type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21978A0116(01)
 Ændring, i form af brevveksling, af samarbejdsaftalen af 6. oktober 1959 mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) og Canadas regering om fredelig udnyttelse af atomenergi
 EF-Tidende nr. L 065 af 08/03/1978 s. 0016 - 0032 den spanske specialudgave: Kapitel 12 bind 3 s. 0084 den portugisiske specialudgave: Kapitel 12 bind 3 s. 0084
 ++++ ( 1 ) EFT nr . 60 af 24 . 11 . 1959 , s . 1165/59 . Aendring , i form af brevveksling , af samarbejdsaftalen af 6 . oktober 1959 ( 1 ) mellem Det europaeiske Atomenergifaellesskab ( Euratom ) og Canadas regering om fredelig udnyttelse af atomenergien ( 78/217/Euratom ) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER Bruxelles , den 16 . januar 1978 Excellence Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af 16 . januar 1978 med foelgende ordlyd : " Hr . Kommissionsmedlem , Som det er blevet meddelt Kommissionen , har den canadiske regering besluttet at kraeve skaerpede sikkerhedsforanstaltninger for salg til udlandet af canadisk materiale , udstyr og ideer . Denne beslutning noedvendiggoer en ajourfoering af den gaeldende aftale mellem den canadiske regering og Det europaeiske Atomenergifaellesskab om samarbejdet inden for anvendelsen af atomenergi til fredelige formaal af 6 . oktober 1959 ( i det foelgende benaevnt Canada / Euratom-aftalen af 1959 ) , isaer for saa vidt angaar sikkerhedsforanstaltninger . Den canadiske regering anser det for noedvendigt at naa til en interimsaftale ved denne brevveksling , indtil hele Canada / Euratom-aftalen af 1959 er blevet ajourfoert med henblik paa at imoedekomme kravene i den nye canadiske politik vedroerende sikkerhedsforanstaltninger ved en aendring af de paagaeldende bestemmelser i Canada / Euratom-aftalen af 1959 . Jeg foreslaar derfor , at Canada / Euratom-aftalen af 1959 aendres , saaledes at den kommer til at indeholde foelgende bestemmelser vedroerende sikkerhedsforanstaltninger : a ) For saa vidt angaar Canada / Euratom-aftalen af 1959 skal udtrykket " maskiner og anlaeg " i litra d ) i artikel XIV i Canada / Euratom-aftalen af 1959 anses at omfatte alle de genstande , der er opfoert i bilag A til denne skrivelse . b ) Udstyr , som en medlemsstat har udpeget for Kommissionen som udformet , konstrueret eller drevet paa grundlag af eller ved anvendelse af viden , der er opnaaet fra Canada , og som paa udpegelsestidspunktet befinder sig inden for denne medlemsstats jurisdiktion , skal betragtes som udstyr , der er underlagt den aendrede Canada / Euratom-aftale af 1959 . Udstyr , som Canada har udpeget som udformet , konstrueret eller drevet paa grundlag af eller ved anvendelse af viden , der er opnaaet fra denne medlemsstat , skal betragtes som udstyr , der er underlagt den aendrede Canada / Euratom-aftale af 1959 . c ) Materiale , der er underlagt bestemmelserne i Canada / Euratom-aftalen af 1959 maa ikke anvendes til fremstilling af noget atomvaaben eller til anden militaer anvendelse af atomenergi eller til fremstilling af nogen anden nuklear eksplosiv indretning . Ovennaevnte forpligtigelse skal verificeres i Canada af IAEA i overensstemmelse med en aftale mellem Canada og IAEA , og i Faellesskabet af Faellesskabet og af IAEA i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det europaeiske Atomenergifaellesskab og de aftaler , der er indgaaet mellem Faellesskabet , dets medlemsstater og IAEA , eller der skal , saafremt saadanne verifikationsprocedurer paa et tidspunkt ikke skulle vaere gaeldende mellem de kontraherende parter vaere enighed om anvendelse af et system af sikkerhedsforanstaltninger , der er i overensstemmelse med IAEA's principper og procedurer for sikkerhedsforanstaltninger . Hr . P . D . Lee , Chargé d'Affaires a.i . Canadas faste repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber Rue de Loxum 6 1000 Bruxelles d ) Udstyr eller materiale , der overfoeres mellem Canada og Faellesskabet , skal efter naervaerende aftales ikrafttraeden kun vaere underlagt Canada / Euratom-aftalen af 1959 , hvis den leverende kontraherende part har givet den anden kontraherende part skriftlig meddelelse herom forud for overfoerslen . I tilfaelde af overfoersel af udstyr fra Faellesskabet til Canada kan meddelelse ogsaa gives af en medlemsstat . e ) Det i litra c ) omhandlede materiale skal beriges mere end 20 % eller oparbejdes , og plutonium eller uran , der er beriget mere end 20 % skal oplagres udelukkende i overensstemmelse med betingelser , der er aftalt skriftligt mellem parterne . ( Se bilag C _ interimsordning for berigning , oparbejdning og efterfoelgende oplagring af nukleart materiale i Faellesskabet og Canada ) . f ) Ikke i noget tilfaelde maa en kontraherende part anvende bestemmelserne i denne aftale med det formaal at sikre handelsmaessige fordele eller med det formaal at forstyrre den anden kontraherende parts handelsforbindelser . g ) Faellesskabet skal give medlemsstaterne meddelelse om de niveauer af fysisk beskyttelse , der er angivet i bilag B til denne skrivelse , og som skal anvendes som minima paa det materiale , der er henvist til i litra c ) ovenfor . Canada vil anvende saadanne niveauer for fysisk beskyttelse som minima paa det materiale , der er henvist til i litra c ) . h ) Enhver tvist vedroerende fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale , som ikke bilaegges ved forhandling , eller paa anden maade forliges af de paagaeldende kontraherende parter , skal paa anmodning af en af de kontraherende parter forelaegges en voldgiftsret sammensat af tre voldgiftsmaend . Hver kontraherende part skal udpege en voldgiftsmand , og de to voldgiftsmaend , der saaledes er udpeget , skal vaelge en tredje , der skal vaere formand . Saafremt en af de kontraherende parter ikke inden tredive ( 30 ) dage efter anmodningen om voldgift har udpeget en voldgiftsmand , kan hver af de kontraherende parter i tvisten anmode generalsekretaeren for OECD om at udnaevne en voldgiftsmand . Samme fremgangsmaade anvendes , saafremt den tredje voldgiftsmand ikke vaelges inden tredive ( 30 ) dage efter udpegelsen eller udnaevnelsen af den anden voldgiftsmand . Et flertal af voldgiftsrettens medlemmer er beslutningsdygtigt , og alle afgoerelser skal traeffes med et flertal blandt alle voldgiftsrettens medlemmer . Voldgiftsproceduren fastsaettes af retten . Rettens afgoerelser , herunder alle afgoerelser vedroerende dens sammensaetning , procedure , jurisdiktion og fordeling af voldgiftsomkostningerne mellem de kontraherende parter , skal vaere bindende for begge de kontraherende parter og skal gennemfoeres af dem i overensstemmelse med deres respektive forfatningsmaessige procedurer . Afloenning af voldgiftsmaendene skal fastsaettes paa samme grundlag som det , der gaelder for ad hocdommere ved Den internationale Domstol . i ) Bestemmelserne i litra a ) _ h ) ovenfor inklusive , saavel som artikel III , IX og XIV i Canada / Euratom-aftalen af 1959 ( saaledes som disse artikler er aendret ved forslagene i denne skrivelse ) skal under alle omstaendigheder forblive i kraft saa laenge det udstyr eller materiale , der er henvist til i denne skrivelse eller i Canada / Euratom-aftalen af 1959 , stadig eksisterer , medmindre andet bestemmes . Hvis det ovenfor anfoerte kan accepteres af Det europaeiske Atomenergifaelleskab , foreslaar jeg , at denne skrivelse , der har gyldighed baade paa engelsk og fransk , sammen med svaret fra Deres Excellence , skal udgoere en aendring til Canada / Euratom-aftalen af 1959 , som traeder i kraft paa datoen for Deres Excellence svar , og som forbliver i kraft saa laenge det udstyr og materiale eller de anlaeg , der er henvist til i denne skrivelse eller i Canada / Euratom-aftalen af 1959 , eksisterer , medmindre andet bestemmes . Modtag , Excellence , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . BILAG A 1 . Kernereaktorer , som er i stand til at fungere saaledes , at de opretholder en kontrolleret selvvirkende fissionskaedereaktion med undtagelse af nuleffektreaktorer , idet disse sidstnaevnte defineres som reaktorer med en konstruktionsmaessig maksimal plutoniumproduktion , der ikke overstiger 100 g aarligt . En " kernereaktor " omfatter basalt indretninger i eller direkte tilknyttet reaktortanken , det udstyr , som regulerer effektniveauet i selve kernen , og de komponenter , som normalt indeholder eller kommer i direkte beroering med eller reaktorkernens primaerkoelemiddel . Det er ikke meningen at udelukke reaktorer , som med rimelighed kunne aendres til at producere betydeligt mere end 100 g plutonium aarligt . Reaktorer , som er konstrueret til vedvarende drift ved betydelige effektniveauer , uanset deres evne til at producere plutonium , betragtes ikke som " nuleffektreaktorer " . 2 . Reaktortryktanke : Metaltanke , som komplette enheder eller som stoerre vaerkstedsfremstillede dele deraf , der er specielt konstrueret eller forberedt til at rumme kernen af en kernereaktor som defineret i stk . 1 ovenfor , og som er i stand til at modstaa primaerkoelemidlets driftstryk . Et topdaeksel til en reaktortryktank er en stoerre vaerkstedsfremstillet del af en tryktank . 3 . Interne reaktordele : ( f.eks . baerende soejler og plader for kernen og andre interne tankdele , lederoer for kontrolstave , termiske afskaermninger , afboejningsplader , kernegitre , diffusplader , osv . ) . 4 . Maskiner til paafyldning og udtagning af reaktorbraendsel : Haandteringsudstyr , der er specielt konstrueret eller forberedt til indfoering eller fjernelse af braendsel i en kernereaktor som defineret i stk . 1 ovenfor , og som kan fungere ved fuld effekt eller benytter teknisk avancerede positionerings - eller justeringsmekanismer , der goer det muligt at foretage komplekse braendselspaafyldningsoperationer uden for drift , saasom naar direkte observation af eller adgang til braendslet ikke normalt er muligt . 5 . Reaktorkontrolstaenger : Staenger , som er specielt konstrueret eller forberedt til kontrol af reaktionshastigheden i en kernereaktor som defineret i stk . 1 ovenfor . Dette punkt omfatter ud over den neutronabsorberende del baerende eller suspenderende strukturer dertil , saafremt de leveres saerskilt . 6 . Reaktortrykroer : Roer , som er specielt konstrueret eller forberedt til at rumme braendselselementer og primaerkoelemidlet i en reaktor som defineret i stk . 1 ovenfor ved et driftstryk over 50 atmosfaerer . 7 . Zirkoniumroer : Zirkoniummetal og -legeringer i form af roer eller roermoduler , og i maengder , som overstiger 500 kg pr . aar , specielt konstrueret eller forberedt til brug i en reaktor som defineret i stk . 1 ovenfor , og hvori forholdet mellem hafnium og zirkonium er mindre end 1 : 500 i vaegt . 8 . Anlaeg til oparbejdning af bestraalede braendselselementer og udstyr specielt konstrueret eller forberedt hertil . Et " anlaeg til oparbejdning af bestraalede braendselselementer " omfatter udstyr og komponenter , som normalt kommer i direkte beroering med og direkte kontrollerer det bestraalede braendsel og de stoerre procesbevaegelser af nukleare materialer og fissionsprodukter . Paa teknologiens nuvaerende stade betragtes kun to former for udstyr som omfattet af betydningen af udtrykket " og udstyr specielt konstrueret eller forberedt hertil " . Disse er : a ) Ophugningsmaskiner for bestraalede braendselselementer : fjernbetjent udstyr , som er specielt konstrueret eller forberedt til brug i en oparbejdningsfabrik som identificeret ovenfor , og som er bestemt til at opskaere , ophugge eller opklippe bestraalede kernebraendselsmoduler , -knipper eller -stave , og b ) kritisk sikre tanke ( f.eks . tanke sammensat af ringe eller skiver , med ringe diameter ) , som er specielt konstrueret eller forberedt til brug i en oparbejdningsfabrik som identificeret ovenfor , og som er bestemt til oploesning af bestraalet kernebraendsel samt i stand til at modstaa varm , staerk korroderende vaeske og kan fyldes og overvaages paa afstand . 9 . Anlaeg til fremstilling af braendselselementer : Et " anlaeg til fremstilling af braendselselementer " omfatter det udstyr : a ) som normalt kommer i direkte beroering med eller direkte bearbejder eller kontrollerer produktionsstroemmen af nukleare materialer , eller b ) som forsegler det nukleare materiale inden i indkapslingen . Samtlige indretninger for de ovennaevnte operationer , saavel som individuelle indretninger for enhver af de ovennaevnte operationer og for andre operationer i forbindelse med braendselsfremstilling , saasom efterproevning af indkapslingens eller forseglingens uskadthed og afsluttende behandling af det forseglede braendsel . 10 . Udstyr andet end analytiske instrumenter , specielt konstrueret eller forberedt til separation af uranisotoper : " Udstyr , andet end analytiske instrumenter , specielt konstrueret eller forberedt til separation af uranisotoper " omfatter hver af de stoerre dele af udstyr specielt konstrueret eller forberedt til separationsprocessen . Saadanne dele medtager : _ gasdiffusionsbarrierer , _ gasdiffusionshuse , _ gascentrifugeenheder som er korrosionsbestandige over for Uf6 , _ store UF6 aksiale eller centrifugale kompressorer , som er korrosionsbestandige , _ saerlige kompressorsegl til saadanne kompressorer . 11 . Anlaeg til fremstilling af tungt vand : Et " anlaeg til fremstilling at tungt vand " omfatter maskineri og udstyr specielt konstrueret til berigning af deuterium eller forbindelser heraf , saavel som enhver betydende del af de indretninger , som er vaesentlige for driften af anlaegget . BILAG B NIVEAUER AF FYSISK BESKYTTELSE De niveauer af fysisk beskyttelse , som skal sikres af de beroerte regeringsmyndigheder ved brugen , oplagringen og transporten af materialer som naevnt i omstaaende skema , skal mindst omfatte foelgende beskyttelseskarakteristika : Kategori III Brug og oplagring inden for et omraade , hvortil adgangen kontrolleres . Transport under iagttagelse af saerlige forholdsregler , herunder forudgaaende aftaler mellem afsender , modtager og transportvirksomhed samt forudgaaende enighed mellem stater i tilfaelde af international transport med specifikation af tidspunkt , sted og fremgangsmaader for overdragelse af transportansvaret . Kategori II Brug og oplagring inden for et beskyttet omraade , hvortil adgangen kontrolleres , dvs . et omraade under konstant overvaagning af vagter eller elektroniske indretninger , omgivet af en fysisk hindring med et begraenset antal indgange under passende kontrol , eller ethvert andet omraade med et tilsvarende niveau at fysisk beskyttelse . Transport under iagttagelse af saerlige forholdsregler , herunder forudgaaende aftaler mellem afsender , modtager og transportvirksomhed samt forudgaaende enighed mellem stater i tilfaelde af international transport med specifikation af tidspunkt , sted og fremgangsmaader for overdragelse af transportansvaret . Kategori I Materialer i denne kategori skal beskyttes med meget paalidelige systemer mod uberettiget brug som foelger : Brug og oplagring inden for et velbeskyttet omraade , dvs . et beskyttet omraade som defineret for kategori II ovenfor , hvortil desuden adgang er indskraenket til personer , hvis paalidelighed er blevet fastslaaet , under overvaagning af vagter , som staar i naer forbindelse med passende beredskabsstyrker . Formaalet med specifikke foranstaltninger , som traeffes i denne sammenhaeng , boer vaere detektering og forebyggelse af ethvert anslag , uberettiget adgang eller uberettiget fjernelse af materiale . Transport under iagttagelse af saerlige forholdsregler som identificeret ovenfor for transport af materialer i kategori II og III samt desuden under konstant overvaagning af en eskorte og under forhold , som sikrer naer forbindelse med passende beredskabsstyrker . Kategoriinddeling af nukleare materialer * * Kategori Materiale * Form * * I * II * III 1 . Plutonium ( a ) * Ubestraalet ( b ) * 2 kg eller * Under 2 kg * 500 g eller * * derover * men over 500 g * derunder ( c ) 2 . Uran 235 * Ubestraalet ( b ) * _ uran beriget til 20 % U 235 el - * 5 kg eller * Under 5 kg , * 1 kg eller * ler derover * derover * men over 1 kg * derunder * _ uran beriget til 10 % U 235 , * _ * 10 kg eller derover * Mindre end * men til mindre end 20 % * * * 10 kg ( c ) * _ uran beriget over naturligt uran , * _ * _ * 10 kg eller * men til mindre end 10 % U * * * derover * 235 ( d ) 3 . Uran 233 * Ubestraalet ( b ) * 2 kg eller * Under 2 kg , * 500 g eller * * derover * men over 500 g * derunder 4 . Bestraalet * * * Depleteret eller na - braendsel * * * turligt uran , thorium * * * eller lavberiget * * * braendsel ( mindre * * * end 10 % fissilt ind - * * * hold ( e ) ( f ) ( a ) Som identificeret i IAEA's vedtaegter . ( b ) Materiale ikke bestraalet i en reaktor eller materiale bestraalet i en reaktor , men med et straalingsniveau lig med eller mindre end 100 rad / h paa 1 m afstand uafskaermet . ( c ) Mindre end en radiologisk signifikant maengde boer undtages . ( d ) Naturligt uran , depleteret uran og thorium samt maengder af uran beriget til mindre end 10 % U 235 og ikke henhoerende under kategori III boer beskyttes i overensstemmelse med god forvaltningspraksis . ( e ) Skoent dette beskyttelsesniveau anbefales , staar det stater frit efter vurdering af de specifikke omstaendigheder , at foreskrive en afvigende grad af fysisk beskyttelse . ( f ) Andet braendsel , som i medfoer af de oprindelige indhold af fissilt materiale klassificeres som kategori I eller II foer bestraaling , vil kunne reduceres et kategoriniveau , uanset straalingsniveauet fra braendslet overstiger 100 rad / h paa 1 m afstand uafskaermet . BILAG C INTERIMSORDNING FOR BERIGNING , OPARBEJDNING OG EFTERFOELGENDE OPLAGRING AF NUKLEART MATERIALE I FAELLESSKABET OG CANADA 1 . Begge parter erkender , at mens man i stigende grad saetter sin lid til atomkraft til fredelige formaal for at tilfredsstille verdens energibehov , kraever anvendelsen at den , at der traeffes enhver mulig forholdsregel mod udvikling og spredning af materiale , der kan benyttes til atomvaaben . Parterne er enige om at samarbejde baade bilateralt og internationalt paa at finde frem til ordninger , som kan fremme dette formaal . Begge parter er enige om , at deres maal er at imoedekomme deres energibehov , samtidig med at de undgaar faren for spredning af saadant materiale og respekterer de valg afgoerelser , som hver part traeffer paa det fredelige nukleare omraade . Parterne noterer sig med tilfredshed , at den indledende konference om International vurdering af den nukleare Braendselseyklus ( INFCE ) , hvori Canada , Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber og Euratoms medlemsstater deltog , enedes om at udfoere en undersoegelse , som paaregnes at udstraekke sig over de naeste to aar . INFCE vil udforske de bedste midler til at fremme den videst mulige tilgaengelighed til atomkraft til fredelige formaal med henblik paa at tilgodese verdens energibehov , samtidig med at faren for spredning af atomvaaben goeres saa lille som muligt . Deltagerne i undersoegelsen er forpligtede til konstruktivt samarbejde om undersoegelsen , som vil dreje sig om alle aspekter af den nukleare braendselseyklus . Blandt de forhold , som skal undersoeges af INFCEs arbejdsgrupper , er oparbejdning , berigning og oplagring af plutonium og uran beriget mere end 20 % . Paa denne baggrund er parterne enige om foelgende interimsordning , som skal vaere gaeldende for oparbejdning og berigning ud over 20 % U 235 , og for oplagring af plutonium og uran beriget mere end 20 % . 2 . Med hensyn til materiale som er blevet overfoert mellem den 20 . december 1974 og udgangen af interimsperioden , vil Euratom paa forhaand give Canadas regering meddelelse om sine planer om at foretage saadan oparbejdning , berigning eller oplagring . Denne meddelelse vil omfatte oplysning om de maengder materiale , der skal beriges , oparbejdes eller oplagres , det anlaeg i hvilket saadanne arbejder vil finde sted og den tilsigtede disposition med og anvendelse af det specielt fissile materiale . Formaalet med en saadan forudgaaende meddelelse er at muliggoere faelles samraad mellem parterne om sikkerhedsforanstaltningernes tilstraekkelighed for det planlagte arbejde og om undgaaelse af risici for nuklear spredning . Samraadene skal saette hver part i stand til i stoerst mulig udstraekning at forstaa og vurdere arten af og formaalet med det paagaeldende arbejde . Disse samraad maa ikke vaere til skade for parternes handles - eller industripolitik . Et indledende moede vil blive afholdt til udarbejdelse af hensigtsmaessige bestemmelser vedroerende meddelelser og samraad . 3 . Det er underforstaaet parterne imellem , at i perioden for interimsordningen vil forsyninger af canadisk uran til Euratom stort set vaere begraenset til Euratoms loebende behov , idet udtrykket " loebende behov " ogsaa omfatter forpligtelser i henhold til berigningskontrakter , som er indgaaet med Euratoms medlemslande . De kontraherende parter skal foere raadslagninger paa anmodning fra den ene af parterne om anvendelse af denne del af interimsordningen i overensstemmelse med artikel XIII i 1959-aftalen . 4 . Med forbehold af det foregaaende tiltraedes det , at uran af canadisk oprindelse overfoert til Euratom senere end den 20 . december 1974 eller et hvilket som helst uran af canadisk oprindelse , der udfoeres til Euratom i perioden for interimsordningen , vil kunne oparbejdes eller beriges mere end 20 % U 235 , saafremt behovet maatte opstaa i anlaeg , der er i drift nu eller paaregnes at komme i drift inden for Euratom . Det samme gaelder for eller paaregnes at komme i drift inden for Euratom . Det samme gaelder for plutonium eller uran beriget mere end 20 % U 235 og oplagret inden for Euratom . For saa vidt angaar uran af canadisk oprindelse , som er blevet overfoert til Euratom foer den 20 . december 1974 , staar det hver af parterne frit for at anmode om samraad som fastsat i artikel IX , stk . 3 , artikel XIII i 1959-aftalen . 5 . Snarest muligt efter den 31 . december 1979 eller efter afslutningen af INFCE's undersoegelse , saafremt denne maatte indtraeffe forinden , vil parterne optage forhandlinger med henblik paa at udskifte denne ordning med andre ordninger , i hvilke der bl.a . vil blive taget hensyn til resultaterne af INFCE's undersoegelser i forbindelse med de paagaeldende arbejder . Saafremt der ikke inden udgangen af 1980 er opnaaet enighed om saadanne ordninger , vil parterne indbyrdes kunne enes om at forlaenge naervaerende interimsordning . " Jeg har den aere hermed at bekraefte , at disse forslag vil kunne tiltraedes af Det europaeiske Atoemenergifaellesskab . Modtag , Excellence , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER Bruxelles , den 16 . januar 1978 Excellence Under henvisning til vor brevveksling af 16 . januar 1978 vedroerende nukleare sikkerhedsforanstaltninger har jeg den aere yderligere at meddele Dem foelgende til orientering for de canadiske myndigheder : Under Raadets behandling af ovennaevnte brevveksling blev der opnaaet enighed om , at det foelgende repraesenterer vor opfattelse af den i litra c ) fastsatte procedure . 1 . Levering af canadisk materiale til personer , der befinder sig paa omraaderne fra de syv lande , som ikke besidder atomvaaben , og som er deltagere i Euratom / IAEA-verifikationsaftalen samt overfoersel af saadant materiale inden for disse stater : Dette tilfaelde ville ikke skabe problemer , idet verifikationsaftalen traadte i kraft den 21 . februar 1977 . 2 . Levering af canadisk materiale til Det forenede Kongerige eller overfoersel af canadisk materiale til Det forenede Kongerige : Selv om den tresidede UK / Euratom / IAEA-aftale endnu ikke er traadt i kraft , vil Canada ikke i et rimeligt tidsrum kraeve nogen interimsaftale , der foreskriver IAEA-verifikation af saadant materiale i Det forenede Kongerige ; dette tidsrum boer ikke overstige 18 maaneder at regne fra den 23 . december 1976 . 3 . Levering af canadisk materiale til Frankrig eller overfoersel af canadiske materiale til Frankrig : Canadisk materiale til endelig anvendelse i Frankrig skal undergives IAEA-verifikation fra det tidspunkt , hvor den tresidede Frankrig / Euratom / IAEA-aftale , der for tiden er under forhandling , traeder i kraft . Raadet tog en udtalelse fra den franske repraesentant til efterretning , ifoelge hvilken materiale , der er underlagt den aendrede Canada / Euratom-aftale af 1959 , ikke vil blive benyttet til endelig anvendelse i Frankrig , foer denne tresidede aftale er traadt i kraft . Raadet tog ligeledes til efterretning , at den canadiske regering , under hensyn til indfoerelsen af europaeiske sikkerhedsforanstaltninger og deres verifikation under den trilaterale Frankrig / Euratom / IAEA-aftale , der for tiden er under forhandling , tiltraeder , at canadisk materiale , kan leveres direkte fra Canada til Frankrig eller overfoeres til Frankrig for at blive beriget eller oparbejdet i Frankrig , forudsat at det forlader Frankrig efter den for dette arbejde normale periode . Modtag , Excellence , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . Hr . P . D . LEE Chargé d'Affaires a.i . Canadas faste repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber Rue de Loxum 6 Bruxelles CANADAS FASTE REPRAESENTATION VED DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER Bruxelles , den 16 . januar 1978 Hr . Kommissionsmedlem , Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af 16 . januar 1978 med foelgende ordlyd , hvis indhold de canadiske myndigheder har taget til efterretning , og som Canada vil holde sig til ved udstedelse af bemyndigelser til overfoersler til Euratom : " Excellence Under henvisning til vor brevveksling af 16 . januar 1978 vedroerende nukleare sikkerhedsforanstaltninger har jeg den aere yderligere at meddele Dem foelgende til orientering for de canadiske myndigheder : Under Raadets behandling af ovennaevnte brevveksling blev der opnaaet enighed om , at det foelgende repraesenterer vor opfattelse af den i litra c ) fastsatte procedure . 1 . Levering af canadisk materiale til personer , der befinder sig paa omraaderne fra de syv lande , som ikke besidder atomvaaben , og som er deltagere i Euratom / IAEA-verifikationsaftalen samt overfoersel af saadant materiale inden for disse stater : Dette tilfaelde ville ikke skabe problemer , idet verifikationsaftalen traadte i kraft den 21 . februar 1977 . 2 . Levering af canadisk materiale til Det forenede Kongerige eller overfoersel af canadisk materiale til Det forenede Kongerige : Selv om den tresidede UK / Euratom / IAEA-aftale endnu ikke er traadt i kraft , vil Canada ikke i et rimeligt tidsrum kraeve nogen interimsaftale , der foreskriver IAEA-verifikation af saadant materiale i Det forenede Kongerige , dette tidsrum boer ikke overstige 18 maaneder at regne fra den 23 . december 1976 . 3 . Levering af canadisk materiale til Frankrig eller overfoersel af canadisk materiale til Frankrig : Canadisk materiale til endelig anvendelse i Frankrig skal undergives IAEA-verifikation fra det tidspunkt , hvor den tresidede Frankrig / Euratom / IAEA-aftale , der for tiden er under forhandling , traeder i kraft . Raadet tog en udtalelse fra den franske repraesentant til efterretning , ifoelge hvilken materiale , der er underlagt den aendrede Canada / Euratom-aftale af 1959 , ikke vil blive benyttet til endelig anvendelse i Frankrig , foer denne tresidede aftale er traadt i kraft . Raadet tog ligeledes til efterretning , at den canadiske regering , under hensyn til indfoerelsen af europaeiske sikkerhedsforstaltninger og deres verifikation under den trilaterale Frankrig / Euratom / IAEA-aftale , der for tiden er under forhandling , tiltraeder , at canadisk materiale , kan leveres direkte fra Canada til Frankrig eller overfoeres til Frankrig for at blive beriget eller oparbejdet i Frankrig , forudsat at det forlader Frankrig efter den for dette arbejde normale periode . Hr . Guido Brunner Kommissionsmedlem Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber Rue de la Loi 200 1049 Bruxelles Modtag , Excellence , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . " Det er blevet mig paalagt at bekraefte den forstaaelse , som man naaede frem til under forhandlingerne og som gaar ud paa , at enhver overfoersel inden for Faellesskabet af materiale , der er underlagt aftalen , som ikke finder sted i overensstemmelse med litra c ) i brevvekslingen , vil vaere et brud paa aftalen fra Euratoms side . Under saadanne omstaendigheder vil de canadiske myndigheder naturligvis blive noedt til paa ny at overveje deres forpligtelser i henhold til aftalen . Modtag , hr . Kommissionsmedlem , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . P . D . LEE Changé d'Affaires a.i . KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER Bruxelles , den 16 . januar 1978 Excellence , Under henvisning til vor brevveksling af 16 . januar 1978 vedroerende nukleare sikkerhedsforanstaltninger har jeg den aere ydeligere at meddele Dem foelgende til orientering for de canadiske myndigheder : Under Raadets behandling af ovennaevnte brevveksling tog Raadet den " Erklaering vedroerende overfoersel af teknologisk viden " som er fremsat af de ni medlemsstater og Faellesskabet , til efterretning og godkendte den for Faellesskabets vedkommende . Teksten til erklaeringen er knyttet som bilag til denne skrivelse ( Bilag I ) . Raadet var endvidere indforstaaet med foelgende erklaeringer : _ " Begge parter var enige om at anmode den tekniske arbejdsgruppe om at undersoege spoergsmaalet vedroerende oplysninger i forbindelse med oparbejdning af canadisk materiale , der er overfoert til Euratom foer 20 . december 1974 . " _ " Ingen af parterne vil paaberaabe sig nogen ret henhoerende under en aftale , der er indgaaet med en tredje stat , henblik paa at anfaegte rettigheder eller forpligtelse under den aendrede aftale . " Det tekniske notat vedroerende pro rata-princippet og fortolkningen med hensyn til dobbeltmaerkning , som der er opnaaet enighed om under forhandlingerne , blev ligeledes godkendt af Raadet og optaget i moedereferatet . Teksten til denne notat er knyttet som bilag til denne skrivelse ( Bilag II ) . Endelig tog Raadet den " note vedroerende fysisk beskyttelse " , der skal sendes til de canadiske ambassadoerer , til efterretning . Teksten til denne note er knyttet som bilag til naervaerende skrivelse ( Bilag III ) . Modtag , Excellence , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . Hr . P . D . LEE Chargé d'Affaires a.i . Canadas faste repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber Rue de Loxum 6 1000 Bruxelles BILAG I ERKLAERING VEDROERENDE OVERFOERSEL AF TEKNOLOGISK VIDEN " Medlemsstaterne og Faellesskabet er rede til over for den canadiske regering af bekraefte , at de anerkender lovligheden af at overfoere teknologisk viden , der vedroerer national sikkerhed i henhold til " The London Guidelines " , paa de deri fastsatte betingelser . De noteret sig , at Canada ligeledes har til hensigt at foretage overfoersel af " Candu " -teknologi ( tungtvandsmodereret trykroersreaktor-teknologi og teknologi vedroerende fremstilling af braendselselementer , D2O-teknologi ) og anden teknologi , der specifikt vedroerer dens braendselskredsloeb , til enhver medlemsstat paa visse betingelser . De er af den opfattelse , at det maa overlades til de medlemsstater , der maatte oenske at indfoere saadan teknologisk viden , selv at afslutte overenskomster med Canada omfattende de forpligtelser , der kraeves af den canadiske regering i forbindelse med saadanne overfoersler . Disse stater maa dog vaere berettigede til at overfoere denne teknologiske viden til en anden medlemsstat , forudsat at denne anden modtagende medlemsstat er gaaet ind paa de samme forpligtelser over for den canadiske regering , som tilfaeldet er for den foerste medlemsstat . Faellesskabet og medlemsstaterne bekraefter derfor , at der ikke er nogen hindring for indgaaelse af saadanne overenskomster mellem Canada og en hvilken som helst medlemsstat i Faellesskabet , der maatte oenske at indgaa dem , forudsat at disse overenskomster er i fuldstaendig overensstemmelse med traktaten om oprettelsen af Det europaeiske Atomenergifaellesskab . " BILAG II TEKNISK NOTAT 1 . Pro rata princippet Naar canadisk materiale produceres , behandles eller anvendes sammen med materiale af anden oprindelse , skal de producerede saavel som de under arbejdet tabtgaaede materialer tilskrives de materialer , der er undergivet Canada / Euratom-aftalen i forhold til den procentdel af materialer undergivet aftalen , som oprindeligt indgik i blandingen . Ordene " produceret , behandlet eller anvendt " daekker omdannelse , fremstilling , berigning , oparbejdning og bestraaling . 2 . Fortolkning med hensyn til dobbeltmaerkning I mange tilfaelde sendes materiale , som stammer fra en af de kontraherende parter i 1959-aftalen mellem Canadas regering og Det europaeiske Atomenergifaellesskab ( Euratom ) om samarbejdet inden for anvendelsen af atomenergi til fredelige formaal , saaledes som den er aendret , til en tredje stat til behandling , herunder omdannelse , berigning og fremstilling , inden det leveres den modtagende kontraherende part . Saaledes behandlet materiale kommer den modtagende kontraherende part i haende i medfoer af 1959-aftalen og er derfor undergivet bestemmelserne i naevnte aftale . Det erkendes , at der er berettiget aengstelse over ophobningen af sikkerhedsmaessige bestemmelser for nukleart materiale og de dermed foelgende forvaltningsmaessige problemer . Disse vanskeligheder behandles paa internationalt niveau , og leverandoerer og aftagere boer i faellesskab fortsat soege efter tilfredsstillende loesninger baade bilateralt og multilateralt . BILAG III NOTE VEDROERENDE FYSISK BESKYTTELSE Fra udenrigsministrene for Euratoms medlemsstater til de canadiske ambassadoerer : Excellence , Jeg har den aere at henvise til aftalen mellem Canadas regering og Det europaeiske Atomenergifaellesskab ( Euratom ) om samarbejdet inden for anvendelsen af atomenergi til fredelige formaal af 6 . oktober 1959 som aendret ( i det foelgende benaevnt aftalen ) . I tilslutning til de forpligtelser over for Canada , som er indgaaet i henhold til aftalen , har jeg den aere at oplyse Dem om , at min regering bekraefter , at de i aftalen omhandlede genstande , som maatte befinde sig inden for min regerings omraade , jurisdiktion eller kontrol , vil blive undergivet de i aftalen anfoerte niveauer af fysisk beskyttelse . Modtag , Excellence , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER Bruxelles , den 16 . januar 1978 Excellence , Under henvisning til vor aftale af 16 . januar 1978 skal jeg bekraefte , at Raadet under sin behandling af ovennaevnte aftale antog foelgende fortolkning af aftalen med hensyn til tidsrummet efter interimsperioden : " Idet Raadet godkender teksten til brevvekslingen mellem Canada og Euratom erkender det , at de betingelser , hvorunder _ materiale , der er omfattet af Canada / Euratom-aftalen beriges ud over 20 % eller oparbejdes , og _ uran , der beriges ud over 20 % , samt plutonium , oplagres , er indeholdt i en aftale , der gaelder i en interimsperiode . Der skal indgaas en aftale med henblik paa at fastsaette den ordning , der skal gaelde for disse foelsomme transaktioner vedroerende materiale , der leveres efter overgangsperioden . Raadet fastslaar derfor , at parterne med hensyn til dette materiale ikke har indgaaet nogen forpligtelse hverken for saa vidt angaar leverance af materialet , eller for saa vidt angaar det forhold , at den ordning , der skal forhandles , og som skal gaelde for de foelsomme transaktioner vil komme til at omfatte betingelser , og endnu mindre for saa vidt angaar arten af saadanne betingelser . " Jeg ville vaere Dem taknemmelig , saafremt De vil bekraefte at denne fortolkning deles af de canadiske myndigheder . Modtag , Excellence , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . Hr . P . D . LEE Chargé d'Affaires a.i . Canadas faste repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber Rue de Loxum 6 1000 Bruxelles CANADAS FASTE REPRAESENTATION VED DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER Bruxelles , den 16 . januar 1978 Hr . Kommissionsmedlem , Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af 16 . januar 1978 med foelgende ordlyd : " Excellence , Under henvisning til vor aftale af 16 . januar 1978 skal jeg bekraefte , at Raadet under sin behandling af ovennaevnte aftale antog foelgende fortolkning af aftalen med hensyn til tidsrummet efter interimsperioden : " Idet Raadet godkender teksten til brevvekslingen mellem Canada og Euratom erkender det , at de betingelser , hvorunder _ materiale , der er omfattet af Canada / Euratom-aftalen beriges ud over 20 % eller oparbejdes , og _ uran , der beriges ud over 20 % , samt plutonium , oplagres , er indeholdt i en aftale , der gaelder i en interimsperiode . Der skal indgaas en aftale med henblik paa at fastsaette den ordning , der skal gaelde for disse foelsomme transaktioner vedroerende materiale , der leveres efter overgangsperioden . Raadet fastslaar derfor , at parterne med hensyn til dette materiale ikke har indgaaet nogen forpligtelse hverken for saa vidt angaar leverance af materialet , eller for saa vidt angaar det forhold , at den ordning , der skal forhandles , og som skal gaelde for de foelsomme transaktioner vil komme til at omfatte betingelser , og endnu mindre for saa vidt angaar arten af saadanne betingelser . " Jeg ville vaere Dem taknemmelig , saafremt De vil bekraefte at denne fortolkning deles af de canadiske myndigheder . Modtag , Excellence , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . " Jeg har den aere at bekraefte , at denne fortolkning deles af de canadiske myndigheder . Modtag , hr . Kommissionsmedlem , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . P . D . LEE Chargé d'Affaires a.i . Hr . Guido Brunner Kommissionsmedlem Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber Rue de la Loi 200 1000 Bruxelles


type: wikipedia

text:
Vladimir Vladimirovitš Putin (, s. 7. lokakuuta 1952 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen poliitikko, nykyinen Venäjän federaation presidentti ja entinen pääministeri. Häntä tukee Yhtenäinen Venäjä -puolue, jolla on enemmistö Venäjän parlamentissa eli liittokokouksessa.
 Putin toimii Venäjän presidenttinä nyt neljättä kauttaan. Putinin ensimmäiset presidenttikaudet olivat vuosina 2000–2008, kolmas kausi alkoi 2012 ja neljäs kausi alkoi 2018. Pääministerinä Putin toimi vuosina 1999–2000 ja uudelleen 2008–2012. Putin aloitti työuransa tiedustelupalvelu KGB:n tiedustelu-upseerina, jona hän toimi 16 vuoden ajan vuosina 1975–1991, aluksi Pietarissa ja 1980-luvulla Dresdenissä Itä-Saksassa. Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen hän siirtyi politiikkaan ja toimi 1990-luvulla muun muassa Pietarin kaupungin apulaispormestarina ja Venäjän turvallisuuspalvelu FSB:n johtajana ennen kuin presidentti Boris Jeltsin nimitti hänet pääministeriksi vuonna 1999. Viimeiset kuukautensa pääministerinä Putin toimi myös Venäjän virkaatekevänä presidenttinä.
 Putinin valtakauden keskeisiä tapahtumia ovat olleet toinen Tšetšenian sota, Georgian sota, Itä-Ukrainan sota, Krimin anneksointi Venäjään vuonna 2014 sekä Venäjän hyökkäys Ukrainaan vuonna 2022. Hän on usein korostanut Venäjän yhtenäisyyttä, ja hänen hallintatyyliään on usein kutsuttu autoritääriseksi ja epädemokraattiseksi, jopa diktatoriseksi. Venäjällä hänen kansansuosionsa on yleensä ollut korkea, mikä on liittynyt kansalaisten materiaalisen vaurauden kasvuun.
 Elämä ja ura
 Lapsuus ja koulunkäynti
 Vladimir Putin syntyi Leningradissa, nykyisessä Pietarissa 7. lokakuuta 1952 työläisperheen kolmantena poikana. Sekä isä Vladimir Spiridonovitš Putin (1911–1999) että äiti Maria Ivanovna (1911–1998) työskentelivät tehtaassa. Isä oli toisen maailmansodan veteraani ja äiti kokenut Leningradin saarron. Putinin äiti oli ortodoksi, joten hän sai ortodoksisen kasteen. Putinin isoisä Spiridon Putin (1879–1965) oli ollut Vladimir Leninin, ja Leninin kuoleman jälkeen Josif Stalinin, henkilökohtainen kokki. Putinin kaksi vanhempaa veljeä kuolivat nuorena, ja hän jäi perheen lapsista ainoana eloon.
 Putinien perhe asui kahdenkymmenen vuoden ajan 17 neliömetrin kokoisessa huoneessa lähellä Leningradin pääkatua sijainneessa huonokuntoisessa yhteisasunnossa kahden muun perheen kanssa. Putin aloitti koulun seitsemänvuotiaana. Hän oli koulussa aluksi alisuoriutuja, eikä häntä huonon käytöksensä vuoksi hyväksytty kommunistisen puolueen lapsijärjestöön pioneereihin. Hän kokeili isänsä aloitteesta aluksi nyrkkeilyä, mutta murrettuaan nenänsä siirtyi kamppailulaji samboon ja sen jälkeen judoon, mikä muutti hänen elämänsä suunnan. Putin sai kamppailulajeista itselleen uuden filosofian sekä voimaa puolustaa itseään isompia poikia vastaan. Koska urheiluseura vaati jäseniltään kelvollisia kouluarvosanoja, Putin alkoi keskittyä myös koulunkäyntiin, ja hänet hyväksyttiin pioneereihin. Hän nousi nopeasti koulunsa pioneeriosaston johtajaksi, ja hänet valittiin kahdeksannella luokalla ensimmäisten joukossa kommunistisen puolueen nuorisojärjestöön Komsomoliin.
 Opiskelu
 Viisitoistavuotiaana Putin näki neuvostoliittolaisen suosikkielokuvan Kilpi ja miekka (1968), joka kertoo natsi-Saksaan soluttautuneesta neuvostoagentista. Elokuva teki nuoreen Putiniin suuren vaikutuksen, ja hän alkoi haaveilla vakoojan urasta. Hän käveli tiedustelupalvelu KGB:n Leningradin-päämajaan tarjoutumaan vapaaehtoiseksi. Hänet vastaanottanut upseeri totesi, ettei KGB huoli vapaaehtoisia mutta suositteli tulevalle vakoojalle oikeustieteen opintoja yliopistossa.
 Putin meni luonnontieteellisiin aineisiin erikoistuneeseen eliittilukioon. Hän keskittyi humanistisiin aineisiin, kirjallisuuteen ja historiaan, ja hän menestyi erityisesti historiassa ja saksan kielessä. Putin selvisi Leningradin valtionyliopiston pääsykokeista ja aloitti oikeustieteen opinnot syksyllä 1970. Opiskeluvuosinaan Putin työskenteli opiskelun ohessa muun muassa harjoittelijana Leningradin liikenneministeriön rikososastolla. Hän harrasti judoa aktiivisesti ja kävi kilpailumatkoilla Leningradin alueella ja Moldovassa asti.
 Putin on sanonut palvelleensa tykistössä mutta tarkempaa tietoa asiasta ei ole.
 Ura KGB:ssä
 Kesken Putinin opintojen neljättä vuosikurssia KGB:n värvääjä otti Putiniin yhteyttä keskustellakseen tämän uranvalinnasta. Putin liittyi KGB:hen kesällä 1975 ja aloitti sen Leningradin-päämajan henkilöstöosastolla toimistotöissä. Pian hän meni upseerikoulutukseen, jossa hän oppi kuulustelutekniikoita ja muita tiedustelutoiminnan perusteita. Hän valmistui yliluutnantiksi ja siirtyi KGB:n vastavakoiluosastolle virkamieheksi, jonka tehtävänä oli pitää yllä yhteiskuntajärjestystä ja poliittista kontrollia. Hänen toiminnastaan tuolloin ei tiedetä paljoa, mutta ilmeisesti hän värväsi ja valvoi informantteja.
 Työskenneltyään puoli vuotta vastavakoilussa Putin siirtyi KGB:n ensimmäiseen päähallintoon, joka vastasi tiedusteluoperaatioista Neuvostoliiton rajojen ulkopuolella. Hän työskenteli edelleen Leningradissa rivityöläisenä eikä osoittanut halua johtotehtäviin. Vuonna 1979 hänet ylennettiin kapteeniksi ja lähetettiin Moskovaan KGB:n korkeakouluun. Avioiduttuaan vuonna 1983 hänet ylennettiin majuriksi seuraavana vuonna, ja hänet lähetettiin Moskovaan opiskelemaan ulkomaantiedustelun huippukouluun Punalippu-instituuttiin. Siellä hän oppi vakoilutaitoja, ennen kaikkea toimimaan peiteroolissa. Keskinkertaisesti opinnoissaan suoriutuneen ja kerran metrossa tappeluunkin joutuneen Putinin opinnot keskeytettiin jo yhden vuoden jälkeen, ja hänet lähetettiin tiedustelu-upseeriksi uuteen asemapaikkaansa KGB:n toimistoon Itä-Saksan Dresdeniin.
 Putin työskenteli KGB:n tukikohdassa Dresdenissä elokuusta 1985 ulkomaantiedustelun upseerina aina Itä-Saksan romahdukseen vuonna 1990 saakka. Työ oli yksitoikkoista rutiinityötä. Putinin tehtävänä oli kerätä tietoa poliittisen, taloudellisen ja sotilaallisen tilanteen kehittymisestä lännessä ja osallistua informanttien värväämiseen. Hänet ylennettiin vuonna 1987 everstiluutnantiksi, ja hänestä tuli yksi yksikön johtajan neuvonantajista, käytännössä Dresdenin-toimiston varapäällikkö. Neuvonantajana hänen tehtävänsä olivat usein arkisia, kuten vierailujen järjestämistä.
 Itä-Saksan kommunistivallan kaaduttua KGB poistui maasta, ja Putin palasi perheineen Moskovaan helmikuussa 1990. Hänellä oli aluksi vaikea saada palkkaa ja uusia työtehtäviä. Hän muutti takaisin Leningradiin ja ryhtyi vanhassa yliopistossaan kansainvälisten asioiden rehtorin avustajaksi, jonka tehtävänä oli pitää silmällä opiskelijoita ja vierailijoita. Leningradin kaupunkineuvoston johtaja Anatoli Sobtšak värväsi Putinin neuvonantajakseen, mutta Putin jatkoi edelleen myös KGB:n palveluksessa. Kun Sobtšak oli valittu Leningradin (nyt Pietarin) pormestariksi, Putin siirtyi kesäkuussa 1991 pormestarinkansliaan uuden kansainvälisten asioiden komitean puheenjohtajaksi. Putin erosi KGB:stä elokuussa 1991, kun kovan linjan miesten yrittämä sotilasvallankaappausyritys oli epäonnistunut. Putin oli kyllä kannattanut vallankaappaajien pyrkimystä säilyttää liittovaltio, mutta hän ei enää nähnyt itsellään tulevaisuutta KGB:ssä.
 Siirtyminen politiikkaan
 Sobtšak nimitti Putinin johtamaan Pietarin ulkomaankauppakomiteaa. Tuolloin antamissaan haastatteluissa Putin teki oma-aloitteisesti KGB-taustansa julkiseksi mutta korosti, ettei ollut osallistunut tiedustelupalvelun tekemiin rikoksiin. Hän kannatti voimakkaasti demokratiaa ja varoitteli totalitarismin paluun vaarasta.
 Talvella 1991 Putin sai johtaakseen hankkeen, jossa Pietariin perustettiin kasinoita tuottamaan verotuloja. Äkillinen siirtyminen kapitalismiin johti kaupungissa kuitenkin moniin epäonnistumisiin sekä ruokapulaan, ja Putin sai muun hallinnon ohella osakseen julkista arvostelua. Putinin ei ole todistettu itse hyötyneen rahojen joutumisesta vääriin käsiin, mutta hänen lähipiirinsä siitä hyötyi. Tutkintalautakunta syytti Putinia ”vilpillisyyttä lähentelevästä taitamattomuudesta”, mutta syytteitä ei nostettu. Sobtšak sen sijaan antoi Putinille hoidettavaksi ulkomaisten investoijien houkuttelun Pietariin. Putinista tuli junailija, joka raivasi byrokratian ja epäselvän lainsäädännön muodostamat esteet järjestellessään sijoituksia ja sovitellessaan yrityskiistoja. Hän matkusteli maailmalla ja houkutteli yrityksiä tekemään sijoituksia. Samaan aikaan järjestäytyneen rikollisuuden valta Pietarissa kasvoi, mikä vei Putinin tekemisiin kaupungin kuuluisimpien gangstereiden kanssa.
 Sobtšak nosti Putinin keväällä 1994 yhdeksi kolmesta apulaispormestaristaan, mutta ulkomaankauppa oli edelleen Putinin vastuulla. Sobtšak hävisi kesäkuun 1996 Pietarin kuvernöörinvaalit, ja Putin ryhtyi aluksi palvelemaan uutta kuvernööriä eikä irtisanoutunut kuten oli luvannut. Kuvernööri erotti Putinin muutaman viikon kuluttua, eikä hänelle aluksi tarjottu uutta työtä. Elokuussa Venäjän hallituksen uusi ensimmäinen varapääministeri Aleksei Bolšakov nimitti Putinin yhteiskuntasuhteiden osastolle tiedottajaksi. Ministeri muutti pian mielensä, ja Putin sai sen sijaan presidentin kiinteistöviraston johtajalta Pavel Borodinilta työpaikan lakiosaston johtajana ja hallinnoimaan Kremlin ulkomaista omaisuutta 78 maassa. Maaliskuussa 1997 hänet siirrettiin päätarkastusviraston johtajaksi, mikä teki hänestä myös presidentinhallinnon apulaisjohtajan. Työssään Putin kiersi ympäri Venäjää ja nosti satoja virkamiehiä vastaan virkarikossyytteitä varkauksista ja korruptiosta.
 Työnsä ohessa Putin suoritti luonnonvaratalouden tutkinnon Vuori-instituutissa. Putinin tutkielmaa on väitetty haamukirjoittajan kirjoittamaksi, ja osa siitä on suoraa kopiota eräästä yhdysvaltalaisesta, venäjäksi käännetystä oppikirjasta. Putin puolusti tutkielmaansa kesäkuussa 1997. Kun Pietarin entinen pormestari Sobtšak oli joutunut tutkinnan kohteeksi, Putin kävi järjestämässä hänet pakoon ulkomaille marraskuussa 1997.
 FSB:n johtajana
 Presidentti Jeltsin suoritti hallinnossaan useita henkilövaihdoksia vuoden 1998 aikana. Toukokuussa 1998 Jeltsin siirsi Putinin presidentinhallinnon ensimmäiseksi apulaisjohtajaksi, jonka vastuulla olivat suhteet maan 89 alueeseen. Putin kertoi tiedotusvälineille aikovansa varmistaa Jeltsinin määräysten täytäntöönpanon alueellisella tasolla. Putin pysyi tässä toimessa vain 61 päivää, sillä Jeltsin nimitti hänet KGB:n tilalle perustetun tiedustelupalvelun FSB:n johtajaksi. Putin kieltäytyi Jeltsinin tarjoamasta kenraalin arvosta ja alkoi johtaa FSB:tä sen historian ensimmäisenä ja viimeisenä siviilijohtajana. Hän vähensi päämajan henkilöstöä kolmanneksella sekä lakkautti vanhentuneita osastoja ja perusti uusia. Uusiksi tiedustelutoiminnan alueiksi Putin otti levottomat muslimialueet, tietokoneturvallisuuden, teleliikenteen ja perustuslain puolustamisen.
 Loppuvuonna 1998 FSB:tä ja Putinia kohtasi skandaali, kun kuusi FSB:n työntekijää johtajanaan Aleksandr Litvinenko syyttivät tiedotustilaisuudessa FSB:tä rikollisesta toiminnasta, joka oli tapahtunut ennen Putinin aikaa. Putin tuli siihen tulokseen, että syytökset olivat perusteettomia ja erotti Litvinenkon ja tämän kumppanit. Putinin tapa hoitaa asia sekä hänen suorittamansa henkilöstönvähennykset FSB:ssä aiheuttivat kuitenkin närää Kremlissä, ja maan demokratian tilasta huolestunut Jeltsin piti Putinia osasyyllisenä tilanteeseen. Seuraavan vuoden alussa valtakunnansyyttäjä Skuratovia koskeneen skandaalin yhteydessä Jeltsin kuitenkin vakuuttui Putinin uskollisuudesta ja tehokkuudesta, ja hän ylensi Putinin turvallisuusneuvoston sihteeriksi. Putin jatkoi edelleen myös FSB:n johdossa. Putin osallistui kevään aikana esimerkiksi Tšetšenian pommiräjähdyksen tutkintaan ja Kosovon sodan rauhanvälitykseen. Hän myös antoi säännöllisesti haastatteluja tiedotusvälineille päivänpolttavista asioista ja korotti näin julkista profiiliaan.
 Ensimmäinen pääministerikausi (1999–2000)
 Elokuussa 1999 Jeltsin nosti Putinin Venäjän pääministeriksi. Hän halusi Putinin rakentavan puolueen, joka kukistaisi presidentille selkänsä kääntäneet tahot ja asettuisi sen johtoon. Jeltsin myös suunnitteli Putinista omaa seuraajaansa presidenttinä.
 Pääministerikautensa alussa Putin sai vaativan tehtävän: Šamil Basajevin joukot olivat hyökänneet Tšetšeniasta naapuritasavallan puolelle Dagestaniin ja julistaneet sinne islamistisen valtion. Putin pyysi ja sai Jeltsiniltä ehdottoman vallan ohjata kaikkien turvallisuusministeriöiden toimintaa ja johtaa sotilasoperaatioita. Heti pääministeriksi nimittämistään seuranneena päivänä Putin antoi Venäjän sotilaskomentajille kaksi viikkoa aikaa palauttaa Dagestan valvontaansa. Venäjä aloitti hyökkäyksen muutaman päivän kuluessa. Virallisesti duuma nimitti Putinin pääministeriksi niukalla ääntenenemmistöllä 16. elokuuta. Viikkoa myöhemmin Basajevin taistelijat vetäytyivät. Seuraavina viikkoina Venäjällä tehtiin sarja kerrostalopommi-iskuja, joissa kuoli satoja ihmisiä.
 Putin teki ensiesiintymisensä kansainvälisellä poliittisella näyttämöllä syyskuussa 1999 kun hän osallistui Uudessa-Seelannissa Apec-maiden kokoukseen sairastelevan Jeltsinin sijasta. Kokouksen aikana Putin esitteli Yhdysvaltain presidentti Clintonille suunnitelmansa Tšetšeniaan tunkeutumisesta, jonka oli tarkoitus pysäyttää kansainvälisten terroristien tukema Venäjän alueiden valloitus. Syyskuun lopulla Putin ensin laajensi iskuja Tšetšeniassa, ja sen jälkeen Venäjän armeija ja sisäministeriön joukot tunkeutuivat alueelle. Tämä toinen Tšetšenian maasota oli paremmin hoidettu kuin ensimmäinen, ja se teki Putinista suositun kansan keskuudessa. Lokakuussa 1999 hänen kannatuksensa seuraavaksi presidentiksi oli jo 27 prosenttia. Marraskuussa hän vahvisti asettuvansa ehdolle vuoden 2000 presidentinvaaleissa, ja hänen kannatuksensa mielipidetiedustelussa nousi yli 40 prosenttiin. Joulukuisissa parlamenttivaaleissa Putin ilmoitti yksityishenkilönä tukevansa uutta Yhtenäisyys-puoluetta.
 Virkaatekevänä presidenttinä (2000)
 Jeltsin kertoi Putinille 14. joulukuuta 1999 aikovansa erota presidentinvirasta tarkalleen vuodenvaihteessa, jolloin pääministeri Putin nousisi hänen tilalleen 90 päiväksi ennen presidentinvaaleja. Putin suostui, ja hänestä tuli Venäjän virkaatekevä presidentti 31. joulukuuta 1999. Putin kutsui koolle turvallisuusneuvoston ja kertoi sille aloittavansa Venäjän sotilasasioissa uuden ajan, johon kuului aseistuksen parantaminen ja asevelvollisten sosiaalisiin ongelmiin puuttuminen. Putinin ensimmäinen uudenvuodenpuhe näytettiin televisiosta uudenvuodenpäivänä. Siinä hän vannoi jatkavansa maan palauttamista lain ja järjestyksen piiriin. Putinin ensimmäinen allekirjoittama määräys myönsi eronneelle Jeltsinille muun muassa erilaisia etuoikeuksia sekä syytesuojan. Uudenvuodenpäivänä Putin lensi vielä Dagestaniin rohkaisemaan siellä taistelevia joukkoja.
 Putin ei käynyt juuri lainkaan presidentinvaalikampanjaa, sillä hän halveksi sellaisia. Hän ei pitänyt puheita tai vaalitilaisuuksia eikä osallistunut väittelyihin vastustajiensa kanssa. Hän esiintyi tiheään mediassa ja antoi julkaista haastatteluistaan elämäkertakirjan. Hän julkaisi myös manifestin, jossa hän tarjosi Venäjän poliittisten ja taloudellisten ongelmien ratkaisuksi kansallisen yhtenäisyyden, isänmaallisuuden ja vahvan keskushallinnon palauttamista. Hänen kansansuosiotaan kasvattivat päätökset nostaa eläkkeitä ja maksaa palkkarästejä, mutta toisaalta Tšetšenian sodan pitkittyminen ja FSB:hen kohdistetut syytökset edelliskesän kerrostalopommituksista vaikuttivat kielteisesti hänen suosioonsa. Lähes kaikki Venäjän alueiden kuvernöörit asettuivat tukemaan Putinia vaaleissa.
 Ensimmäinen presidenttikausi (2000–2004)
 Presidentinvaalin ensimmäisellä kierroksella 26. maaliskuuta 2000 Putin sai 52,94 % äänistä ja tuli valituksi. Putinin virkaanastujaiset pidettiin Pyhän Andreaan salissa Kremlin suuressa palatsissa. Hän vannoi virkavalansa 7. toukokuuta 1 500 vieraan edessä. Putin nosti lähimmiksi poliittisiksi avustajikseen luotettavina pitämiään vanhoja ystäviä, monet heistä Pietarista. Presidentinhallinnon apulaisjohtajaksi tuli Dmitri Medvedev ja maan pääministeriksi Mihail Kasjanov. Putin alkoi heti tukea talouden liberalisointia ja alentaa yksityisten ja yritysten veroja. Jeltsinin kauden loppuvaiheissa alkanut bruttokansantuotteen kasvu kiihtyi ja keskiluokka alkoi vaurastua. Sukellusvene Kurskin uppoaminen oli Putinin presidenttikauden alkuvuoden merkittävin tragedia, ja se sai huonosti asian vakavuudesta informoidun Putinin vaikuttamaan välinpitämättömältä. Viimeistään tämän tapauksen uutisoinnin seurauksena Putin otti viimeisetkin oligarkkien johtamat tärkeimmät televisioyhtiöt valtion hallintaan.
 Putin matkusti ensimmäisen presidenttivuotensa aikana 18 maahan ja loi kuvaa yhteistyöhaluisesta uudesta Venäjästä, joka halusi lähentyä Lännen kanssa. Venäjän vakavimpana uhkana hän piti Pohjois-Kaukasuksen islamistiterroristeja. Hän suhtautui suopeasti Naton laajentumiseen ja yhdysvaltalaisiin sotilastukikohtiin keski-Aasian entisissä neuvostovaltiossa. Hän järjesteli Venäjän asevoimia uudelleen ja korotti sotilaiden palkkoja mutta samalla vähensi joukkojen määrää. Hän palautti Punalipun armeijan lipuksi ja otti kansallishymniksi uudelleen sanoitetun Neuvostoliiton kansallishymnin, mikä vetosi armeijan ja kansan nostalgiavoittoiseen isänmaallisuuteen. Neuvostoliiton palauttamisen ajatusta hän kuitenkin kutsui järjettömäksi.
 Marraskuussa 2000 Putin uudisti Venäjän sotilasjohtoa ja vaihtoi puolustusministerikseen Sergei Ivanovin, jonka näkemykset olivat samat kuin presidentillä. Putin järjesteli Venäjän parlamentin ylähuoneen uudelleen niin että siitä tuli Putinin lojalistien miehittämä. Hän loi uusia puolueita, jotka olivat käytännössä riippuvaisia Kremlistä ja allekirjoitti uuden vaalilain, joka käytännössä karsi puolueiden lukumäärää. Presidentin tukema Yhtenäisyys-puolue vahvistui kun se liitettiin toiseen puolueeseen ja sai nimekseen Yhtenäinen Venäjä. Kommunistit syrjäytettiin parlamentin valiokuntapaikoilta.
 Ulkopolitiikassaan Putin panosti vahvasti henkilökohtaiseen suhteeseen Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin kanssa ja alkoi opiskella englantia päivittäin. Yhdysvallat kuitenkin vetäytyi Putinille tärkeästä, ohjuspuolustukseen liittyvästä ABM-sopimuksesta Putinin vastalauseista huolimatta. Kun Yhdysvallat joutui terrorihyökkäysten kohteeksi 11. syyskuuta 2001, Putin asettui voimakkaasti tukemaan Yhdysvaltain vastatoimia niin sanotussa terrorisminvastaisessa sodassa. Näin Putin saavutti Yhdysvaltain johdon luottamuksen, joka ei murentunut, vaikka hän asettui vastustamaan Yhdysvaltain ja sen liittolaisten hyökkäystä Irakiin. Bushin mukaan Putin ei pitänyt Irakia uhkana eikä halunnut vaarantaa Venäjän tuottoisia öljysopimuksia Irakin kanssa. Sodan seurauksena Putin alkoi suhtautua Yhdysvaltain hegemoniaan aiempaa kriittisemmin.
 Tšetšenian sota jatkui edelleen, ja kasvavat miehistötappiot olivat rasite Putinin strategisille pyrkimyksille ja hänen suosiolleen. Sotaan liittyviä tragedioita olivat Mi-26-sotilashelikopterin tuho ja Moskovan teatteri-isku, joissa kummassakin sai surmansa yli sata ihmistä.
 Putin ajoi Venäjän oligarkkeja aiempaa ahtaammalle. Hän salli heidän pitää omaisuutensa, kunhan he pysyisivät erossa valtiollisista asioista eivätkä vastustaneet Kremliä millään tavoin. Jotkut oligarkeista pakenivat maasta, mutta useimmat sopeutuivat Putinin aikakauteen. Vuonna 2003 Putin kävi talouselämän ja valtionhallinnon korruption kimppuun. Samalla hän riitautui Venäjän rikkaimman miehen, Jukos-öljy-yhtiön omistajan Mihail Hodorkovskin kanssa, joka alkoi syytellä Putinin hallintoa laajamittaisesta korruptiosta. Hodorkovski jatkoi Putinin arvostelua ja opposition rahoittamista niin kauan kunnes hänet pidätettiin talousrikoksista syytettynä lokakuussa 2003.
 Putinin puolue Yhtenäinen Venäjä sai joulukuun 2003 duuman vaaleissa suurvoiton ja sai parlamenttiin ehdottoman enemmistön. Näin Kreml pystyi saamaan minkä tahansa lain hyväksytettyä ja oikeuden muuttaa perustuslakia. Ulkomaiset tiedotusvälineet ja Ety-järjestö syyttelivät Putinia Venäjän demokratian suitsimisesta ja puolueellisesta vaaliuutisoinnista.
 Putinin suosio vuoden 2004 alussa oli jo yli 70 prosenttia. Maaliskuisissa presidentinvaaleissa hänellä ei ollut yhtään merkittävää vastaehdokasta, kun hänen entiset päävastustajansa kuten Gennadi Zjuganov ja Vladimir Žirinovski vetäytyivät kilvasta. Putin ei taaskaan käynyt varsinaista vaalikampanjaa tai osallistunut vaaliväittelyihin. Duuma teki lakialoitteen, joka pidentäisi presidenttikauden seitsemään vuoteen ja sallisi Putinin pyrkiä presidentiksi vielä kahdesti, ja pysyä näin tehtävässään vuoteen 2018 saakka. Putin kuitenkin torjui tämän mahdollisuuden ja sanoi, ettei perustuslakia pitäisi muutella. Kuukausi ennen vaaleja Putin erotti häntä Hodorkovskin kohtelusta arvostelleen pääministeri Kasjanovin ja nimitti tämän tilalle melko tuntemattoman byrokraatin ja entisen tiedustelu-upseerin Mihail Fradkovin.
 Toinen presidenttikausi (2004–2008)
 Putin sai maaliskuun 2004 presidentinvaalin ensimmäisellä kierroksella 71 prosenttia äänistä ja tuli näin uudelleenvalituksi. Vaaleissa havaittiin vilppiä, mutta Kreml esti tapausten tutkinnan.
 Tšetšeniaan liittyvät ongelmat vainosivat Putinia edelleen. Toukokuussa 2004 salamurhattiin Putinin liittolainen, Tšetšenian presidentti Ahmat Kadyrov. Loppukesällä Beslanin koulukaappauksessa sai surmansa satoja panttivankeja. Tapahtumat saivat Putinin korostamaan puheissaan Venäjän yhtenäisyyden merkitystä ulkoisten uhkien kuten islamistisen terrorismin ja sitä tukevien, Venäjän heikkoutta toivovien ulkovaltojen edessä.
 Syyskuussa 2004 Putin lakkautti vaalit, joilla oli valittu Venäjän alueiden ja tasavaltojen kuvernöörit, pormestarit ja presidentit. Hän ilmoitti nimittävänsä nämä johtajat jatkossa itse. Hän myös lakkautti parlamenttivaalien yhden edustajan vaalipiirit, joista duumaan oli vielä päässyt riippumattomia ja liberaaleja ehdokkaita. Nämä epädemokraattiset uudistukset nostattivat Venäjän sisälläkin arvostelua, johon myös entinen presidentti Jeltsin osallistui.
 Vuoden 2004 lopussa Putin koki vakavan takaiskun, kun naapurimaa Ukrainassa koettiin niin sanottu oranssi vallankumous. Putinin henkilökohtaisesti ja vahvasti tukema Viktor Janukovytš hävisi Ukrainan presidentinvaaleissa dramaattisten käänteiden jälkeen länsimieliselle Viktor Juštšenkolle, kun vilpillisiksi julistettu toinen kierros uusittiin kansan lähdettyä kaduille. Vaalitappion jälkeen Venäjällä lisättiin venäläisten kansalaisjärjestöjen painostusta ja ulkomaisten vakoojien etsimistä. Kreml perusti Naši-nuorisoliikkeen, jonka tehtävä oli estää nuorten venäläisten kapinointi. Putin suhtautui aiempaa epäluuloisemmin kansainvälisen yhteisön moitteisiin Venäjän demokraattisten perusoikeuksien puutteesta, ja Putinin ja presidentti Bushin välit viilenivät. Vuotuisessa puheessaan duumalle Putin kutsui Neuvostoliiton hajoamista ”vuosisadan suurimmaksi geopoliittiseksi katastrofiksi” ja kuvaili ajatustaan venäläisestä valtakunnasta, joka valitsee oman tiensä eikä piittaa niistä, jotka tyrkyttävät ulkomaisia arvoja. Putin alkoi myös järjestää uudelleen Voitonpäivän sotilasparaateja.
 Joulukuussa 2004 Venäjän valtio pilkkoi Jukosin ja huutokauppasi sen. Putin piti julkisuudessa etäisyyttä asian oikeuskäsittelyyn. Putin hyväksyi Medvedevin johtaman öljy-yhtiö Gazpromin ja valtionyhtiö Rosneftin fuusion osana laajempaa kehityskulkua, jossa Venäjä muuttui yhä keskusjohtoisemmaksi ja valta kerääntyi Putinin käsiin. Monimutkaisten rahoituskuvioiden jälkeen Rosneft osti Jukosin takavarikoidun tytäryhtiön tavalla, jota Kremlin entinen taloudellinen neuvonantaja Andrei Illarionov kutsui ”vuosisadan puhallukseksi”. Myös ulkomailla Putin joutui arvostelun kohteeksi, vaikka hän totesikin huutokaupan tapahtuneen markkinoiden sääntöjen mukaisesti.
 Putin houkutteli hyvin aktiivisesti ulkomaisia sijoittajia Venäjälle, jonka talouskasvu jatkui vahvana. Valtio levittäytyi tärkeille teollisuudenaloille, ja Putin ryhtyi rakentamaan kymmenistä yksityisistä yrityksistä jättimäisiä valtionyhtiöitä, joiden johtoon hän asetti Pietarista tuomiaan miehiä. Gazpromia, valtionyrityksistä vahvinta, Putin ohjaili itse yksityiskohtaisesti pääjohtaja Medvedevin ja toimitusjohtaja Aleksei Millerin välityksellä. Putin myös paneutui Venäjän suurimpien yrityskauppojen yksityiskohtiin ja toimi itsekin neuvottelijana ja kiistojen välittäjänä. Venäläiset alkoivat kutsua presidentinhallintoa Kreml Oy:ksi ja Putinia sen toimitusjohtajaksi. Putin oli nostanut Venäjän talouden huipulle Pietarista tutun ystäväpiirinsä, joka valvoi nyt maan luonnonvarateollisuutta, tiedotusvälineitä ja muita tärkeitä kansantalouden sektoreita. Heille oli myös hitaasti kerääntynyt huomattavaa varallisuutta.
 Loppuvuonna 2006 murhattiin kaksi näkyvää Putinin kriitikkoa: journalisti Anna Politkovskaja ja Lontooseen paennut entinen FSB:n työntekijä Aleksandr Litvinenko. Jälkimmäinen syytti ennen omaa menehtymistään suoraan Putinia molemmista murhista. Putin sai vastata asiaa koskeviin kysymyksiin seuraavina kuukausina. Hän kiisti väitetyn osallisuutensa, vähätteli uhrien merkitystä vastustajinaan sekä syytti murhista omia vihollisiaan ja Venäjän vastaisia voimia, joiden tavoitteena oli Venäjän maineen tahriminen. Näinä vuosina kuoli salaperäisesti myös muita Putinin vastustajia. Putinin sekaantumisesta mihinkään poliittiseen murhaan ei ole olemassa suoria todisteita, mutta tapahtumien seurauksena Putinin maine länsimaissa huonontui.
 Putinille uskolliset Venäjän aluejohtajat puhuivat sen puolesta, että Putinille pitäisi antaa oikeus jatkaa presidenttinä perustuslain rajaamien kahden kauden jälkeenkin. Putin ei kiistänyt aikovansa palata politiikkaan vuoden 2012 vaaleissa. Putinin perilliseksi ja seuraavaksi presidentiksi arveltiin Dmitri Medvedeviä tai Sergei Ivanovia, jotka Putin ylensi marraskuussa 2005 apulaispääministereiksi.
 Münchenin vuotuisessa turvallisuuskokouksessa helmikuussa 2007 Putin arvosteli suorasanaisesti Yhdysvaltain hegemoniaa ja sotilaallista voimankäyttöä. Puheesta tuli käännekohta Venäjän ja Lännen välisissä suhteissa, ja Putinin näkökulma sai ymmärtäjiä myös Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Yhdysvaltain ohella Putin alkoi suhtautua aiempaa kielteisemmin myös Britanniaan.
 Putinin aloitteesta Venäjä rakensi Sotšiin kaksi hiihtokeskusta talviolympialaisia ajatellen. Hän laittoi koko arvovaltansa peliin kun Sotši haki onnistuneesti vuoden 2014 talviolympialaisia.
 Yhdysvaltalainen Time-lehti nimesi Putinin vuoden henkilöksi 2007. Putinin puolue Yhtenäinen Venäjä sai joulukuun 2007 parlamenttivaaleissa jälleen äänienemmistön, mitä Putin kutsui merkiksi Venäjän demokratian kypsymisestä. Putin ei halunnut muuttaa perustuslakia voidakseen jatkaa presidenttinä kolmannelle kaudelle. Hän viivytteli pitkään päätöstä seuraajastaan. Syyskuussa 2007 pääministeri Fradkov erosi, ja Putin nimitti hänen tilalleen Viktor Zubkovin, jonka hän oli tuntenut jo Pietarin-ajoiltaan. Pian duuman vaalien jälkeen Putin ilmoitti Dmitri Medvedevin valinnasta oman puolueensa ja kolmen muun puolueen presidenttiehdokkaaksi. Medvedev ilmoitti aikovansa nimittää Putinin vakauden tähden pääministerikseen.
 Presidenttikautensa viimeisinä kuukausina Putin joutui vastailemaan Boris Nemtsovin, Vladimir Milovin ja Stanislav Belkovskin julkaisemiin syytöksiin Putinin lähipiirin rikastumisesta, hänen liiketoimiensa epäselvyyksistä ja hänen omaisuutensa suuruudesta. Putinia kiusasivat myös lehdistössä levinneet huhut hänen avioliittonsa kariutumisesta ja uudesta suhteesta.
 Toinen pääministerikausi (2008–2012)
 Dmitri Medvedev valittiin Venäjän presidentiksi keväällä 2008, ja Putinista tuli pääministeri. Kaksikkoa alettiin kutsua Venäjällä "tandemiksi".
 Pääministeri Putinilla oli paljon sananvaltaa presidentin toimintaan ja julkisiin puheisiin. Hänellä oli veto-oikeus kaikissa hänelle tärkeissä päätöksissä, ja hän myös saneli niiden yksityiskohdat. Kun Venäjän ja Georgian välille syttyi sota elokuussa 2008, Putin toimi julkisuudessa ja Medvedevin taustalla vaikutusvaltaisessa roolissa. Putin sai Medvedevin ehdottamaan perustuslakiin muutosta, joka pidentäisi presidenttikauden neljästä vuodesta kuuteen. Muutos vahvistaisi presidentin asemaa harventamalla vaaleja. Duuma hyväksyi ehdotuksen nopeasti. Kulissien takana Medvedev ja hänen lähimmät avustajansa olivat turhautuneita ja katkeria pääministerin kanslian toimintaan. Putinille uskollista väkeä oli niin monessa paikassa, että Medvedevin oli vaikea värvätä virkamiehistöstä tukijoita. Salaisissa kyselytutkimuksissa myös selvisi, että armeijan johtavat upseeritkaan eivät arvostaneet uutta ylipäällikköään.
 Maailmanlaajuisen talouskriisin seurauksena Venäjän talous supistui vuonna 2009 kahdeksan prosenttia. Sen johdosta Putinin suosio laski ensimmäistä kertaa merkittävästi. Keväällä 2009 Putin ilmoitti suunnitelmasta talousliiton perustamiseksi Valko-Venäjän ja Kazakstanin kanssa samalla aikaa kun Kremlissä viimeisteltiin Venäjän jäsenyysneuvottelujen vauhdittamista Maailman kauppajärjestössä, minkä Putinin suunnitelma teki tyhjäksi.
 Putin teki olympiakisoihin valmistautuvasta Sotšista Venäjän suurimman infrastruktuurihankkeen Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen ja keskittyi hankkeeseen muutenkin hyvin tiiviisti. Hän myönsi lisäksi kymmeniä miljardeja myös Vladivostokin ja Kazanin kaupunkien uudistamiseen niissä järjestettäviä kansainvälisiä tapahtumia varten. Putin päätti hakea Venäjälle jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuja 2018, johti hanketta henkilökohtaisesti ja keräsi siihen lahjoituksia oligarkeilta. Putinin hallitus jakeli rakennusurakoita ilman julkisia tarjouskilpailuja ja yhteiskunnallista valvontaa, ja niistä hyötyivät useimmiten Arkadi Rotenbergin kaltaiset Putinin vanhat ystävät.
 Pääministerikaudellaan Putin alkoi tehdä aiempaa enemmän julkisuustemppuja. Monet havaitsivat hänessä merkkejä plastiikkakirurgiasta, mutta Kreml kiisti aina sellaiset.
 Vuonna 2011 Putinin uudeksi haastajaksi nousi juristi Aleksei Navalnyi, joka ryhtyi arvostelemaan Putinin puoluetta ja paljastamaan Venäjän valtionyhtiöiden hämäriä rahavirtoja Kremliin.
 Medvedevin ja Putinin linjaerot alkoivat näkyä vähän ennen joulukuun 2011 parlamenttivaaleja, ja Kremlin sisäpiiriläiset valitsivat kumman joukoissa seisoivat. Medvedev esimerkiksi lupasi aloittaa uudelleen maansa WTO-jäsenyysneuvottelut, sanoi ymmärtävänsä arabikevään protestoijien vaatimuksia demokratiasta sekä tuki YK:n turvallisuusneuvoston sotilaallista väliintuloa Libyassa toisin kuin Putin, joka pelkäsi ääri-islamistien vahvistumista. Kun Nato oli alkanut pommittaa Libyaa tavoitteenaan Gaddafin hallinnon kaataminen, Putin ryhtyi arvostelemaan sen takana ollutta päätöslauselmaa.
 Toukokuussa 2011 Putin ilmoitti perustaneensa Yleisvenäläisen kansanrintaman, joka laajensi hänen valtansa perustana olevaa poliittista koalitiota. Hän myös lisäsi mediaesiintymisiään. Samalla Medvedev jatkoi talousuudistuksiaan ja etsi itselleen tukea seuraaviin presidentinvaaleihin. Lopulta syyskuussa 2011 Medvedev taipui "tandemin" vuosia sitten tekemään sopimukseen ja ilmoitti tukevansa Putinia puolueen presidenttiehdokkaaksi. Suunnitelmanmukainen vallanvaihto, ”tornitus”, aiheutti protestiaallon Internetissä ja toisinaan mielenilmauksia tapahtumissa, joissa Putin näyttäytyi.
 Joulukuun 2011 parlamenttivaalit olivat epärehellisemmät kuin mitkään Putinin ajan aiemmat vaalit. Yhtenäinen venäjä sai niukasti alle puolet äänistä mutta ehdottoman enemmistön duuman paikoista. Vaalien jälkeen oppositio järjesti kaduilla suuria protesteja. Putin syytti mielenosoituksista Yhdysvaltain ulkoministeri Hillary Clintonia. Opposition syytökset vaalivilpistä hän leimasi vain seuraavan vuoden presidentinvaalien esikampanjoinniksi.
 Putinin uudelleenvalinnan lähestyessä Putinin-vastaisia protesteja lietsoi myös hänet kohteekseen ottanut Pussy Riot -punkperformanssiryhmä. Kreml teki mielenosoituksia hillitäkseen joitain myönnytyksiä, kuten Putinin lakkauttamien aluevaalien palauttamisen. Putin esiintyi kansakunnan yhteiskunnallisten ja kulttuuristen arvojen suojelijana ja sai Venäjän kirkon tukijakseen.
 Kolmas presidenttikausi (2012–2018)
 Kevään 2012 presidentinvaaleissa Putin sai 63,6 prosenttia äänistä eli kahdeksan prosenttiyksikköä vähemmän kuin vuonna 2004. Toiseksi tullut kommunistien Gennadi Zjuganov syytti vaaleja epärehellisiksi.
 Putinia vastustaviin mielenosoituksiin osallistuneita opposition jäseniä alettiin vaalien jälkeen painostaa ja kuulustella. Putin vahvisti lait, joissa luvattomiin mielenosoituksiin osallistumisista määrättäviä sakkoja korotettiin, ”homoseksuaalisen propagandan” levittämisestä tehtiin laitonta, ja ulkomaista rahoitusta saaneet järjestöt määrättiin rekisteröitymään ”ulkomaisiksi agenteiksi”. Pussy Riotin toiminnan seurauksena myös rienauksesta ja ”uskonnollisten tunteiden loukkaamisesta” tehtiin rikoksia. Pussy Riotin jäsenten näytösmäinen oikeudenkäynti johti siihen, että kansainvälinen yhteisö alkoi vastustaa Putinin autoritaarisia otteita entistä kiivaammin.
 Putin ryhtyi kumoamaan edeltäjänsä tekemiä päätöksiä, vaikka tämä saikin jatkaa pääministerinä. Hän nosti Medvedevin alentaman eläkeiän 70 vuoteen, palautti poistetut aikavyöhykkeet ja kumosi kesäajan poiston. Hän myös vesitti Medvedevin päätöksen aluevaaleista sallimalla ehdokkaaksi vain Kremlin hyväksymiä ehdokkaita. Putin alkoi myös arvostella pääministerinsä hallituksen toimintaa. Yhdysvaltoihin ja presidentti Obaman ehdotuksiin esimerkiksi Syyrian sisällissodan hoitamisen ja Syyrian presidentin Bašar al-Assadin kaatamisen suhteen Putin otti periksiantamattoman kielteisen linjan. Venäjän ja Yhdysvaltain välien huononeminen johti molemminpuolisiin pakotteisiin ja kostotoimenpiteisiin.
 Vuoden 2013 lopulla Putin painosti Ukrainan presidentti Janukovytšin torjumaan EU:n tarjoaman kauppasopimuksen, mikä johti Ukrainassa katumielenosoituksiin. Venäjällä duuma armahti vuonna 2013 Putinin aloitteesta tuhansia vankeja, mukaan lukien Mihail Hodorkovskin. Sotšin talvikisoissa helmikuussa 2014 Putin oli näkyvästi paikalla. Samana talvena hän kiristi jälleen otettaan toisinajattelijoista pidätyttämällä mielenosoittajia ja suitsimalla Venäjän mediaa siltä varalta, että Ukrainassa jatkuvat mielenosoitukset leviäisivät Venäjällekin.
 Ukrainan katumielenosoitukset muuttuivat helmikuussa 2014 väkivaltaiseksi kriisiksi, ja pian Putinin tukema presidentti Janukovytš luopui vallasta. Putin näki tapahtuneen vallankumouksena, joka oli tehty eurooppalaisten ja yhdysvaltalaisten tuella. Hän vastasi kriisiin muutamassa päivässä valtaamalla Ukrainalle kuuluneen Krimin niemimaan. Hän sai sen jälkeen liittoneuvostolta valtuutuksen hyökätä Ukrainaan, sillä hänen mukaansa Ukraina oli sisällissodan partaalla ja maan etniset venäläiset olivat vaarassa. Krimillä järjestettiin kansanäänestys, jonka seurauksena niemimaa päätti liittyä Venäjään. Äänestystä kutsuttiin laajalti farssiksi, mutta Putin julisti Krimin ja Sevastopolin uusiksi Venäjän federaation alueiksi. Hän perusteli valtausta muun muassa Krimin historialla osana historiallista Venäjän keisarikuntaa. Pian Itä-Ukrainan venäläiset alkoivat vallata kaupunkiensa hallintorakennuksia, ja vaikka Putin ei heitä suorasanaisesti tukenutkaan, hän toisti, että Venäjällä oli oikeus suojella "venäläisen maailman" etuja. Itä-Ukrainassa järjestettiin kansanäänestyksiä, joissa noin 90 prosenttia äänestäneistä kannatti itsenäisyyttä Ukrainasta. Sen seurauksena maa ajautui avoimeen sotaan, kun Ukraina pyrki aseellisesti palauttamaan järjestyksen kapinoivilla alueilla. Putin avusti kapinallisia salassa, mutta ei ryhtynyt avoimeen väliintuloon. Ukrainan tapahtumien seurauksena Yhdysvallat ja Euroopan unioni asettivat Venäjälle ja etenkin Putinia lähellä oleville henkilöille pakotteita. Venäjä erotettiin myös G8-ryhmästä. Pakotteiden seurauksena Venäjä vajosi talouskriisiin. Krimin valtaus ja pakotesaarto nostivat kuitenkin Putinin kannatuksen Venäjällä pitkäksi aikaa yli 85 prosenttiin.
 Helmikuussa 2015 Putin hyväksyi Minskissä muiden maailman johtajien kanssa Ukrainan rauhansuunnitelman. Syyskuussa Putin puhui YK:n yleiskokouksessa ja esitteli näkemyksensä Venäjästä maailmanvaltana sekä Yhdysvalloista ja Natosta vaarana maailman turvallisuudelle. Pian sen jälkeen Venäjästä tuli Syyrian sisällissodan aktiivinen osapuoli, kun se teki ilmaiskun liittolaisensa Assadin vihollisia vastaan.
 Maaliskuussa 2015 Putin oli poissa julkisuudesta kymmenen päivää, mikä synnytti erilaisia huhuja katoamisen syystä.
 Joulukuussa 2015 Putin allekirjoitti lain, jonka mukaan Venäjä voi kumota Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen päätökset.
 Vuonna 2016 paljastui, että Putinin lähipiiriläisiä oli sijoittanut rahojaan Panamassa sijaitsevaan rahanpesulaitoksena tunnettuun pankkiin. Putinin mukaan veroparatiisipaljastukset olivat Yhdysvaltain juoni Venäjän horjuttamiseksi.
 Syyskuussa 2016 Putinin puolue voitti jälleen duuman vaalit. Matalasta äänestysprosentista syytettiin Putinin luomaa ”ohjattua demokratiaa”, jossa vaalien tulos oli suurimmaksi osaksi ennalta määrätty.
 Forbesin mukaan Putin oli maailman vaikutusvaltaisin henkilö vuonna 2016.
 Neljäs presidenttikausi (2018–)
 Putinin vaalilupauksia vuoden 2018 presidentinvaalissa olivat suurempien kannusteiden tarjoaminen yrityksille, korruption vastainen taistelu ja resurssien lisääminen aliresursoiduille julkisille terveydenhuolto- ja koulutusjärjestelmille. Putin voitti maaliskuussa 2018 järjestetyn vaalin 77 prosentin ääniosuudella, ja hänet valittiin näin neljännelle presidenttikaudelleen.
 Virkaanastujaispuheessaan Putin ilmoitti panostavansa köyhyyden vähentämiseen ja kansalaisten terveyteen niin, että elinajan odote nousee seuraavan kuuden vuoden aikana nykyisestä 72 vuodesta 78 vuoteen. Hän aikoo panostaa myös väestönkasvuun. Viiden miljoonan perheen elinoloja on määrä saada parannettua. Tavoitteena on, että 25 miljoonaa ihmistä työskentelee pienissä ja keskisuurissa yrityksissä virkakauden päättyessä.
 Helmikuussa 2022 Putin tunnusti Itä-Ukrainan separatistialueiden Donetskin ja Luhanskin itsenäisyyden ja arvosteli Ukrainan hallintoa. Kolme päivää myöhemmin Venäjä hyökkäsi Ukrainaan. Hyökkäyksen johdosta Euroopan unioni jäädytti Putinin ja monen muun Venäjän hallitukseen liittyvän henkilön varat.
 Neljännen presidenttikauden jälkeen
 Venäjän perustuslain mukaan Putin ei neljännen presidenttikautensa loputtua vuonna 2024 olisi enää voinut jatkaa presidenttinä kolmatta perättäistä kautta. Venäjän valtapuolue Yhtenäinen Venäjä ehdotti maaliskuussa 2020 perustuslain muutosta, jotta Putin voisi jatkaa viidennelle kaudelleen. Duuma äänesti ehdotuksen puolesta. Putin ehdotti perustuslain muutosehdotuksen viemistä kansanäänestykseen. Kesäkuun 2020 lopulla järjestetyssä kansanäänestyksessä perustuslain muutospaketti hyväksyttiin ja Putinin aiemmat presidenttikaudet nollattiin. Uusittu perustuslaki antaa Putinille mahdollisuuden asettua ehdolle presidentinvaaleissa 2024.
 Henkilökuva
 Perhe
 Putin tapasi vuonna 1980 kaliningradilaisen lentoemännän Ljudmila Šrekbnevan, ja he avioituivat 1983. Heille syntyi tytär Masha 1985 ja toinen tytär Katja seuraavana vuonna. Niin puoliso kuin tyttäretkin ovat esiintyneet harvoin julkisuudessa. Ljudmila Putina kuvasi vuonna 2002 julkaistussa miehensä elämäkerrassa Vladimir Putinia sovinistiksi ja kotityranniksi. Hän mainitsi kuitenkin miehensä olevan myös hyvä isä. Avioliitto päättyi eroon kesäkuussa 2013. Putina avioitui sittemmin uudelleen ja otti sukunimekseen Otšeretnaja.
 Putinin tyttäristä Marija (Masha) (s. ) on käyttänyt sukunimeä Vorontsova. Hänen on kerrottu opiskelleen Japanin-tutkimusta Pietarin yliopistossa. Vuosina 2006–2011 hän opiskeli lääketiedettä. Hänen opinnäytetyönsä käsitteli kasvuhormonin vaikutuksia lyhytkasvuisilla lapsilla. Hän toimii lääketieteen tutkijana Endokrinologian tutkimuskeskuksessa Moskovassa. Vorontsova avioitui kesällä 2008 hollantilaisen liikemiehen Jorrit Faassenin kanssa ja otti miehensä sukunimen. Hän synnytti pojan vuonna 2012. Hän asui Hollannissa, mutta muutti sieltä Malaysia Airlines -yhtiön koneen alasampumisen jälkeen Moskovaan. Marija ja hänen uusi avopuolisonsa Jevgeni Nagornyi saivat pojan huhtikuussa 2017. Sittemmin Marija on käyttänyt nimeä Marija Nagornaja.
 Toinen tytär Jekaterina (Katja, Katerina Vladimirovna Tihonova) (s. ) on tiettävästi vailla loppututkintoa, vaikka onkin tehnyt myös akateemista uraa tutkimalla avaruusmatkustamista. Hän on tällä hetkellä johtamassa Innopraktika-nimistä organisaatiota, joka suunnittelee 1,5 miljardin euron arvoista laajennusta Moskovan valtionyliopistolle. Organisaation takana ovat Kansallisen älyllisen kehityksen säätiö ja Kansallinen älyvarantokeskus -niminen järjestö. Kaikkia näitä johtaa Tihonova. Hän on myös samaisen yliopiston apulaisvararehtori. Hän on myös kilpaillut menestyksellisesti rock ’n roll -tanssissa. Tihonova oli naimisissa Kirill Šamalovin kanssa vuodesta 2013. Tihonovan ja Šamalovin avioero astui voimaan 2018. Tihonovalle ja oopperanjohtaja Igor Zelenskille syntyi tytär loppuvuonna 2017.
 Uutissivusto Projektin mukaan Putinilla on myös vuonna 2003 syntynyt tytär avioliiton ulkopuolisesta suhteesta. Jelizaveta Vladimirovna Krivonogih käyttää nykyisin nimeä Luiza Rozova.
 Vuosikausien ajan ovat eläneet väitteet Putinin suhteesta kilpavoimistelija Alina Kabajevaan, jonka on kerrottu synnyttäneen Putinille useita lapsia.
 Vladimir Putin varjelee yksityisyyttään hyvin tiukasti eikä puhu perheasioistaan julkisuudessa. The Moscow Newsin mukaan Putinin henkilökohtaiset asiat ovat Venäjän lehdistölle kiellettyä aluetta. Putin paljasti vuonna 2017 olevansa isoisä.
 Harrastukset
 Koirat
 Putin on omistanut neljä koiraa, kaikki suurikokoisia. Hänen suosikkikoiransa oli labradorinnoutaja nimeltään Koni, jonka sanotaan olleen nimetyn Condoleezza Ricen mukaan. Putin sai Konin lahjaksi Venäjän puolustusministeri Sergei Šoigulta. Vuonna 2010 Putin sai Bulgarian pääministeriltä Boiko Borisovilta lahjaksi bulgarianpaimenkoiran pennun, jonka nimeämiseen hän pyysi kansaltaan apua. Pentu nimettiin lopulta Buffyksi. Vuonna 2012 Putin sai Japanin silloiselta pääministeriltä Yoshihiko Nodalta lahjaksi akitan pennun nimeltä Yume kiitoksena Venäjän avusta Japania piinanneen tsunamin jälkeen. Vuonna 2017 Putin sai Turkmenistanin johtajalta alabai-rotuisen pennun, jonka nimi on Verny.
 Urheilu
 Putin näyttäytyy usein julkisuudessa urheilullisten harrastustensa parissa. Putinilla on judossa musta vyö. Hän on julkaissut judosta opetusvideon ja hän oli Euroopan judoliiton kunniapuheenjohtaja vuoteen 2022. Kansainvälisen judoliiton kunniapuheenjohtaja hän oli 2008–2022.
 Kulttuuriharrastukset ja kielitaito
 Putin lukee mielellään historiaa ja politiikkaa käsitteleviä kirjoja. Hänen suosikkifilosofinsa on Ivan Iljin ja suosikkirunoilijansa Omar Khaijam.
 Putin puhuu sujuvasti saksaa sekä jonkin verran englantia ja ranskaa.
 Julkisuuskuva
 Putin on tunnettu kovasta kielenkäytöstään, jonka avulla hänen sanotaan luovan itsestään kuvaa tiukkana johtajana ja lisäävän kansansuosiotaan. Toisinaan hän tehostaa puhettaan, varsinkin Venäjällä esiintyessään, rikollisten käyttämällä slangilla blatnoilla. Moskovan kerrostaloiskujen jälkeen 1999 hän totesi: "Seuraamme terroristeja kaikkialle. Jos he ovat vessassa, tapamme heidät paskahuussiin."
 Omaisuus
 Vuoden 2008 lopulla Venäjällä tuli voimaan laki, joka määrää hallituksen jäsenten ja korkeimpien virkamiesten antamaan vuosittain julkisen selvityksen tuloistaan ja omaisuudestaan. Näiden tietojen mukaan Venäjän pääministeri Vladimir Putinilla oli henkilökohtaista omaisuutta 77 neliömetrin huoneisto, 1 500 neliömetrin maapalsta ja autotallipaikka. Tämän lisäksi hänellä oli vuoden 1960 ja 1965 Volga-merkkiset henkilöautot sekä auton peräkärry. Selvityksen mukaan Putin ansaitsi vuonna 2008 noin 135 000 euroa. Putinin vaimolla Ljudmilalla ei ollut mitään omaisuutta eikä tuloja.
 Presidentti Putin ilmoitti vuonna 2015 vuosituloikseen noin 125 000 euroa. Hän sanoi omistavansa edelleen 1 500 neliömetriä maata, pienehkön asunnon ja autotallin sekä neuvostoaikaisen henkilöauton Volga GAZ-21:n, Lada Nivan ja peräkärryn. Putinin omaisuudesta on esitetty huomattavan paljon suurempiakin arvioita, ja jotkut ovat väittäneet häntä jopa maailman rikkaimmaksi mieheksi. Suurimmat arviot vuonna 2015 nousivat 200 miljardiin euroon.
 Esiintyminen mediassa
 Putin on poliittisten tointensa lisäksi ollut muutenkin esillä tiedotusvälineissä. Mediaesiintymisissä on yleensä korostettu Putinin miehekästä julkisuuskuvaa. Elokuussa 2007 Putin poseerasi paidatta kalastusretkellä Siperiassa Monacon ruhtinaan Albert II:n kanssa. Elokuun 2008 lopussa hänen kerrottiin ampuneen tainnutuskiväärillä television kuvausryhmää kohti rynnänneen siperiantiikerin.
 Syksyn 2007 duumavaalien alla Putin esiintyi julkisuudessa usein paidatta, aseen kanssa, ratsailla tai sotilaskoneen ohjaamossa.
 Syyskuussa 2012 hänen kerrottiin johtaneen moottoroidulla riippuliitimellä uhanalaisia lumikurkia näiden muuttomatkalla.
 Terveys
 Putinilla on julkisuudessa vahvan ja viriilin miehen imago. Putinin mahdollisista terveysongelmista ja urheilussa syntyneistä vammoista on kuitenkin jo vuosien ajan esitetty julkisuudessa vahvistamattomia spekulaatioita ja huhuja. Kreml on aina kiistänyt vakavat terveysongelmat. Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA:n johtaja William Burns kertoi heinäkuussa 2022, että CIA:n tiedustelutietojen mukaan Putinilla ei ole vakavia terveysongelmia.
 Politiikka
 Suhde länsimaihin
 On arveltu, että vuosien 2011–2012 Ukrainan tapahtumat kovensivat Putinin suhdetta länsimaihin. Hän oli jo aiemmin epäillyt, että Ukrainan oranssi vallankumous oli länsimaiden salaliitto. Putin ei hyväksynyt länsimaiden toimintaa myöskään Libyassa.
 Georgian sodan aikana syntyi Putinin-vastaisia mielenosoituksia jopa Venäjällä. Putinia ärsytti, että Yhdysvallat aikoi vuodesta 2007 alkaen parantaa Keski-Euroopan ohjuspuolustusta.
 Münchenin turvallisuuskonferenssissa helmikuussa 2015 länsimaiden edustajat naureskelivat Venäjän esittämille näkemyksille. Putin muodosti näkemyksen, että Venäjä aiottiin eristää kansainvälisessä politiikassa.
 Putinin helmikuussa 2022 aloittama hyökkäyssota Ukrainaan heikensi voimakkaasti Putinin ja Venäjän suhteita länsimaihin. Euroopan neuvosto päätti erottaa Venäjän jäsenistöstään hyökkäyksen jälkeen.
 Suhde Neuvostoliiton perintöön
 Toisin kuin edeltäjänsä Jeltsin, presidentti Putin ei ole ollut halukas poistamaan Neuvostoliiton ajan perinteitä. Hänen mielestään Venäjän kommunistisen hallinnon kausi oli rikoksistaan huolimatta merkittävä osa Venäjän historiaa ja vaikutti suuresti uudenlaisen venäläisen yhteiskunnan syntyyn. Tämä sai laajan parlamentaarisen kannatuksen. Putin on kutsunut Neuvostoliiton hajoamista 1900-luvun suurimmaksi geopoliittiseksi katastrofiksi. Toisaalta hän on myös sanonut, että sillä, joka ei Neuvostoliittoa kaipaa, ei ole sydäntä, mutta sillä, joka haluaa sen takaisin, ei ole aivoja.
 Tiedotusvälineet ja demokratia
 Monet lehdet ja televisiokanavat ovat eri syistä joutuneet valtion tai Putinia lähellä olevien ryhmien valvontaan.
 Maaliskuun 2014 lopussa Venäjän kanssa valtioliitossa olevan Valko-Venäjän presidentti Aljaksandr Lukašenka luonnehti Putinin suhdetta demokratiaan Ukrainan television Šuster Live -ohjelmassa sanomalla tämän ohittaneen hänet itsensä diktaattorina.
 Liberalismi
 Kesäkuussa 2019 Putinin kannanotto oli että liberalismi on kuollut ja on jäänyt tarpeettomaksi. Putinin mukaan selvä enemmistö ihmisistä vastustaa pakolaisia, maahanmuuttoa sekä HLBT-arvoja.
 Ydinsota
 Elokuussa 2022 Putin kommentoi YK:n ydinsulkusopimuksen seurantakonferenssiin lähettämässään kirjeessä ydinsodan olevan vailla voittajia ja sellainen sota, ettei sitä tulisi koskaan aloittaa. Kirjeessään Putin kertoo puolustavansa tasa-arvoista ja jakamatonta turvallisuutta kaikille maailmanyhteisön jäsenille.
 Ukrainaan aloittamansa hyökkäyksen ensimmäisenä päivänä 24. helmikuuta 2022 Putin varoitteli konfliktin ulkopuolisia maita olemaan puuttumatta asiaan, muutoin kyseiset valtiot voisivat joutua kohtaamaan "ennennäkemättömiä seurauksia". Muutama päivä myöhemmin Putin määräsi Venäjän ydinasejoukot korkeaan valmiuteen.
 Suosio ja arvostelu
 Venäjällä
 Kannattajat
 Putinin kannatus on Venäjällä aina ollut korkealla tasolla. Vuoteen 2013 mennessä Putin oli valittu Venäjän vuoden poliitikoksi jo kymmenen kertaa, ja hän on ollut maan suosituin poliitikko kaikissa mielipidemittauksissa uudenvuodenpäivästä 2000 alkaen. Korkeimmillaan Putinin kannatus oli riippumattoman Levada-instituutin mukaan Georgian sodan jälkeen vuonna 2008, jolloin Putinia kannatti 88 prosenttia venäläisistä. Myös Krimin kriisin aikaan vuonna 2014 hänen kannatuksensa nousi 80 prosenttiin.
 Syksyn 2020 ja kevään 2021 välillä Putinin kannatus liikkui 65–69 prosentin välillä ja vastustus 30–33 prosentin välillä. Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022 Putinin kannatus nousi Venäjällä jälleen yli 80 prosentin.
 Putinin kannattajat näkevät Putinin vahvana johtajana, joka on palauttanut Venäjän suuruuden. Venäläisten elintaso on Putinin aikakaudella noussut nopeasti ja elämä on huomattavasti kohentunut Jeltsinin kaoottisen ja köyhän 1990-luvun jälkeen.
 Arvostelu
 Venäjällä on nähty useita Putinin vastaisia suuria mielenosoituksia, etenkin vuonna 2012. Häntä vastustaa etenkin Moskovan koulutettu ja kansainvälinen keskiluokka.
 Moni Putinin näkyvä vastustaja on murhattu tai joutunut murhayrityksen kohteeksi. Esimerkiksi Putinia arvostellut oppositiojohtaja Boris Nemtsov murhattiin helmikuussa 2015. Vuonna 2020 yritettiin murhata oppositiojohtaja Aleksei Navalnyi. Jotkut ovat julkisesti epäilleet Putinin olevan vastustajiensa eliminointien takana.
 Vuonna 2021 Aleksei Navalnyin säätiö kertoi väitetysti Putinille rakennettavasta noin 1,2 miljardin euron arvoisesta palatsista. Videossa Putinia syytetään korruptiosta. Putin itse kiisti syytteet, mutta oppositiopoliitikko Navalnyin myrkytys ja pidätys sekä video yhdessä johtivat Venäjällä mielenosoituksiin.
 Ulkomailla
 Länsimaissa Putin on epäsuosittu monesta syystä. Putinia on arvosteltu Venäjän demokratian tukahduttamisesta, hierarkkisen neuvostobyrokratian palauttamisesta, riippumattomien tiedotusvälineiden tuhoamisesta ja oikeusjärjestelmän käyttämisestä vastustajiensa kurittamisessa. Arvostelu on kohdistunut myös siihen, että Putinin Venäjällä ”homopropaganda” on kielletty, internetissä levitetyt ”kehotukset separatismiin” voivat johtaa vankeustuomioon, ja ihmisoikeuksista ja vapaista vaaleista puhuvat nimetään ”ulkomaiden agenteiksi”.
 Monet ihmisoikeusjärjestöt ovat arvostelleet Putinia ja esittäneet todisteita Tšetšenian sotarikoksista ja ihmisoikeusloukkauksista. Venäjä on vastannut kritiikkiin toteamalla tšetšeenikapinallisten olevan kytköksissä maailmanlaajuiseen islamistiseen terroristiverkostoon (mm. Al-Qaida).
 Venäjän oppositio ja monet länsimaissa katsovat Putinin kaventaneen huomattavasti Venäjän demokratiaa, joka epäonnistui pahoin jo Jeltsinin kaudella. Tämän näkökannan mukaan Venäjä on näennäisdemokratia. Demokratian sijasta Putinin miehet loivat sekurokratiaksi sanotun eli valtion turvallisuuskoneistojen hallitseman sekä voimakkaasti presidenttijohtoisen järjestelmän.
 Putinia ja Venäjän tiedustelupalvelua on syytetty lukuisista kyberhyökkäyksistä ja pyrkimyksistä vaikuttaa länsimaiden vaalien tuloksiin, kuten Yhdysvaltain presidentinvaaleihin 2016. Putin on kiistänyt Venäjän osallisuuden.
 Vuonna 2016 Iso-Britannia syytti virallisesti Putinia FSB-upseeri Litvinenkon murhasta kymmenen vuotta aikaisemmin. Keväällä 2018 Britannia syytti Putinia venäläisen entisen tiedustelu-upseeri Sergei Skripalin murhayrityksestä Englannissa.
 Putin ja Suomi
 Vladimir Putin on vieraillut Suomessa presidenttinä viidesti tapaamassa presidentti Halosta ja Niinistöä. Suomen presidentit ovat vierailleet Venäjällä tänä aikana yhteensä yli 20 kertaa. Ensimmäinen tapaaminen oli Moskovassa heinäkuussa 2000, jolloin Putin totesi, ettei Venäjä aio palauttaa Karjalaa.
 Ensimmäisen kerran Putin kävi Suomessa virallisella valtiovierailulla presidenttinä syyskuussa 2001. Tapaamisessa keskusteltiin nopean junayhteyden rakentamisesta maiden välille sekä maiden välisestä investointisuojasopimuksesta. Seuraavana vuonna Putin ja Halonen tapasivat kahdesti Pietarissa, ja seuraavien vuosien aikana Halonen tapasi Putinin Venäjällä useita kertoja.
 Elokuussa 2005 Putinin ja Halosen tapaamisessa Suomessa puhuttiin viisumivapaudesta Venäjän ja EU:n välillä. Syksyllä presidentit vihkivät käyttöön Pietarin jätevedenpuhdistamon.
 Vuonna 2006 Putin ja Halonen kuvailivat Suomen ja Venäjän välisiä suhteita erinomaisiksi. Halonen tapasi Putinin Pietarissa ja Helsingissä, ja Putin kävi myös Lahdessa ylimääräisessä EU-huippukokouksessa. Venäjällä Halonen keskusteli Putinin kanssa maiden rajan rekkajonoista ja Itämeren kaasuputkihankkeesta.
 Pääministerinä Putin vieraili Suomessa työmatkalla useita kertoja.
 Putinin palattua presidentiksi vuonna 2012 presidentti Niinistö tapasi hänet ensin Venäjällä ja vuonna 2013 Suomessa. Turussa presidentit osallistuivat Turun ja Pietarin ystävyyskaupunkisopimuksen 60-vuotisjuhlallisuuksiin. Näinä vuosina pinnalle keskusteluissa nousivat kysymykset Natosta ja Venäjän ihmisoikeustilanteesta. Elokuussa 2014 presidentit tapasivat Sotshissa. Presidenttien välisissä puhelinkeskusteluissa käsiteltiin paljon Ukrainan kriisiä. Niinistö tapasi Putinin jälleen kesäkuussa 2015 Moskovassa ja vuotta myöhemmin uudelleen, jolloin presidentit puhuivat Venäjän kautta Suomeen tulleista siirtolaisista. Putin saapui Suomeen seuraavassa kuussa, ja keskustelujen aiheena oli esimerkiksi Itämeren lentoturvallisuus. Vuonna 2017 Putin ja Niinistö tapasivat Arkangelissa ja Suomessa. Putin osallistui heinäkuussa 2017 Suomen 100-vuotisjuhliin ja vieraili Savonlinnan oopperajuhlilla.
 Heinäkuussa 2018 Putin vieraili Helsingissä huippukokouksessa Yhdysvaltain presidentin Donald Trumpin kanssa.
 Katso myös
 Putinismi
 Vladimir Putinin vuori
 Lähteet
 Viitteet
 Kirjallisuutta
 Belton, Catherine: Putinin sisäpiirissä – Kuinka KGB valtasi Venäjän ja kääntyi länttä vastaan. Suomentanut Ilkka Rekiaro. Docendo, 2021. ISBN 978-952-382-088-3
 Gessen, Masha: Kasvoton mies: Vladimir Putinin nousu Venäjän valtiaaksi. Suomentanut Matti Kinnunen. Otava, 2012. ISBN 978-951-1-26309-8
 Gessen, Masha: Venäjä vailla tulevaisuutta: Totalitarismin paluu. Suomentanut Ilkka Rekiaro. Docendo, 2018. ISBN 978-952-291-537-5
 Zygar, Mihail: Putinin sisäpiiri – Nyky-Venäjän lyhyt historia. Suomentanut Jukka Mallinen. Otava, 2016. ISBN 978-951-1-30173-8
 Aiheesta muualla
 Ylen Elävä arkisto: Putinin nousu Venäjän johtoon
 Ylen Elävä arkisto: Vladimir Putin – palvonnan kohde ja aikansa elänyt supersankari
 Ylen Elävä arkisto: Elokuun vallankaappauksesta Putiniin – Venäjän tie kommunismista kuriin
 Ylen Elävä arkisto: Putinin imago on rakennettu amerikkalaisin keinoin
 Putinin sisäpiirissä -kirjan arvio (Jukka Mallinen)
 Venäjän presidentin viralliset sivut
 Vladimir Putin Peoples.ru
 One Hundred Days of Putin (8/2012) , rian.ru
 Text of Putin’s speech at NATO Summit (Bucharest, April 2, 2008), (reported 18.4.2008), Unian.info
 Vuonna 1952 syntyneet
 Elävät henkilöt
 Seulonnan keskeiset artikkelit