin pitkää aikavälillä vähentää myös ilmastorasitusta tehostaessaan ihmisten jaksamista töissään ja lomalla. Eli luodessaan paremmin toimivaa yhteiskuntaa.
 Syken professorin mukaan alussa mainittujen vaihtoehtojen lisäksi sijoittaminen uusiutuvaan energiaan tai cleantech-yrityksiin sekä energiatehokkuudeltaan tai energiaratkaisuiltaan tehokkaisiin asuntoihin olisivat hyviä vaihtoehtoja. Lisätietoa niistä löytyisi professorin mukaan siitä, kuinka yritykset kertovat ympäristösuojeluasioista nettisivuillaan.
 Edelleen professori ehdotti päästöjen hyvittämistä. Esimerkiksi EU:n päästökaupassa olevien päästöoikeuksien ostaminen tai Luonnonsuojeluliiton soiden ennallistamistoimintojen rahoittaminen voisivat olla hyviä keinoja torjua ilmastonmuutosta. Jälkimmäisessä hän tarjosi tietolähteeksi Luonnonsuojeluliiton nettisivuja.
 Kolmanneksi keinoksi professori ehdotti äänestyskäyttäytymistä: äänestämällä vaaleissa sellaisia ehdokkaita, joilla ympäristöasiat ovat agendalla, voisi kuulemma pelastaa maailman ilmastokatastrofilta. Asialla ei hänen mukaansa pitäisi olla puoluerajoja.
 Itselleni syntyi pari ajatusta noista professorin ehdotuksista.
 Luonnonsuojeluliitto ilmoittaa nettisivuillaan olevansa "Suomen luonnonsuojeluliitto on maamme suurin, vahva luonnon etujärjestö". En tosin tiedä, onko "luonto" valtuuttanut sen sellaiseksi, mutta se on sivuseikka. Oleellista on, että professori on siteerannut tiedon lähteenä etujärjestön väitteitä.
 Professorin äänestyssuositus puolestaan tarkoitti käytännössä yhtä - poliittisesti äärivasemmalla sijaitsevaa - puoluetta suosivan äänestysohjeen antamista. Asiaa ei muuta miksikään se, että lausuntoon sisältyi disclaimer siitä, ettei asialla pitäisi olla puoluerajoja.
 Professorin sijoitusehdotus puolestaan johtaisi luultavasti yritysten viherpesun ja ympäristösanahelinän lisääntymiseen vuosikertomuksissa. Itse ehdottaisin niiden sijasta yritysten todellisen toiminnan seuraamista sekä sen pohtimista onko sijoituskohteen toiminta ollut ympäristön kannalta ja taloudellisesti kestävää.
 Sama koskee etujärjestöjäkin. Ja puolueita. Ja juuri tässä tulemmekin sen suuren kysymyksen ääreen. Eli onko nyt ihan varmaa, että ympäristönsuojelussa parhaat tulokset saavutetaan suunnitelmatalouden keinoin, sillä juuri sitähän professorin käytännössä suosittelema puolue ajaa.
 Entä syntyykö parasta luonnonsuojelua viherpesun tai tinkimättömän suojelutoiminnan kautta? Vai olisiko parempi, että katsottaisiin ympäristönsuojelu - ja hiilitase - sittenkin sellaisen kokonaisratkaisun kautta, jossa huomioitaisiin niin ihmiskunnan kuin ympäristönkin tarpeet?
 Näin ajatellen tahdon lisätä vielä pari kohtaa professorikollegan listalle. En anna näitä virkavastuulla vaan ainoastaan omina henkilökohtaisina mielipiteinäni - tosin mielestäni hyvin perusteltuina.
 Ensinnäkin ilmastonmuutoksen torjunnan kannalta olisi ensisijaisen tärkeää vähentää koko ihmiskunnan hiilijalanjälkeä. Siinä hyviä keinoja olisivat esimerkiksi kehitysmaalaisten pohjoiseen siirtymisen ehkäiseminen sekä nopeasti lisääntyvien Afrikan ja Aasian väestöjen hedelmällisyyden laskeminen esimerkiksi tyttöjä kouluttamalla ja sukupuolten tasa-arvoa lisäämällä. Jälkimmäisen kanssa alkaa tosin olla jo niin kiire, ettei vatulointiin ole enää aikaa.
 Sijoittajana taas suosittelisin rahan panemista sellaisiin yrityksiin, joiden tuotto on hyvää ja tuotekehitys vahvaa - eikä niiden toiminnassa ole esiintynyt laittomuuksia. Näin tukisin terveesti toimivaa taloutta, joka mahdollistaa myös ympäristöstä huolehtimisen. Näistä asioista ei tosin saa luotettavaa tietoa vuosikertomuksista, mutta talousuutisia seuraamalla ja googlaamalla löytyy yhtä ja toista mistä tahansa yrityksestä.
 Poliittisesti taas kannattaisi tukea sellaisia puolueita ja ehdokkaita, jotka ajavat toimivia markkinoita ja demokratiaa. Tosiasiahan on, ettei maailmanhistoria ole nähnyt vielä ensimmäistäkään sosialistista diktatuuria, jossa ympäristöasiat olisivat olleet demokraattisia länsimaita paremmassa kunnossa.
 Lähettänyt Professori klo 7.13 10 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: ilmastonmuutos, Jyri Seppälä, sijoittaminen, Suomen ympäristökeskus, talous, ympäristö, ympäristöjärjestöt
 Lähettänyt Professori klo 15.39 5 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: ilmastonmuutos, ilmastotilastot, napajää, Pariisi, politiikka, RSS
 Entinen ja myös nykyinen kommunisti ja elokuvaohjaaja Kirsi Liimatainen sai Helsingin Sanomilta palstatilaa ajatuksilleen. Kirjoitus oli korniudessaan ajatuksia herättävä, joten päätin tarttua virtuaaliseen kynääni.
 Ensin Liimatainen kertoi siitä, kuinka hän oli hakeutunut kansainvälisessä porukassa 1980-luvun lopulla opiskelemaan kommunistipropagandaa Itä-Saksaan ja joutunut siellä kohtaamaan opiskelijatovereidensa arvoliberalismin ja kommunistihallinnon välisen pohjattoman ristiriidan. Siis kuilun maailman parantamisesta haaveilevien sosialistinuorten ja heidän aatteensa käytännön sovelluksen eli kommunistipuolueen diktatuurin välillä.
 Nyt hän on tehnyt vanhoista aateveljistään ja -sisaristaan dokumentin, jossa hän tarkastelee näiden aatteen ihmisten nykytilannetta. Ja ihastunut siihen, kuinka vanhat ihanteet elävät edelleen.
 Liimataisen omin sanoin: "solidaarisuuden utopia on elossa. Kaikki pyrkivät yhä muuttamaan maailmaa ja parantamaan tavallisten ihmisten elämää. Kaikki olivat pettyneitä puolueisiin, mutta aktivismi ja kansalaisliikkeet antavat tunteen, että maailmaa voi muuttaa.”
 Liimatainen unohtaa ihastuksessaan paria asiaa - tai sitten hän ei ole kykeneväinen yhdistämään tosiasioita loogisesti. Tai ehkä molempia.
 Hän ei ensinnäkään hahmota sitä, että Itä-Saksa oli entisen itäblogin taloudellisesti menestynein yhteiskunta, mutta siitä huolimatta köyhä verrattuna samasta kansasta ja sotien jälkeen samoista lähtökohdista ponnistaneen länsinaapuriinsa verrattuna. Sekä myös monista lännessä itsestään selvistä vapauksista vapaa.
 Kommunistisista yhteiskunnista Kiina on sittemmin menestynyt vielä paremmin kuin Itä-Saksa aikanaan. Mutta tuon menestyksen hintana on ollut sosialistisen talousjärjestelmän korvaaminen raa ́alla taloudellisella kapitalismilla.
 Sekä mahtipuolueen äärettömän vahvalla otteella kansalaisiinsa - eli siis poliittisen diktatuurin ylläpitämisellä. Eikä Kiinaa todellakaan tunneta minään maailmanparantamisen tai arvoliberalismin suurvaltana, niin sosialismiksi kuin se järjestelmäänsä kutsuukin.
 Liimataisen aatteen innoittamia kokeiluja on toki ollut maailman sivu myös pienemmässä mittakaavassa. Yksi Suomessa tunnetuimmista sellaisista oli Kanadassa sijaitseva Sointula, jossa myös konkretisoituivat sosialismin ongelmat.
 Wikipedian mukaan: "osa väestä lähti saarelta omien asuntojen puuttumisen vuoksi. Saarelle hankittu karja jouduttiin siirtämään Vancouverinsaaren puolelle, koska navettaa ei saatu rakennettua valmiiksi... Ajatus päiväkodistakin takkuili. Osa äideistä ei halunnut viedä lapsia hoitoon kodin ulkopuolelle. Yhteisön velat kasvoivat nopeasti... Sointulan miehet viettivät viikkokausia siltatyömaalla lähes palkatta, jotta sopimus olisi saatu täytettyä."
 Lienee kuitenkin turha toivoa, että Liimataisen kaltaiset henkilöt ymmärtäisivät, etteivät perusteettomiin haaveisiin perustuvat yhteiskunnat koskaan toteuta sitä ideaalia, joihin niillä pyritään. Ilman taloutta ei ole vapautta, eivätkä arvoliberaalit ideaalit voi toteutua ilman sitä. Näin siksi, että sosialistien luoma Homo sovieticus on lähinnä taruolento - tai ainakin sellaiset ovat aivan liian harvinaisia pitääkseen yllä pienenkään yhteisön hyvinvointia.
 Sen osoittaa vahvimmin - ellei mikään muu - se, että arvoliberalismi elää ja voi hyvin niissä länsimaisissa yhteiskunnissa, joiden taloudellinen hyvinvointi on luotu arvoliberaalien inhoaman markkinatalouden keinoin. Näin mitä ilmeisimmin siksi, että elintason riippuminen omasta yritteliäisyydestä ja työpanoksesta houkuttaa ja pakottaa ihmiset pyörittämään talouden rattaita.
 Ja talouden ylijäämän avulla voidaan luoda turvaverkosto, jonka varassa unelmoijatkin voivat toteuttaa haaveitaan. Paitsi silloin kun heidän määränsä ja vaikutusvaltansa kasvaa niin suureksi, että se tuhoaa koko hyvinvoinnin perustan.
 Jälkimmäisestä ei onneksi ole juurikaan esimerkkejä. Juuri nyt näyttää kuitenkin siltä, että arvoliberaalien läpi ajamat väestönsiirrot uhkaavat vahvasti länsimaisten yhteiskuntien vakautta.
 Arvoliberalismin kannalta keskeinen kysymys onkin se, onnistuuko kapitalistinen järjestelmä houkuttamaan ja pakottamaan myös uudet asukkaansa talouden tuottaviksi rattaiksi. Ja sitä kautta ehkäisemään yhteiskuntansa kulttuurisen pirstoutumisen - tai ainakin pitämään sen siksi vähäisenä, ettei yhteiskunnallinen jakautuminen tuhoa talouden toimintaedellytyksiä.
 Tunnisteet: aate, arvot, demokratia, kapitalismi, Kiina, Kirsi Liimatainen, kommunismi, maailmankatsomus, Saksa, sosialismi, talous, utopia
 Helsingin Uutisten mukaan Romaniasta tulleet Valentin-Remus Bitu, Julian-Ilie Chebaci ja Constantin Bahrica halusivat elättää itsensä kerjäämällä Suomessa. Miehet tekivät kuitenkin realistisen havainnon: "huomasimme, etteivät ihmiset anna rahaa".
 Johtopäätös siitä ei kuitenkaan ollut paluu kotiseudulle, vaan miehet kertoivat, että "päätimme lähteä varkaisiin". Ja niitä he tosiaan tekivät, asuntomurtoja kertyi kaikkiaan ainakin 25 kappaletta. Oikeus totesi ne yli 3 vuoden vankeusrangaistusten arvoisiksi.
 Rahaa ja tavaraa miehet saivat uurastuksestaan yhteensä noin 4000 euron arvosta. Sen pienuus huomioitiin tuomiota annettaessa lieventävänä.
 Tapaus oli mielenkiintoinen: ei tuomion tai itse rikosten takia, vaan miesten asenteen. Se osoittaa, että miehet katsoivat suomalaisilla olevan velvollisuuden elättää heidät. Ellei vapaaehtoisesti, niin sitten rikosten kautta.
 Tämän aamun Helsingin Sanomat puolestaan otsikoi, että "Enemmistö suomalaisista kannattaa paperittomien välttämättömiä terveyspalveluita".
 Niin ajattelin minäkin ennen uutisen lukemista. Siis, että jos ihmisellä on akuutti hätä, on hänen saatava ensiapua riippumatta siitä, onko hänellä laillinen maassaolo-oikeus tai ei.
 Mutta olin väärässä. Jutusta nimittäin selvisi, että ainakin HS tulkitsi käsitteen "välttämätön palvelu" paljon laajemmin. Sen mukaan välttämättömät terveyspalvelut ovat ensiapua paljon laajempia ja koskevat myös joitakin ennaltaehkäiseviä toimia. Sellaista en todellakaan kannata vaan vastustan ehdottomasti.
 Uutissuomalainen selvitti jokin aika sitten suomalaisten valmiutta antaa kiireetöntä hoitoa laittomasti maassa oleville. Sitä kannatti vain joka kolmas. Ja vastusti yli selvästi useampi kuin kannatti. Näin siksi, ettei Suomi voi olla koko maailman terveyskeskus, joka hoitaa myös maahan itsensä keplotelleiden krooniset sairaudet.
 Asia ei ole merkityksetön, vaan osoittaa kuinka kyselytutkimusten sananvalinnat vaikuttavat sen lopputulokseen. Siksi HS:n tänään julkaiseman kyselyn tuloksia ei voikaan pitää edes suuntaa antavina.
 Siksi on syytä myös toivoa, että Susanna Huovisen (sd) tekemä lakialoite paperittomien välttämättömien terveyspalveluiden turvaamisesta kaatuisi selvin lukemin eduskunnassa. Sillä sen toteuttaminen ei mitä ilmeisimmin ole Suomen kansan tahdon mukaista huolimatta HS:n kyselytutkimuksesta.
 Samalla on syytä huomata, miten käsitteiden tahallinen sotkeminen - siis uussanojen keksiminen ja vanhoille sanoille uus- tai lisämerkityksen luominen - heikentävät kansan mahdollisuuksia ohjata demokraattista päätöksentekoa. Ja siten toimivat entisestä itäblokista - kuten myös natsi-Saksasta - tuttua harvainvaltaa tavoittelevien tahojen työkaluina tavoitteidensa saavuttamiseksi.
 Tunnisteet: harhaanjohtaminen, Helsingin sanomat, humanitaarinen maahanmuutto, mielipidetiedustelut, rikollisuus, romanialaiset, Susanna Huovinen, terveydenhoito, varastaminen
 Lähettänyt Professori klo 7.57 6 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Lähettänyt Professori klo 7.39 11 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Lähettänyt Professori klo 6.11 11 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: blogit, Helsingin sanomat, journalismi, media, politiikka, vaikuttaminen
 Saksan hallituskriisi on saanut maan kristillisdemokraattien (CDU ja CSU) sopiman osaratkaisun. Sen tuloksena Baijeriin aiotaan perustaa suljettuja vastaanottokeskuksia, joihin viedyillä ei ole asiaa germaanien kaupunkeihin tai maalaiskyliin kuin positiivisen turvapaikkapäätöksen turvin. Negatiivisen päätöksen saaneet palautetaan siihen EU-maahan, jossa heidät on ensimmäisenä rekisteröity turvapaikanhakijoiksi.
 CDU:n ja CSU:n sopimuksen mukainen järjestelmä on siis sukua sille ehdotukselle, jonka Jussi Halla-aho (ps) teki noin vuosi sitten. Erona on se, että Halla-aho olisi sulkenut muun yhteiskunnan ulkopuolelle vain kielteisen päätöksen saaneet. Saksassa riittää, että on tullut rekisteröityneeksi jossain muussa EU-maassa.
 Itse olen ehdottanut samanlaista turvapaikkaa kielteisen päätöksen saaneille jo kaksi vuotta sitten tarkoituksena minimoida laiton maahan jääminen pitäen samalla huolen siitä, että turvapaikkahakemukselleen virheellisen kielteisen päätöksen saaneille olisi olemassa vaihtoehto palautukselle hengenvaarallisiin olosuhteisiin.
 Saksan ratkaisu onkin lähempänä Australian mallia, jossa kaikki turvapaikanhakijat sijoitetaan suljettuihin vastaanottokeskuksiin maan rajojen ulkopuolelle. Järjestelmä on osoittanut tehonsa, sillä Australian vesillä ei enää tapahdu sellaisia merionnettomuuksia kuin Libyan rannikolla nähdään kerta toisensa jälkeen EU:n löperön maahanmuuttopolitiikan seurauksena.
 Aamun lehtien otsikoista huolimatta Saksan konservatiivien ratkaisu ei kuitenkaan välttämättä ratkaise hallituskriisiä. Sen voi nimittäin torpata kolmas hallituspuolue eli demarit. Lisäksi saattaa olla, että päätöksestä syntyy ulkopoliittinen kriisi turvapaikanhakijoiden palauttamisia vastustavan Italian kanssa.
 Siten voimme odotella uutisia Saksan tilanteeseen liittyen myös juuri alkaneen päivän aikana. Eikä vielä ole syytä luottaa siihen, että EU:n ylivoimaisesti suurimman talousmahdin hallituskriisi olisi onnellisesti ratkaistu.
 Mutta mahdollista se on - ja mikäli niin käy, poistuvat padot turvapaikanhakijoiden sijoittamiselle suljettuihin tiloihin asiansa käsittelyn ajaksi myös muualla EU:n alueella. Jääkäämme siis toivorikkaina odottamaan miltä Saksan tilanne näyttää illalla.
 Tunnisteet: Australia, humanitaarinen maahanmuutto, Italia, Jussi Halla-aho, politiikka, Saksa
 Sir Winston Churchill totesi aikoinaan, että "fanaatikko on ihminen, joka ei pysty muuttamaan mieltään ja kieltäytyy vaihtamasta aihetta." Suomalainen kirjailija Pirkko Saisio puolestaan törmäsi seinään vuosi sitten todettuaan, että myös punavihreässä kuplassa pitäisi kyetä keskustelemaan ja hyväksyä myös ne tosiasiat, jotka ovat toisenlaisen ajattelun perusta".
 Saision näkemykset johtivat siihen, että hänen kaltaisekseen luulemat punavihreät fanaatikot ryhtyivät huutamaan sellaisia adjektiiveja kuin "äärinationalisti, äärioikeistolainen, madeiralainen kukkahattutäti ja puolinatsi", pahimpia mainitsematta.
 Se lienee saanut aikaan prosessin, jonka seurauksena Saision käsitys omasta viiteryhmästään on muuttunut ja hän on uskaltanut kommentoida asioita tavalla, johon hänen kaltaisistaan moni ei ole uskaltanut. Siitä tunnustus ja paljon arvostusta hänelle.
 Näin siitä huolimatta, että hän on ainoastaan todennut faktat siitä, että eri julkisuuteen joutuneita henkilöitä on niputettu epäreilusti yhteen, vaikka heidän mahdolliset syntinsä poikkeavat toisistaan, sekä etteivät mediat ole mitään tuomioistuimia. Ja huomannut päivänselvän yhteyden minun nuoruuteni fanaattiseen äärikommunismiin.
 Saision kannanotot tuskin tarkoittavat sitä, ettei hän edelleenkin olisi kehitysmaahanmuuttajamyönteinen henkilö, joka uskoo järkähtämättä suunnitelmatalouteen tai ettei hän tuomitsisi naisten kokemaa häirintää yksiselitteisesti. Sen sijaan se osoittaa, että hän on ajatteleva ihminen, eikä mikään punavihreä fanaatikko, joka ei pysty näkemään todellisuutta omien ennakkoluulojensa ohi.
 Otan samalla kantaa viime päivinä kohahduttaneen kuvapariin presidentti Trumpista ja Sikaporsaasta. Sen julkaiseminen oli omasta mielestäni - ei enempää eikä vähempää - kuin lehden journalistisen tason alleviivaus omalla kädenjäljellä.
 Totean samalla, ettei HS ollut ensi kertaa pappia kyydissä, sillä se on aiemminkin osoittanut tasonsa. Ja hyvä niin, sillä antaa koirien haukkua ja karavaanin kulkea vaikka sitten juoksuhiekkaan.
 Lähettänyt Professori klo 18.33 4 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: #metoo, fanatismi, Helsingin sanomat, kommunismi, pilakuva, Pirkko Saisio, punavihreä kupla
 Tämän aamun Helsingin Sanomat kertoi, että maailman ilmatieteen järjestön WMO:n arvion mukaan maapallon keskilämpötila lämpenee nykymenolla todennäköisesti kolme astetta, vaikka jo kahtakin astetta pidetään kriittisenä rajana. Niinpä ilmastonmuutoksen torjuntaan olisi panostettava rajusti lisää.
 Uutisesta palasi mieleeni viikko sitten lukemani Nature-tiedelehden tutkimusartikkeli, jossa kerrottiin, että kaikissa Länsi-Antarktiksen jääpeitettä kuvaavissa malleissa on oletettu sen vetäytynyt tasaisesti viimeisen 11 500 vuoden ajan. Nyt saatujen tulosten mukaan näin ei ole kuitenkaan tapahtunut, vaan jään reuna on jo aiemmin käväissyt satoja kilometrejä kauempana rannikosta (sisämaahan päin) kuin tällä hetkellä vain palatakseen myöhemmin takaisin.
 Tutkimus on sikäli erittäin merkityksellinen, että se osoittaa jälleen kerran, etteivät ilmastotieteeseen liittyvät mallit ole läheskään täydellisiä, vaikka niiden pohjalta onkin tehty merkittäviä poliittisia päätöksiä. Lisäksi juuri Länsi-Antarktiksen jääpeitteen muutoksia on uutisoitu kotimaisessakin mediassa kerta toisensa jälkeen, joskus myös liittäen ne suoraan ilmaston lämpenemiseen. Ja nyt on siis opittu, ettei Länsi-Antarktikselta sittenkään ole kuultu mitään uutta.
 Jälleen kerran aiheeseen tartuttuani innostuin myös katsomaan NASA:n sivuilta Länsi-Antarktiksen Faradayn mittausaseman lämpötilatiedot. Alla kuvakaappaus löydöksestäni.
 Näyttäisi siis siltä, etteivät Länsi-Antarktiksen lämpötilatkaan ole juuri nyt mitenkään huimassa nousussa. Suunta on pikemminkin ollut päinvastainen viimeisten kymmenen vuoden aikana, vaikka toki koko kuvan trendi onkin nouseva. Ja myös erittäin vaihteleva.
 Jääkäämme siis jännityksellä odottamaan mitä Länsi-Antarktiksen jääpeitteelle tapahtuu tulevaisuudessa. Sekä samalla toivomaan, että suomalainen elinkeinoelämä onnistuisi hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti niitä mahdollisuuksia, joita edelleen poliittisessa nosteessa oleva kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen sille tarjoaa.
 Sillä, kuten alussa siteeraamani HS:n artikkelikin toteaa, "ilmastopolitiikka ei ole pelkkiä kustannuksia, vaan se tuo myös mahdollisuuksia".
 Lähettänyt Professori klo 8.34 6 kommenttia: Linkit tähän tekstiin
 Tunnisteet: Antarktis, ilmastonmuutos, ilmastotiede, politiikka, tiede, tilastot, tutkimus