text:
 EUROOPAN KOMISSIO
 Bryssel 17.6.2016
 COM(2016) 400 final
 2016/0186(COD)
 Ehdotus
 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
 Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtuman perustamista koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 annetun päätöksen N:o 445/2014/EU muuttamisesta
 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
 PERUSTELUT
 1.EHDOTUKSEN TAUSTA
 Euroopan kulttuuripääkaupungit -toimintaa säännellään vuosien 2020–2033 nimitysten osalta päätöksellä 445/2014/EU
 1
 . Päätöksen liitteenä on aikajärjestyksessä esitetty luettelo, jossa ilmoitetaan, minä vuonna kukin jäsenvaltio on oikeutettu toimimaan Euroopan kulttuuripääkaupungin isäntämaana (kaksi jäsenvaltiota per vuosi). Euroopan kulttuuripääkaupunki -nimitystä koskevat kilpailut alkavat kuusi vuotta ennen nimitysvuotta asianomaisten kansallisten viranomaisten julkaisemalla hakemuspyynnöllä.
 Verrattuna aiempaan päätökseen N:o 1622/2006/EY
 2
 päätöksellä N:o 445/2014/EU laajennetaan toiminta koskemaan myös ehdokasmaita ja mahdollisia Euroopan unionin ehdokasmaita, jos ne ovat mukana Luova Eurooppa -ohjelmassa tai myöhemmissä unionin kulttuuriohjelmissa hakemuspyynnön julkaisupäivänä. Näin ollen vuodesta 2021 alkaen joka kolmas vuosi (eli vuosina 2021, 2024, 2027, 2030 ja 2033) ehdokasmaiden tai mahdollisten ehdokasmaiden kaupunkeja voidaan nimetä Euroopan kulttuuripääkaupungiksi. Myös nämä nimitystä koskevat kilpailut alkavat viimeistään kuusi vuotta ennen nimitysvuotta komission julkaisemalla hakemuspyynnöllä.
 Päätöksen N:o 445/2014/EU soveltamisalaan eivät kuitenkaan kuulu ne Euroopan vapaakauppaliiton maat, jotka ovat Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolia (jäljempänä ’EFTA/ETA-maat’) (Norja, Islanti ja Liechtenstein). Siksi kulttuuripääkaupunkinimikettä ei voida antaa näissä maissa sijaitseville kaupungeille vuosina 2020–2033.
 Jotta voitaisiin vahvistaa Euroopan unionin ja EFTA/ETA-maiden välisiä kulttuurisiteitä, on ehdotettu, että päätöstä N:o 445/2014/EU muutettaisiin niin, että Luova Eurooppa -ohjelmaan tai myöhempiin unionin kulttuuriohjelmiin osallistuvien EFTA/ETA-maiden kaupunkien olisi mahdollista hakea Euroopan kulttuuripääkaupunki -nimikettä.
 Tämä olisi sopusoinnussa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 167 artiklan 3 kohdan kanssa, jonka mukaan ”unioni ja jäsenvaltiot suosivat yhteistyötä kolmansien maiden [kanssa] [...] kulttuurin alalla [...]”.
 EFTA/ETA-maiden mukaan ottaminen olisi myös ETA-sopimuksen 81 artiklan ja pöytäkirjan 31 (yhteistyö muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla) 13 artiklan mukaista.
 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE
 Tällä ehdotuksella muutetaan Euroopan kulttuuripääkaupunkeja koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 annettua päätöstä N:o 445/2014/EU ja näin ollen niiden oikeusperusta on sama eli SEUT-sopimuksen 167 artiklan 5 kohta.
 •Toissijaisuusperiaate
 Koska päätös N:o 445/2014/EU on unionin säädös, sitä voidaan muuttaa ainoastaan vastaavalla säädöksellä. Jäsenvaltiot eivät voi toimia yksitellen.
 •Suhteellisuusperiaate
 Ks. edellä; Käytettävissä ei ole muita vaihtoehtoja mahdollistaa EFTA/ETA-maiden osallistuminen kulttuuripääkaupunki -toimintaan.
 •Toimintatavan valinta
 Ks. edellä; Ehdotettu sääntelytapa: Päätös.
 •Julkinen kuuleminen
 Kun komissio valmisteli ehdotustaan päätökseksi Euroopan kulttuuripääkaupunkeja koskevasta toiminnasta vuosiksi 2020–2033, se järjesti julkisen kuulemisen 27.10.2010–12.1.2011 ja sai siihen 212 vastausta. Yksi kysymyksistä liittyi mahdollisuuteen avata Euroopan kulttuuripääkaupunki -toimintaan osallistuminen muillekin kuin EU:n jäsenvaltioille
 3
 . Ajatus sai ristiriitaisen vastaanoton ja komissio päätti ehdottaa, että toiminta avattaisiin vain niille EU:n ulkopuolisille maille, jotka ovat hakemassa unionin jäsenyyttä.
 Komissio katsoo, ettei asiaa koskevia kuulumisia ole enää tarpeen tehdä, sillä ehdotuksella uudeksi päätökseksi pyritään vain (hieman) laajentamaan Euroopan kulttuuripääkaupunki toimintaa, jotta EFTA/ETA-maat voitaisiin myös ottaa mukaan.
 3.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
 Tällä komission ehdotuksella ei ole suoraa talousarviovaikutusta, kuten ei ollut myöskään päätöksellä N:o 445/2014/EU. Melina Mercouri -palkinto sekä unionin toimielinten ja elinten nimeämän asiantuntijapaneelin jäsenistä aiheutuvat kulut on katettu Luova Eurooppa ohjelmalle osoitetuista varoista vuosia 2014-2020 koskevassa rahoituskehyksessä ja myöhempien unionin kulttuuriohjelmien varoista vuoden 2020 jälkeen. Ehdotus ei myöskään johda tilanteeseen, jossa Euroopan kulttuuripääkaupunkien määrä nousisi vuosina 2020–2033, koska EFTA/ETA-maiden kaupungit kilpailevat jo kilpailussa mukana olevien ehdokasmaiden/mahdollisten ehdokasmaiden kaupunkien kanssa.
 4.LISÄTIEDOT
 Ehdotuksessaan komissio ehdottaa seuraavaa:
 Euroopan kulttuuripääkaupunki -toimintaan osallistuminen sallitaan Luova Eurooppa ohjelmassa tai myöhemmissä unionin kulttuuriohjelmissa hakemuspyynnön julkaisupäivänä mukana olevien EFTA/ETA-maiden kaupungeille;
 Näin ollen kilpailu avataan ehdokasmaiden/mahdollisten ehdokasmaiden kaupunkien lisäksi myös EFTA/ETA-maiden kaupungeille;
 Euroopan kulttuuripääkaupunki -nimike myönnetään ehdokasmaan/mahdollisen ehdokasmaan tai EFTA/ETA-maan kaupungille vuodeksi 2028 vuoden 2027 sijaan, jotta kyseisillä mailla on mahdollisuus neuvotella osallistumisestaan unionin kulttuuriohjelmiin, jotka seuraavat Luova Eurooppa -ohjelmaa vuosina 2021–2027, ennen kuin komissio julkaisee asiaankuuluvan hakemuspyynnön vähintään kuusi vuotta ennen nimitysvuotta;
 Päätöksen 445/2014/EU liitteenä oleva kalenteri muutetaan vastaavasti.
 2016/0186 (COD)
 Ehdotus
 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
 Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtuman perustamista koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 annetun päätöksen N:o 445/2014/EU muuttamisesta
 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
 EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
 ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 167 artiklan 5 kohdan,
 ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
 sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
 ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon
 4
 ,
 noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,
 sekä katsovat seuraavaa:
 (1)Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 445/2014/EU
 5
 tavoitteena on suojella ja edistää Euroopan kulttuurien monimuotoisuutta ja korostaa niiden yhteisiä piirteitä ja samalla lisätä kansalaisten tunnetta kuulumisesta yhteiseen kulttuurialueeseen. Päätöksellä edistetään kulttuurin panosta kaupunkien pitkän aikavälin kehitykseen niiden omien strategioiden ja painopisteiden mukaisesti.
 (2)Päätöksen 445/2014/EU 3 artiklan mukaan ainoastaan jäsenvaltion, ehdokasmaan tai mahdollisen ehdokasmaan kaupunki tai unioniin mainitun päätöksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti liittyvän maan kaupunki, voi päästä mukaan unionin Euroopan kulttuuripääkaupungit -toimintaan.
 (3)Tämän unionin toiminnan olisi oltava tietyin rajoituksin avointa myös kaupungeille Euroopan vapaakauppaliiton maissa, jotka ovat Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolia (EFTA/ETA-maat), jotta voidaan vahvistaa kyseisten maiden ja Euroopan unionin välisiä kulttuurisiteitä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 81 artiklan mukaisesti.
 (4)Jäsenvaltioiden kaupunkien tasavertaisen kohtelun varmistamiseksi EFTA/ETA-maiden kaupungit saisivat kuitenkin osallistua vain yhteen kilpailuun kyseisen päätöksen voimassaolokaudella, eli vuosina 2020–2033. Lisäksi kukin EFTA/ETA-maa saisi isännöidä vain yhtä nimitystä kyseisen ajanjakson aikana.
 (5)Ehdokasmaan, mahdollisen ehdokasmaan tai EFTA/ETA-maan olisi isännöitävä Euroopan kulttuuripääkaupunkia vuonna 2028 vuoden 2027 sijaan, jotta kyseisillä mailla on mahdollisuus neuvotella osallistumisestaan unionin kulttuuriohjelmiin, jotka seuraavat Luova Eurooppa -ohjelmaa vuosina 2021–2027, ennen kuin komissio julkaisee asiaankuuluvan hakemuspyynnön vähintään kuusi vuotta ennen nimitysvuotta.
 (6)Sen vuoksi päätöstä N:o 445/2014/EU olisi muutettava,
 OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Muutetaan päätös N:o 445/2014/EU seuraavasti:
 1) Muutetaan 3 artikla seuraavasti:
 a) korvataan 2 kohta seuraavasti:
 ”2. Nimityksen haltijakaupunkien lukumäärä tiettynä vuonna, jäljempänä ’nimitysvuosi’, on korkeintaan kolme.
 Nimitys annetaan kunakin vuonna enintään yhdelle kaupungille kummastakin liitteessä olevassa kalenterissa, jäljempänä ’kalenteri’, esitetystä jäsenvaltiosta sekä asiaankuuluvina vuosina yhtä EFTA/ETA-maan, ehdokasmaan ja mahdollisen ehdokkaan kaupunkia, tai unioniin 5 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti liittyvän maan kaupunkia.”;
 b) Korvataan 4 kohta seuraavasti:
 ”4. Luova Eurooppa -ohjelmaan tai myöhempiin unionin kulttuuriohjelmiin 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna hakemuspyynnön julkaisupäivänä osallistuvat EFTA/ETA-maiden, ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokkaiden kaupungit voivat hakea nimitystä yhdeksi vuodeksi osallistumalla kalenterin mukaisesti kolmen vuoden välein järjestettävään avoimeen kilpailuun.
 EFTA/ETA-maiden, ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden kaupungeilla on kuitenkin oikeus osallistua vain yhteen kilpailuun vuosina 2020–2033.
 Kukin EFTA/ETA-maa, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas voi saada nimityksen ainoastaan kerran vuosina 2020–2033.”;
 2) Muutetaan 10 artikla seuraavasti:
 a) korvataan otsikko seuraavasti:
 ”Esivalinta ja valinta EFTA/ETA-maissa, ehdokasmaissa ja mahdollisissa ehdokkaissa”;
 b) korvataan 1 kohta seuraavasti:
 ”1. Komissio vastaa kilpailun järjestämisestä kaupunkien välillä EFTA/ETA-maissa, ehdokasmaissa ja mahdollisissa ehdokkaissa.”;
 c) korvataan 6 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
 ”6. Raati laatii esivalinnan läpäisseiden ehdokaskaupunkien hakemuksista raportin, jossa on suositus enintään yhden yhdessä EFTA/ETA-maassa, ehdokasmaassa tai mahdollisessa ehdokkaassa sijaitsevan kaupungin nimeämisestä.”;
 3) korvataan 11 artiklan 2 kohta seuraavasti:
 ”2. Kun on kyse EFTA/ETA-maista, ehdokasmaista ja mahdollisista ehdokkaista, komissio nimeää asiaankuuluvina vuosina yhden kaupungin nimityksen haltijakaupungiksi asiantuntijaraadin valintaraportin sisältämien suositusten pohjalta ja ilmoittaa viimeistään neljä vuotta ennen nimitysvuotta kyseisestä nimeämisestä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle.”;
 4) Muutetaan 13 artikla seuraavasti:
 a) korvataan 2 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
 ”Asianomainen EFTA/ETA-maa, jäsenvaltio, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas voi nimetä tarkkailijan osallistumaan näihin kokouksiin.”;
 b) korvataan 3 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
 ”Raati toimittaa seurantaraporttinsa komissiolle sekä nimetyille kaupungeille ja asianomaiselle jäsenvaltiolle, EFTA/ETA-maalle, ehdokasmaalle tai mahdolliselle ehdokkaalle.”;
 5) Korvataan liite tämän päätöksen liitteellä.
 2 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
 Tehty Brysselissä
 Euroopan parlamentin puolesta
 Neuvoston puolesta
 Puhemies
 Puheenjohtaja
 (1)
 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 445/2014/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, Euroopan kulttuuripääkaupunkeja koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 ja päätöksen N:o 1622/2006/EY kumoamisesta (EUVL L 132, 3.5.2014, s. 1).
 (2)
 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1622/2006/EY, tehty 24 päivänä lokakuuta 2006, Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumaa koskevasta yhteisön toiminnasta vuosina 2007–2019 (EUVL L 304, 3.11.2006, s. 1).
 (3)
 Analyysi kuulemisen tuloksista:
 http://ec.europa.eu/programmes/creative-europe/actions/documents/ecoc/consultation-analysis-results_en.pdf
 (4)
 EUVL C , , s. .
 (5)
 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 445/2014/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, Euroopan kulttuuripääkaupunkeja koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 ja päätöksen N:o 1622/2006/EY kumoamisesta (EUVL L 132, 3.5. 2014, s. 1).
 ---documentbreak---
 EUROOPAN KOMISSIO
 Bryssel 17.6.2016
 COM(2016) 400 final
 LIITE
 Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtuman perustamista koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 annetun päätöksen N:o 445/2014/EU muuttamisesta
 LIITE
 Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtuman perustamista koskevasta unionin toiminnasta vuosiksi 2020–2033 annetun päätöksen N:o 445/2014/EU muuttamisesta
 KALENTERI
 2020
 Kroatia
 Irlanti
 2021
 Romania
 Kreikka
 Ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas
 2022
 Liettua
 Luxemburg
 2023
 Unkari
 Yhdistynyt kuningaskunta
 2024
 Viro
 Itävalta
 EFTA/ETA-maa, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas
 1
 2025
 Slovenia
 Saksa
 2026
 Slovakia
 Suomi
 2027
 Latvia
 Portugali
 2028
 Tšekki
 Ranska
 EFTA/ETA-maa, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas
 2029
 Puola
 Ruotsi
 2030
 Kypros
 Belgia
 EFTA/ETA-maa, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas
 2031
 Malta
 Espanja
 2032
 Bulgaria
 Tanska
 2033
 Alankomaat
 Italia
 EFTA/ETA-maa, ehdokasmaa tai mahdollinen ehdokas
 (1)
 Edellyttäen, että tämä päätös tulee voimaan ennen kuin vuoden 2024 kilpailun hakemuspyyntö on määrä julkaista eli kuusi vuotta ennen nimitysvuotta.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 20.7.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 255/9
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EU-ŠVÝCARSKO č. 1/2018,
 ze dne 3. července 2018,
 kterým se mění přílohy a protokoly Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přímém pojištění jiném než životním a stanoví, že domovské právní předpisy smluvních stran jsou slučitelné s uvedenou dohodou
 (2018/C 255/04)
 SMÍŠENÝ VÝBOR EU-ŠVÝCARSKO,
 s ohledem na článek 39 a čl. 40 odst. 3 Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přímém pojištění jiném než životním (1) (dále jen „dohoda“),
 s ohledem na rozhodnutí Smíšeného výboru ES-Švýcarsko č. 1/2001 ze dne 18. července 2001, kterým se mění přílohy a protokoly Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přímém pojištění jiném než životním a stanoví, že domovské právní předpisy smluvních stran jsou slučitelné s uvedenou dohodou (2),
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 K Evropské unii (dále jen „Unie“) přistoupily nové členské státy a jejich přistoupení vyžaduje určité technické změny přílohy III dohody.
 (2)
 Některé právní akty přijaté Unií a Švýcarskem mezi 18. červencem 2001 a 3. července 2018 vyžadují změnu příloh a protokolů dohody.
 (3)
 Po přezkoumání některé právní akty přijaté Švýcarskem změnu dohody nevyžadují,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V návaznosti na právní akty přijaté Unií a Švýcarskem mezi mezi 18. červencem 2001 a 3. července 2018 a s cílem zohlednit přistoupení nových člensých států k Unii se dohoda mění takto:
 1)
 seznam přípustných právních forem v části B přílohy III dohody se nahrazuje seznamem v části A přílohy III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (3);
 2)
 protokol č. 1 k dohodě se mění takto:
 a)
 článek 1 se nahrazuje tímto:
 „Článek 1
 Definice míry solventnosti
 Míra solventnosti podniků, jejichž sídlo se nachází na území Unie, je solventnostní kapitálový požadavek uvedený v článcích 100 a 101 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (*1).
 Míra solventnosti podniků, jejichž sídlo se nachází na území Švýcarské konfederace, je cílový kapitál („Zielkapital“), který je spolu se souvisejícími pojmy, jako jsou oceňování aktiv a závazků a rizikový kapitál („Risikotragendes Kapital“) švýcarského testu solventnosti (SST), definován v zákonu o dohledu nad pojišťovnami („Versicherungsaufsichtsgesetz“) (*2) a v nařízení o dohledu nad pojišťovnami („Aufsichtsverordnung“) (*3).
 (*1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1)."
 (*2) Versicherungsaufsichtsgesetz (AS 2005 5269) v platném znění ze dne 19. června 2015 (AS 2015 5339)."
 (*3) Aufsichtsverordnung (AS 2005 5305) v platném znění ze dne 25. listopadu 2015 (AS 2015 5413).“,"
 b)
 článek 2 se zrušuje,
 c)
 článek 3 se nahrazuje tímto:
 „Článek 3
 Definice garančního fondu
 Garanční fond podniků, jejichž sídlo se nachází na území Unie, je minimální kapitálový požadavek uvedený v článcích 128 a 129 směrnice 2009/138/ES.
 Garanční fond podniků, jejichž sídlo se nachází na území Švýcarské konfederace, je minimální kapitál (nejnižší intervenční úroveň) ve švýcarském testu solventnosti.“
 d)
 článek 4 se zrušuje;
 3)
 odstavec 2.3 protokolu č. 3 k dohodě se nahrazuje tímto:
 „2.3.
 Pokud jde o ekvivalent částek vyjádřených v eurech ve švýcarských francích, stanoví se pro účely této dohody směnný kurz 1 EUR - 1,14 CHF.“
 Článek 2
 S dohodou jsou slučitelné tyto právní akty Unie:
 —
 směrnice 2009/138/ES,
 —
 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 17. ledna 2015 (4),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/460 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 20. března 2015 (5),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/461 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 20. března 2015 (6),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/462 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 20. března 2015 (7);
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/498 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 25. března 2015 (8),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/499 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 25. března 2015 (9),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/500 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 25. března 2015 (10);
 —
 rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/1602 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 24. září 2015 (11),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2011 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015 (12),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2012 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015 (13);
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2013 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015 (14),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2014 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015 (15),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2015 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015 (16),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2016 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015 (17);
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2017 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. listopadu 2015 (18);
 —
 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2290 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 9. prosince 2015 (19);
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2450 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 31. prosince 2015 (20),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2451 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 31. prosince 2015 (21);
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2452 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 31. prosince 2015 (22),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/165 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 9. února 2016 (23),
 —
 rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/309 ve znění zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie dne 4. března 2016 (24),
 —
 rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/310 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 4. března 2016 (25),
 —
 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/467 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 1. dubna 2016 (26);
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/869 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 3. června 2016 (27),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1376 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 18. srpna 2016 (28),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1630 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 10. září 2016 (29),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1800 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. října 2016 (30),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1868 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 21. října 2016 (31),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1976 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 16. listopadu 2016 (32),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/309 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 28. února 2017 (33),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/812 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 18. května 2017 (34),
 —
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1421 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 14. září 2017 (35);
 —
 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/1542 ve znění vyhlášeném v Úředním věstníku Evropské unie dne 14. září 2017 (36).
 S dohodou jsou slučitelné tyto právní akty Švýcarské konfederace:
 —
 zákon o dohledu nad pojišťovnami (37),
 —
 nařízení o dohledu nad pojišťovnami (38).
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne 3. července 2018.
 Za smíšený výbor
 předsedkyně
 Nathalie BERGER
 (1) Úř. věst. L 205, 27.6.1991, s. 3; AS 1992 1894.
 (2) Úř. věst. L 291, 8.11.2001, s. 52; AS 2002 3056.
 (3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1).
 (4) Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 ze dne 10. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (Úř. věst. L 12, 17.1.2015, s. 1).
 (5) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/460 ze dne 19. března 2015 o schvalování interního modelu, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postup pro schvalování interního modelu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 76, 20.3.2015, s. 13).
 (6) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/461 ze dne 19. března 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 76, 20.3.2015, s. 19).
 (7) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/462 ze dne 19. března 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postupy pro povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek, pro spolupráci a výměnu informací mezi orgány dohledu v souvislosti se zvláštními účelovými jednotkami, jakož i pro stanovení formátů a tabulek pro informace, které mají zvláštní účelové jednotky podávat v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 76, 20.3.2015, s. 23).
 (8) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/498 ze dne 24. března 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postup schválení použití parametrů specifických pro pojišťovny nebo zajišťovny ze strany orgánu dohledu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 79, 25.3.2015, s. 8).
 (9) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/499 ze dne 24. března 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postupy, které mají být použity pro udělování schválení ze strany orgánů dohledu k použití položek doplňkového kapitálu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/(Úř. věst. L 79, 25.3.2015, s. 12).
 (10) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/500 ze dne 24. března 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postupy, které mají být použity pro schvalování žádosti o uplatnění vyrovnávací úpravy ze strany orgánů dohledu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 79, 25.3.2015, s. 18).
 (11) Rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/1602 ze dne 5. června 2015 o rovnocennosti solventnostních a obezřetnostních režimů pro pojišťovny a zajišťovny platných ve Švýcarsku na základě čl. 172 odst. 2, čl. 227 odst. 4 a čl. 260 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 95).
 (12) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2011 ze dne 11. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o seznamy regionálních vlád a místních orgánů, u kterých se s expozicemi zachází jako s expozicemi vůči centrální vládě v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 3).
 (13) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2012 ze dne 11. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postupy pro rozhodování o uložení, výpočtu a zrušení navýšení kapitálového požadavku v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 5).
 (14) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2013 ze dne 11. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o standardní odchylky u systémů vyrovnávání zdravotních rizik v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 9).
 (15) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2014 ze dne 11. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postupy a šablony pro předkládání informací orgánu dohledu nad skupinou a pro výměnu informací mezi orgány dohledu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 11).
 (16) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2015 ze dne 11. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy týkající se postupů pro posuzování externích úvěrových hodnocení v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 16).
 (17) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2016 ze dne 11. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o akciový index pro symetrickou úpravu standardního akciového kapitálového požadavku v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 18).
 (18) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2017 ze dne 11. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o upravené faktory k výpočtu kapitálového požadavku k měnovému riziku v případě měn vázaných na euro v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 21).
 (19) Rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2290 ze dne 5. června 2015 o dočasné rovnocennosti solventnostních režimů platných v Austrálii, na Bermudách, v Brazílii, Kanadě, Mexiku a Spojených státech amerických, které platí pro pojišťovny a zajišťovny se sídlem v těchto zemích (Úř. věst. L 323, 9.12.2015, s. 22).
 (20) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2450 ze dne 2. prosince 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o šablony pro předkládání informací orgánům dohledu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 347, 31.12.2015, s. 1).
 (21) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2451 ze dne 2. prosince 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o šablony a struktury zveřejňování specifických informací orgány dohledu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 347, 31.12.2015, s. 1224).
 (22) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2452 ze dne 2. prosince 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postupy, formáty a šablony ve zprávě o solventnosti a finanční situaci v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 347, 31.12.2015, s. 1285).
 (23) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/165 ze dne 5. února 2016, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 1. ledna do 30. března 2016 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Solventnost II) (Úř. věst. L 32, 9.2.2016, s. 31).
 (24) Rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/309 ze dne 26. listopadu 2015 o rovnocennosti režimu dohledu nad pojišťovnami a zajišťovnami platného na Bermudách s režimem stanoveným ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES a o změně rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2290 (Úř. věst. L 58, 4.3.2016, s. 50).
 (25) Rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/310 ze dne 26. listopadu 2015 o rovnocennosti solventnostního režimu pro pojišťovny a zajišťovny platného v Japonsku s režimem stanoveným ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 58, 4.3.2016, s. 55).
 (26) Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/467 ze dne 30. září 2015, kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35, pokud jde o výpočet regulatorních kapitálových požadavků pro několik tříd aktiv pojišťoven a zajišťoven (Úř. věst. L 85, 1.4.2016, s. 6).
 (27) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/869 ze dne 27. května 2016, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 31. března do 29. června 2016 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Úř. věst. L 147, 3.6.2016, s. 1).
 (28) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1376 ze dne 8. srpna 2016, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 30. června do 29. září 2016 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Úř. věst. L 224, 18.8.2016, s. 1).
 (29) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1630 ze dne 9. září 2016, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postupy k uplatnění přechodného opatření na podmodul akciového rizika v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 243, 10.9.2016, s. 1).
 (30) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1800 ze dne 11. října 2016, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o přidělování úvěrových hodnocení od externích ratingových agentur podle stupnice úvěrového hodnocení v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 275, 12.10.2016, s. 19).
 (31) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1868 ze dne 20. října 2016, kterým se mění a opravuje prováděcí nařízení (EU) 2015/2450, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o šablony pro předkládání informací orgánům dohledu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Úř. věst. L 286, 21.10.2016, s. 35).
 (32) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1976 ze dne 10. listopadu 2016, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 30. září do 30. prosince 2016 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Úř. věst. L 309, 16.11.2016, s. 1).
 (33) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/309 ze dne 23. února 2017, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 31. prosince 2016 do 30. března 2017 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Úř. věst. L 53, 28.2.2017, s. 1).
 (34) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/812 ze dne 15. května 2017, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 31. března do 29. června 2017 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Úř. věst. L 126, 18.5.2017, s. 1).
 (35) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1421 ze dne 2. srpna 2017, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 30. června do 29. září 2017 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím (Úř. věst. L 204, 5.8.2017, s. 7).
 (36) Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/1542 ze dne 8. června 2017, kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35, pokud jde o výpočet regulatorních kapitálových požadavků pro některé třídy aktiv pojišťoven a zajišťoven (infrastrukturní společnosti) (Úř. věst. L 236, 14.9.2017, s. 14).
 (37) Versicherungsaufsichtsgesetz (AS 2005 5269) ve znění ze dne 19. června 2015 (AS 2015 5339), SR 961.01.
 (38) Aufsichtsverordnung (AS 2005 5305) ve znění ze dne 25. listopadu 2015 (AS 2015 5413).


text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 21996A0607(01)
 Oficiālais Vēstnesis L 136 , 07/06/1996 Lpp. 0029 - 0036
 Sadarbības nolīgumsstarp Eiropas Kopienu un Vjetnamas Sociālistisko RepublikuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,no vienas puses, unVJETNAMAS VALDĪBA,no otras puses,ATBALSTOT tirdzniecības un sadarbības paplašināšanos, kas notika pēc attiecību normalizēšanas 1990. gada novembrī starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, turpmāk tekstā "Kopiena", un Vjetnamas Sociālistisko Republiku, no otras puses, turpmāk tekstā Vjetnama;ATZĪSTOT turpmākās saišu stiprināšanas nozīmību un Kopienas un Vjetnamas attiecību uzlabošanos;APSTIPRINOT nozīmīgumu, ko Kopiena un Vjetnama piešķir cilvēktiesību, demokrātijas principu un Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtos minēto principu ievērošanai, kā arī valsts neatkarības un suverenitātes ievērošanai;ATZĪSTOT pasākumus, ko Vjetnama ir veikusi, lai normalizētu gan reģionālās, gan starptautiskās attiecības ar visiem tās partneriem un uzsvērtu tos sadarbības pasākumus, kas varētu veicināt reģionālās sadarbības procesu;ATZĪSTOT visu valstu atbildību saskaņā ar starptautiskiem pamatprincipiem un praksēm, pieņemot atpakaļ tos pilsoņus, kas dažādu iemeslu dēļ ir atstājuši savu valsti;ŅEMOT VĒRĀ jaunas nozīmīgas iespējas tekstilpreču un apģērbu tirdzniecībai ar divpusēju līgumtiesību un saistību starpniecību starp Kopienu un Vjetnamu;PATIESI VĒLOTIES stiprināt, padziļināt un paplašināt attiecības jomās, kas interesē abas puses, uz līdztiesības, nediskriminācijas, abpusēja labuma un savstarpīguma pamata,ATZĪSTOT Vjetnamas ekonomikas reformas procesa pozitīvās sekas, nodrošināt pāreju uz tirgus ekonomiku un saistības turpināt šo procesu;VĒLOTIES radīt labvēlīgus nosacījumus noturīgai attīstībai un tirdzniecības diversifikācijai starp Kopienu un Vjetnamu,ŅEMOT VĒRĀ vajadzību atbalstīt principus un prakses, kas veicina brīvu un netraucētu divvirzienu tirdzniecību stabilā caurskatāmā un nediskriminējošā veidā, ņemot vērā katras puses dažādus ekonomiskos nosacījumus;ŅEMOT VĒRĀ vajadzību izveidot labvēlīgus nosacījumus tiešiem ieguldījumiem;ŅEMOT VĒRĀ vajadzību atbalstīt Vjetnamas centienus sasniegt noturīgu ekonomisku attīstību un uzlabot nabadzīgākas iedzīvotāju daļas dzīves apstākļus;APSVEROT nozīmīgumu, ko Kopiena un Vjetnama piešķīrusi vides aizsardzībai pasaules un vietējā līmenī un noturīgai dabas resursu izmantošanai, un atzīstot saistību starp vidi un attīstību,IR NOLĒMUŠAS noslēgt šo nolīgumu, un tālab pilnvaro:EIROPAS SAVIENĪBAS PADOMIHavjeru Solanu Madariagu [Javier SOLANA MADARIAGA],Spānijas Karalistes ārlietu ministru,Eiropas Kopienu Padomes pašreizējo priekšsēdētāju;Manuelu Marinu [Manuel MARÍN],Eiropas Kopienu Komisijas priekšsēdētāja vietnieku;VJETNAMAS VALDĪBU,Ngujenu Man Kamu [NGUYEN MANH CAM],Vjetnamas Sociālās Republikas ārlietu ministru,KAS, iepazinušies ar pārējo pilnvarām, atzinuši tās par likumīgām un spēkā esošām,IR VIENOJUŠIES PAR TURPMĀKO.1. pantsPrincipsCilvēktiesību un demokrātijas principu ievērošana ir Pušu sadarbības un šā nolīguma noteikumu pamats un būtiska nolīguma sastāvdaļa.2. pantsMērķiŠā nolīguma galvenie mērķi ir:1) nodrošināt nosacījumus un veicināt abu abpusēji ieinteresētu Pušu tirdzniecības un ieguldījumu palielināšanos un attīstību, ņemot vērā to attiecīgās ekonomikas stāvokļus;2) atbalstīt noturīgu ekonomikas attīstību Vjetnamā un uzlabot nabadzīgās iedzīvotāju daļas dzīves apstākļus;3) pastiprināt abpusēji ieinteresētu Pušu ekonomisko sadarbību, tostarp atbalstu Vjetnamas valdības centieniem pārveidot tās ekonomiku un pāriet uz tirgus ekonomiku;4) atbalstīt vides aizsardzību un dabas resursu noturīgu apsaimniekošanu.3. pantsVislielākās labvēlības režīmsKopiena un Vjetnama piešķir viena otrai vislielākās labvēlības režīmu tirdzniecībā saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (VVTT) noteikumiem.Šī panta noteikumus nepiemēro preferencēm, ko piešķir katra Puse, saskaņā ar vienošanos, ar ko izveidota muitas savienība, brīvā tirdzniecības zona vai preferenču piemērošanas zona.4. pantsTirdzniecība un tirdznieciskā sadarbība1. Puses apņemas vislielākajā mērā attīstīt un paplašināt tirdzniecisko apmaiņu un uzlabot pieeju tirgum, ņemot vērā to attiecīgās ekonomikas stāvokli.2. Puses saskaņā ar saviem attiecīgajiem normatīviem aktiem apņēmušās īstenot politiku, ar kuru paredzēts uzlabot produktu pieejas noteikumus katras puses tirgum. Šajā sakarā, tās piešķir viena otrai visizdevīgākos importa un eksporta nosacījumus un vienojas izskatīt veidus un līdzekļus tirdzniecības šķēršļu, sevišķi beztarifu šķēršļu, likvidēšanai, ņemot vērā pušu dažādās sistēmas un jau paveikto starptautisko organizāciju darbu šajā jomā.3. Šī panta 1. un 2. punkta noteikumi neierobežo pušu tiesības piemērot pasākumus, kas ir vajadzīgi to drošības pamatinterešu aizsardzībai vai iedzīvotāju veselības vai tikumības aizsardzībai un vides un dzīvnieku vai augu dzīvības un veselības aizsardzībai. Attiecībā uz minēto, šādus pasākumus nepiemēro tirdzniecībā kā patvaļīgas vai nepamatotas diskriminācijas vai slēptas ierobežošanas līdzekļus.4. Puses vienojas veicināt informācijas apmaiņu par savstarpēji izdevīgām tirgus iespējām un rīkot apspriedes par tarifu, beztarifu, pakalpojumu, veselības, drošības vai ar vidi saistīto pasākumu jautājumiem un tehniskām prasībām. Kā daļa no pušu ekonomiskās sadarbības šajās jomās notiek mācību programmas.5. Puses vienojas uzlabot sadarbību muitas lietās starp to attiecīgām iestādēm, īpaši attiecībā uz profesionālas apmācības iespēju, muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu un muitas noteikumu pārkāpumu novēršanu, izmeklēšanu un pārvarēšanu.6. Puses vienojas apspriesties par jebkuru domstarpību, kas var rasties saistībā ar tirdzniecību vai ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem.5. pantsInvestīcijasPuses veicina savstarpēji izdevīgu ieguldījumu pieaugumu, izveidojot ieguldījumiem labvēlīgu vidi, tostarp labākus nosacījumus kapitāla pārvedumiem un informācijas par ieguldījumu iespējām apmaiņai. Vajadzības gadījumā Puses jo īpaši atbalstīs Eiropas Savienības dalībvalstu un Vjetnamas nolīgumus par ieguldījumu veicināšanu un aizsardzību, pamatojoties uz nediskriminācijas un savstarpības principiem.6. pantsIntelektuālā īpašuma tiesības1. Ciktāl to atļauj Pušu kompetences, noteikumi un politikas, tās veiks šādas darbības:a) uzlabos nosacījumus intelektuālā, rūpnieciskā un komerciālā īpašuma tiesību atbilstošai un efektīvai aizsardzībai un nostiprināšanai saskaņā ar augstākiem starptautiskiem standartiem;b) sadarbosies, lai sasniegtu šos mērķus, vajadzības gadījumā arī izmantojot tehnisko palīdzību.2. Puses vienojas, ka tās izvairīsies no diskriminējošas attieksmes attiecībā uz intelektuālā īpašuma tiesībām un, ja vajadzīgs, tās iesaistīsies apspriedēs, ja radīsies problēmas, kas ietekmē tirdzniecības attiecības.7. pantsEkonomiskā sadarbība1. Ievērojot kopīgās interese un saskaņā ar savām attiecīgajām politikām un mērķiem, Puses apņemas veicināt ekonomisko sadarbību, aptverot iespējami daudz jomas, lai sekmētu savu attiecīgo ekonomiku paplašināšanos un attīstības vajadzības.2. Puses vienojas, ka ekonomiskā sadarbība ietver trīs plašas darbības jomas:a) Vjetnamas ekonomiskās vides uzlabošana, veicinot piekļuvi Kopienas zinātībai un tehnoloģijai;b) sakaru veicināšana starp uzņēmējiem un citu pasākumu veicināšana, kas paredzēti sekmēt komerciālo apmaiņu un tiešos ieguldījumus;c) savstarpējās izpratnes palielināšana par pušu attiecīgo ekonomisko un sociālo vidi kā efektīvas sadarbības pamatu.3. Šajās jomās konkrētie mērķi ir:a) palīdzēt Vjetnamai tās centienos pāriet uz tirgus ekonomiku un tādā veidā uzlabot ekonomisko un uzņēmējdarbības vidi;b) veicināt sadarbību starp to attiecīgajām tautsaimniecības nozarēm, īpaši starp privātiem sektoriem.4. Puses, savu finanšu līdzekļu un attiecīgo procedūru robežās, kopīgi noteiks savstarpēji izdevīgas ekonomiskās sadarbības programmu un darbību jomas un prioritātes.8. pantsZinātne un tehnikaSaskaņā ar Pušu kopīgām interesēm un to stratēģiju mērķiem šajā jomā, Puses veicina sadarbību zinātnes un tehnoloģijas jomā, tostarp tādās praktiskās jomās kā standartu un kvalitātes kontrole ar nolūku:a) veicināt zinātības, tehnoloģijas nodošanu un informācijas un pieredzes izplatīšanu;b) radīt ekonomikas, rūpniecības un tirdzniecības turpmākas sadarbības iespējas.9. pantsSadarbība attīstības jomā1. Kopiena atzīst, ka Vjetnamai ir nepieciešama palīdzība attīstības jomā, un tā ir gatava pastiprināt savu sadarbību nodrošinot šādu palīdzību ar īpašu projektu un programmu palīdzību saskaņā ar prioritātēm, kas izklāstītas Regulā (EEK) Nr. 443/92, lai sekmētu Vjetnamas centienus un stratēģijas sasniegt noturīgu ekonomikas attīstību un tautas sociālo attīstību.2. Projekti un programmas attiecas uz nabadzīgāko iedzīvotāju daļu, tostarp apgabaliem, kas pieņem pilsoņus, kas atgriežas savā valstī, un sociālās un ekonomiskās infrastruktūras attīstību. Īpašu uzmanību pievērsīs līdzsvarotai lauksaimniecības attīstībai ar mērķa grupu piedalīšanos. Sadarbība šajā jomā ietvers arī nodarbinātības veicināšanu lauku pilsētiņās, kā arī sievietes lomas veicināšanu attīstībā ar attiecīgu uzsvaru uz to izglītību un ģimenes labklājību.3. Īpašu uzmanību pievērsīs darbībām, kas vērstas uz reģionālās ekonomikas integrācijas uzlabošanu Vjetnamā.4. Sadarbība attīstības jomā pievērsīsies savstarpēji saskaņotām prioritātēm un nodrošinās projektu un programmu efektivitāti un ilgtspējību.10. pantsReģionālā sadarbība1. Saskaņā ar savstarpēju vienošanos Pušu sadarbību šajā jomā var paplašināt līdz darbībām, ko veic sadarbības ietvaros ar citām Dienvidaustrumu Āzijas reģiona valstīm, neierobežojot katras puses tiesības sadarboties ar citām partnervalstīm šajā reģionā.2. Īpašu uzmanību pievērš:a) reģionu iekšējās tirdzniecības veicināšanai;b) reģionālo projektu un iniciatīvu atbalstam;c) pētījumiem, kas veicina reģionālās saites un saziņu.11. pantsSadarbība vides jomā1. Puses atzīst, ka vides aizsardzība ir neatņemama sadarbības ekonomikas un attīstības jomā sastāvdaļa. Turklāt tās uzsver to, cik nozīmīgi ir vides un noturīgas attīstības jautājumu, un apstiprina savu vēlmi izveidot sadarbību vides aizsardzībā un uzlabošanā, īpašu uzmanību pievēršot ūdens, augsnes un gaisa piesārņojumam, erozijai, mežu izciršanai un dabas resursu noturīgai attīstībai, ņemot vērā starptautiskos forumos paveikto darbu.2. Īpašu uzmanību pievērš:a) dabisko mežu aizsardzībai un saglabāšanai, kā arī noturīgai apsaimniekošana;b) enerģētikas/vides savienojuma nozīmīgumam;c) lauku enerģētikas problēmu praktiskiem risinājumiem;d) pilsētvides aizsardzībai;e) rūpnieciska piesārņojuma novēršanai;f) jūras vides un tās ekosistēmas aizsardzībai;g) centrālo un vietējo vides aģentūru pārvaldības jaudas palielināšanai.12. pantsInformācija un sakariPuses sadarbosies informācijas un sakaru jomā, lai izveidotu labāku savstarpēju sapratni un stiprinātu saiknes starp šiem abiem reģioniem.13. pantsNarkomānijas kontrole1. Puses, saskaņā ar to atbilstošo kompetenci, apstiprina savu lēmumu palielināt politiku un to pasākumu efektivitāti, kas vērsti uz visa veida narkotiku un psihotropo vielu ražošanas un izplatīšanas novēršanu, kā arī samazināt un novērst narkomāniju, ņemot vērā starptautisko organizāciju veikumu šajā jomā.2. Pušu sadarbību veido:a) apmācība, izglītības, veselības veicināšanas un narkomānu reabilitācijas projekti, to skaitā projekti narkomānu reintegrācijai darba un sociālajā vidē;b) pasākumi alternatīvu ekonomikas iespēju veicināšanai;c) tehniskā, finanšu un administratīvā palīdzība veicot monitoringu par prekursoru tirdzniecību un narkomānijas novēršanu, ārstēšanu un samazināšanu;d) tehniska palīdzība un apmācība naudas atmazgāšanas novēršanā;e) attiecīgas informācijas apmaiņa.14. pantsApvienotā komisija1. Puses apņemas izveidot Apvienoto komisiju, kuras uzdevumi ir:a) nodrošināt šī nolīguma pareizo darbību un īstenošanu, kā arī dialogu starp divām pusēm;b) sniegt piemērotus ieteikumus šā nolīguma mērķu veicināšanai;c) izveidot prioritātes attiecībā uz iespējamām darbībām nolīguma mērķu sasniegšanai.2. Apvienotā komisija sastāv no abu pušu pārstāvjiem augstāko amatpersonu līmenī. Apvienotā komisija parasti sanāk reizi gadā pārmaiņus Briselē vai Hanojā un dienā, kas noteikta pēc savstarpējas vienošanās. Pusēm vienojoties, var rīkot ārkārtas sanāksmes.3. Apvienotā komisija var izveidot specializētas apakšgrupas, kas palīdzēs izpildīt komisijas uzdevumus un koordinēs projektu un programmu formulēšanu un īstenošanu nolīguma ietvaros.4. Apvienotās komisijas sanāksmju darba kārtību nosaka pēc pušu vienošanās.5. Puses vienojas, ka Apvienotās komisijas uzdevums ir arī nodrošināt jebkāda sektorāla nolīguma pareizu darbību, kas ir jau noslēgts vai var tikt noslēgts starp Kopienu un Vjetnamu.6. Apvienotās komisijas organizatorisku struktūru un darbības noteikumus nosaka pēc abu pušu vienošanās.15. pantsAttīstība nākotnē1. Puses, savstarpēji vienojoties, var uzlabot šo nolīgumu, lai veicinātu un papildinātu sadarbības līmeni, noslēdzot vienošanās par konkrētām nozarēm vai pasākumiem.2. Šā nolīguma ietvaros jebkura no pusēm var izvirzīt ierosinājumus sadarbības jomas paplašināšanai, ņemot vērā tā piemērošanas laikā gūto pieredzi.16. pantsCiti nolīgumiNeierobežojot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu attiecīgos noteikumus, ne šis nolīgums, ne pasākumi, kas veikti saskaņā ar šo nolīgumu, nekādā veidā neietekmē Eiropas Savienības dalībvalstu tiesības veikt divpusējus pasākumus ar Vjetnamu ekonomiskās sadarbības jomā vai attiecīgā gadījumā noslēgt jaunus ekonomiskās sadarbības nolīgumus ar Vjetnamu.17. pantsAtvieglojumiLai veicinātu sadarbību šī nolīguma ietvaros, Vjetnamas iestādes piešķir Kopienas amatpersonām un ekspertiem garantijas un atvieglojumus, kas nepieciešami viņu uzdevumu veikšanai. Sīki izstrādātus noteikumus noteiks atsevišķā vēstuļu apmaiņā.18. pantsTeritoriālā piemērošanaŠo nolīgumu piemēro, no vienas puses, teritorijās, uz kurām attiecas Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgums, un saskaņā ar līguma nosacījumiem, un, no otras puses, Vjetnamas teritorijā.19. pantsPielikumiŠim nolīgumam pievienotie pielikumi ir tā neatņemama sastāvdaļa.20. pantsStāšanās spēkā un atjaunošana1. Šis nolīgums stājas spēkā tā mēneša pirmajā dienā, kas ir nākamais pēc dienas, kad puses paziņo viena otrai, ka ir pabeigtas procedūras, kas vajadzīgas, lai tas stātos spēkā.2. Šis nolīgums ir noslēgts uz pieciem gadiem. To atjauno automātiski katru gadu, ja vien kāda no pusēm to nedenonsē sešus mēnešus pirms termiņa beigām.21. pantsAutentiskie tekstiŠo nolīgumu sastāda divos eksemplāros angļu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, itāļu, portugāļu, somu, spāņu, vācu, zviedru un vjetnamiešu valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.+++++ TIFF +++++En fe de lo cual, los abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.Til bekræftelse heraf har undertegnede underskrevet denne aftale.Zu Urkund dessen haben die Unterzeichneten dieses Abkommen unterschrieben.Σε πίστωση των ανωτέρω, οι υπογράφοντες έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα συμφωνία.In witness whereof the undersigned have signed this Agreement.En foi de quoi, les soussignés ont apposé leur signature au bas du présent accord.In fede di che, i sottoscritti hanno firmato il presente accordo.Ten blijke waarvan de ondergetekenden hun handtekening onder deze Overeenkomst hebben gesteld.Em fé do que, os abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente acordo.Tämän vakuudeksi alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.Som bekräftelse på detta har undertecknade befullmäktigade ombud undertecknat detta avtalet.Hecho en Bruselas, el diecisiete de julio de mil novecientos noventa y cinco.Udfærdiget i Bruxelles, den syttende juli nitten hundrede og femoghalvfems.Geschehen zu Brüssel am siebzehnten Juli neunzehnhundertfünfundneunzig.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα εφτά Ιουλίου χίλια εννιακόσια ενενήντα πέντε.Done at Brussels on the seventeenth day of July in the year one thousand nine hundred and ninety-five.Fait à Bruxelles, le dix-sept juillet mil neuf cent quatre-vingt-quinze.Fatto a Bruxelles, addì diciassette luglio millenovecentonovantacinque.Gedaan te Brussel, de zeventiende juli negentienhonderd vijfennegentig.Feito em Bruxelas, em dezassete de Julho de mil novecentos e noventa e cinco.Tehty Brysselissä seitsemäntenätoista päivänä heinäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäviisi.Som skedde i Bryssel den sjuttonde juli nittonhundranittiofem.+++++ TIFF +++++Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------I PIELIKUMSEiropas Kopienas deklarācijasEiropas Kopienas deklarācija par piekto apsvērumu sadarbības nolīguma preambulāSaskaņā ar saviem sadarbības attīstības projektiem un attiecīgos gadījumos Eiropas Kopiena dara zināmu savu vēlmi apsvērt iespēju veicināt Vjetnamas pilsoņu, kas atgriežas savā valstī, ekonomisko reintegrāciju.--------------------------------------------------II PIELIKUMSEiropas Kopienas un Vjetnamas valdības kopīgā deklarācijaPuses vienojas par nolīguma mērķi, ka "intelektuālais, rūpnieciskais un komerciālais īpašums" jo īpaši ietver autortiesības (arī datoru programmatūru) un blakustiesības, preču zīmes un pakalpojumu zīmes, tiesības attiecībā uz ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, rūpniecisko dizainu, patentiem, integrālo shēmu tipogrāfiju, kā arī nepieejamas informācijas aizsardzību un aizsardzību pret negodīgu konkurenci.--------------------------------------------------III PIELIKUMSVjetnamas Sociālistiskās Republikas deklarācijaVjetnamas Sociālistiskās Republikas valdība apliecina, ka, lai nodrošinātu sakārtotas repatriācijas principus drošības un cieņas pilnos apstākļos, Vjetnamas pilsoņu repatriācija tiks veikta, pamatojoties uz savstarpēju vienošanos starp Vjetnamu un attiecīgo valsti, un saskaņā ar starptautiski pieņemtām praksēm un 1989. gada Visaptverošu rīcības plānu (VRP), ar starptautiskas sabiedrības finansiālo palīdzību.--------------------------------------------------


type: other

text:
Beskatning af godtgørelse efter erhvervsuddanelsesloven
 afsagt tirsdag den 4. februar 2020
 Sag BS-29056/2019-HJR
 I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 15. afdeling den 4. juni 2019 (BS-8524/2017-OLR).
 I pådømmelsen har deltaget fem dommere: Thomas Rørdam, Henrik Waaben, Oliver Talevski, Lars Apostoli og Jørgen Steen Sørensen.
 Appellanten, HK Danmark som mandatar for A, har gentaget sin påstand og subsidiært nedlagt påstand om, at indstævnte, Skatteministeriet, skal anerkende, at A ikke er skattepligtig af en af Højesteret fastsat andel af godtgørelsen.
 Som anført i bemærkningerne om retsgrundlag i landsrettens dom blev bestemmelsen i ligningslovens § 7 U indsat ved lov nr. 955 af 20. december 1999 om ændring af ligningsloven, pensionsbeskatningsloven og skattekontrolloven.
 Ændringsloven bygger på forslag til lov om ændring af bl.a. ligningsloven (Folketingstidende 1999-2000, tillæg A, lovforslag nr. L 88).
 Under lovforslagets behandling i Folketinget stillede Folketingets Skatteudvalg bl.a. følgende spørgsmål til skatteministeren (lovforslag nr. L 88 – bilag 13):
 ”Ministeren bedes redegøre for, hvilken anden lovgivning der bliver berørt af den foreslåede ændring af reglerne om den skattemæssige behandling af fratrædelsesgodtgørelser og lignende udbetalinger. Det vil sige, hvilke personer, der i henhold til anden lovgivning, eksempelvis funktionærloven, har krav på godtgørelse, og som på grund af lovforslaget vil få udbetalt et mindre beløb.”
 I skatteministerens besvarelse af spørgsmålet anføres (lovforslag nr. L 88 – bilag 27):
 ”Ifølge praksis er udbetalinger, der af den hidtidige arbejdsgiver udredes i umiddelbar forbindelse med og direkte som følge af fratræden eller en væsentlig ændring af ansættelsen, blevet anset for at være fratrædelsesgodtgørelser. De foreslåede ændringer ændrer ikke ved denne praksis.
 Det betyder, at bl.a. følgende godtgørelser er omfattet af de foreslåede lovændringer - godtgørelser efter funktionærlovens § 2 a for opsigelse eller uberettiget bortvisning efter uafbrudt beskæftigelse i samme virksomhed i 12, 15 eller 18 år,
 - godtgørelser efter funktionærlovens § 2 b for opsigelse uden rimelig grund eller ved uberettiget bortvisning efter funktionærens fyldte 18. år og efter mindst 1 års uafbrudt beskæftigelse i samme virksomhed, der overstiger den løn som funktionæren har ret til i opsigelsesperioden,
 - godtgørelser for afskedigelse på grund af arbejdstagers krav om ligebehandling efter § 9 i ligebehandlingsloven i det omfang godtgørelsen ikke træder i stedet for løn, - godtgørelser efter § 4 a i lov om beskyttelse mod afskedigelse på grund af foreningsforhold i det omfang godtgørelsen ikke træder i stedet for løn”
 HK Danmark som mandatar for A har supplerende anført navnlig, at det allerede i den sag, der blev afgjort ved Højesterets dom af 6. marts 2014 (UfR 2014.1708), blev gjort gældende, at der forelå tort. Synspunkter om tort fremgår også af dissensen i Landsskatterettens kendelse i den efterfølgende skatteretlige sag.
 Selv om ligningslovens § 7 U er bredt formuleret, har den karakter af en undtagelsesregel. Det er både i skattemyndighedernes praksis og i retspraksis fastslået, at bestemmelsen ikke gælder, hvis godtgørelsen kompenserer for tortlignende forhold. Tabet af uddannelsesgode indebar en krænkelse af As ære og person, og den kompensation, som Højesteret tilkendte hende ved dommen i 2014, dækkede et ideelt og tortlignende tab.
 Den subsidiære påstand er nedlagt for det tilfælde, at Højesteret finder, at det anførte kun gælder for dele af den tilkendte godtgørelse.
 For Højesteret frafaldes anbringendet om, at godtgørelsen ikke er ydet i forbindelse med As fratræden.
 Skatteministeriet har supplerende anført navnlig, at der ikke i den foreliggende sag er tale om omstændigheder, der kan begrunde, at fratrædelsesgodtgørelsen ikke skal anses for omfattet af ligningslovens § 7 U.
 Godtgørelser, der kompenserer for tort, jf. erstatningsansvarslovens § 26, er ikke omfattet af bestemmelsen i ligningsloven. Den godtgørelse, som Højesteret ved dommen af 6. marts 2014 tilkendte A, havde imidlertid ikke karakter af tortgodtgørelse. Det ville kræve, at der ved ophævelsen af uddannelsesaftalen var sket en integritetskrænkelse af betydelig grovhed, og dette er ikke tilfældet.
 Godtgørelsen i sagen er derimod kompensation for en række forhold som følge af, at uddannelsesaftalen uberettiget blev ophævet, herunder indtægtstab, manglende eller forsinket uddannelse, forstyrrelse af forhold og mistet selvagtelse. Mistet selvagtelse kompenseres der også for ved f.eks. godtgørelser efter funktionærlovens § 2 b, og sådanne godtgørelser er utvivlsomt omfattet af ligningslovens § 7 U.
 Ved Højesterets dom af 6. marts 2014 (UfR 2014.1708) blev A efter erhvervsuddannelseslovens § 65, stk. 1, tilkendt en godtgørelse på 15.000 kr. for uberettiget ophævelse af hendes uddannelsesaftale. Sagen angår, om denne godtgørelse er omfattet af ligningslovens § 7 U.
 Ligningslovens § 7 U omfatter ”godtgørelser ... der ydes i forbindelse med en medarbejders fratræden af stilling...”. Det fremgår af bestemmelsens forarbejder, at den bl.a. omfatter godtgørelser efter funktionærlovens § 2 b.
 Om godtgørelser efter funktionærlovens § 2 b er det ved Højesterets dom af 19. februar 2018 (UfR 2018.1766) fastslået, at de i det væsentlige kompenserer for samme forhold som godtgørelser efter erhvervsuddannelseslovens § 65, stk. 1.
 Højesteret tiltræder derfor, at godtgørelser efter § 65, stk. 1, ydet som følge af ophævelse af en uddannelsesaftale skal stilles på samme måde efter ligningslovens § 7 U som godtgørelser efter bl.a. funktionærlovens § 2 b.
 Det anførte indebærer, at de nævnte godtgørelser efter erhvervsuddannelseslovens § 65 som det klare udgangspunkt skal anses for omfattet af ligningslovens § 7 U.
 Det fremgår af dommen af 6. marts 2014, at den godtgørelse, som blev tilkendt A, havde karakter af kompensation for bl.a. den forstyrrelse af forhold og mistet selvagtelse, der skyldtes ophævelsen af hendes uddannelsesaftale. Højesteret finder, at der ikke herved er tale om en retsstridig krænkelse af As frihed, fred, ære eller person, jf. princippet i erstatningsansvarslovens § 26.
 Der er herefter ikke grundlag for at fravige det anførte udgangspunkt, og godtgørelsen må i sin helhed anses for omfattet af ligningslovens § 7 U. Højesteret stadfæster derfor dommen.
 I sagsomkostninger for Højesteret skal HK Danmark som mandatar for A betale 30.000 kr. til Skatteministeriet.
 Andre domme indenfor ansættelsesretten