text:
 21.5.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 125/15
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/787
 af 19. maj 2015
 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af acesulfamkalium med oprindelse i Folkerepublikken Kina og acesulfamkalium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som indgår i visse præparater og/eller blandinger
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 7, stk. 4,
 efter høring af medlemsstaterne, og
 ud fra følgende betragtninger:
 1. SAGSFORLØB
 1.1. Indledning
 (1)
 Den 4. september 2014 indledte Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en antidumpingundersøgelse vedrørende import til Unionen af acesulfamkalium med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»det pågældende land« eller »Kina«) og acesulfamkalium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som indgår i visse præparater og/eller blandinger. Kommissionen indledte undersøgelsen på grundlag af artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (»grundforordningen«) og offentliggjorde en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
 (2) (»indledningsmeddelelsen«).
 (2)
 Kommissionen indledte undersøgelsen som følge af en klage, der blev indgivet den 22. juli 2014 af Nutrinova Nutrition Specialties & Food Ingredients GmbH (»klageren«), som er den eneste producent af acesulfamkalium (eller »Ace K«) i Unionen. Klageren tegner sig dermed for den samlede EU-produktion af Ace K. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for dumping og deraf følgende væsentlig skade, som var tilstrækkelige til at berettige indledningen af undersøgelsen.
 1.2. Interesserede parter
 (3)
 I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen interesserede parter til at kontakte den for at deltage i undersøgelsen. Endvidere underrettede Kommissionen specifikt klageren, de kendte eksporterende producenter og de kinesiske myndigheder, de kendte importører og brugere samt en række forhandlere og sammenslutninger, som den vidste, var berørt af indledningen af undersøgelsen, og opfordrede dem til at deltage.
 (4)
 De interesserede parter havde mulighed for at fremsætte bemærkninger til indledningen af undersøgelsen og for at anmode om en høring med Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer.
 1.3. Producenter i analogt land
 (5)
 I indledningsmeddelelsen informerede Kommissionen de interesserede parter om, at ud fra oplysningerne i klagen fremstilles den pågældende vare, så vidt vides, udelukkende i Unionen og Kina. De interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Der er ikke fremkommet sådanne bemærkninger.
 (6)
 Ikke desto mindre kontaktede Kommissionen alle de ni tredjelande, som Eurostat-statistikkerne viste, eksporterede varer til Unionen med de samme KN-koder som den pågældende vare. Kommissionen bad om deres hjælp til at finde frem til Ace K-producenter og/eller -producentsammenslutninger. Der var imidlertid ingen af de kontaktede tredjelande, der kendte til producenter af Ace K. Der blev således ikke fundet nogen producenter af Ace K ud over de allerede nævnte i Unionen og i det pågældende land.
 1.4. Stikprøveudtagning
 (7)
 I indledningsmeddelelsen anførte Kommissionen, at den eventuelt ville udtage en stikprøve af de interesserede parter i henhold til grundforordningens artikel 17.
 (a) Stikprøveudtagning af importører
 (8)
 For at afgøre, om det var nødvendigt at tage stikprøver og i bekræftende fald at udtage dem, bad Kommissionen en række ikke forretningsmæssigt forbundne importører om at indsende de oplysninger, der var angivet i indledningsmeddelelsen.
 (9)
 Da den kun modtog få svar, besluttede Kommissionen, at stikprøveudtagning ikke var nødvendig.
 (b) Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina
 (10)
 For at afgøre om det var nødvendigt at tage stikprøver og i bekræftende fald at udtage dem bad Kommissionen alle kendte eksporterende producenter i Kina om at indsende de oplysninger, der var angivet i indledningsmeddelelsen. Kommissionen anmodede desuden Kinas faste repræsentation ved Den Europæiske Union om at finde frem til og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
 (11)
 Fire eksporterende producenter i det pågældende land afgav de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. En af disse eksporterende producenter solgte ikke noget til Unionen i undersøgelsesperioden. Denne producent kunne derfor ikke undersøges, og antallet af samarbejdsvillige virksomheder blev således reduceret til tre. I undersøgelsesperioden kom hele importen til Unionen af den pågældende vare fra disse tre producenter. I betragtning af det lave antal berørte parter besluttede Kommissionen, at stikprøveudtagning ikke var nødvendig.
 1.5. Ansøgningsformularer til markedsøkonomisk behandling
 (12)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), sendte Kommissionen ansøgningsskemaer vedrørende markedsøkonomisk behandling til de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter i det pågældende land. Ingen af de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter indsendte ansøgninger om markedsøkonomisk behandling.
 1.6. Besvarelser af spørgeskemaet
 (13)
 Kommissionen sendte spørgeskemaer til EU-producenten, de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter i det pågældende land og alle ikke forretningsmæssigt forbundne importører og brugere, som havde vist interesse for undersøgelsen.
 (14)
 Kommissionen modtog besvarelser fra EU-producenten, de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter i det pågældende land, tre ikke forretningsmæssigt forbundne importører og én bruger.
 1.7. Kontrolbesøg
 (15)
 Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for foreløbigt at kunne afgøre, om der var tale om dumping og deraf følgende skade, og om Unionens interesser blev berørt. Der blev gennemført kontrolbesøg i henhold til grundforordningens artikel 16 hos følgende virksomheder:
 EU-producent
 —
 Nutrinova Nutrition Specialties & Food Ingredients GmbH, Frankfurt, Tyskland.
 Importører
 —
 RFI Food Ingredients Handelsgesellschaft mbH, Düsseldorf, Tyskland
 —
 Brenntag Holding GmbH, Mülheim an der Ruhr, Tyskland
 —
 The Ingredient House Llc., Skillman, New Jersey, USA.
 Brugere
 —
 The Wrigley Company Limited, Plymouth, Det Forenede Kongerige
 Eksporterende producenter i det pågældende land
 —
 Anhui Jinhe Industrial Co., Ltd., amtet Lai'an, Kina
 —
 Suzhou Hope Technology Co., Ltd., Zhangjiagang, Kina
 —
 Anhui Vitasweet Food Ingredient Co., Ltd., Suzhou og Liyang, Kina.
 1.8. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
 (16)
 Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. juli 2013 til 30. juni 2014 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra januar 2011 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
 2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
 2.1. Den pågældende vare
 (17)
 Den pågældende vare er acesulfamkalium (kaliumsalt af 6-methyl-1,2,3-oxathiazin-4(3H)-on-2,2-dioxid; CAS-nr. 55589-62-3) med oprindelse i Kina og acesulfamkalium med oprindelse i Kina, som indgår i præparater og/eller blandinger, som også omfatter andre sødestoffer og/eller vand (den undersøgte vare), i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2106 90 92, ex 2106 90 98, ex 2934 99 90 (Taric-kode 2934999021), ex 3824 90 92, ex 3824 90 93 og ex 3824 90 96 (den pågældende vare). Acesulfamkalium benævnes ofte også Acesulfam K eller Ace K.
 (18)
 Ace K anvendes som syntetisk sødestof i en lang række produkter, f.eks. i fødevarer, drikkevarer og lægemidler.
 2.2. Samme vare
 (19)
 Det blev vurderet, at det Ace K, som fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, havde de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og grundlæggende blev anvendt på samme måde som Ace K fremstillet i det pågældende land og solgt til eksport til Unionen. De to kategorier af varer anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
 3. DUMPING
 3.1. Markedsøkonomisk behandling
 (20)
 I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), fastsætter Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1-6, i nævnte forordning for de eksporterende producenter i Kina, som opfylder kriterierne i nævnte forordnings artikel 2, stk. 7, litra c), og derfor kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling.
 (21)
 Som nævnt i betragtning 12 var der dog ingen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der anmodede om markedsøkonomisk behandling.
 3.2. Normal værdi
 (22)
 I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), skal den normale værdi fastsættes på grundlag af prisen i et egnet tredjeland med markedsøkonomi (»referencelandet«) eller på grundlag af prisen ved eksport fra et sådant tredjeland til andre lande, herunder Unionen, eller, hvor dette ikke er muligt, på ethvert andet rimeligt grundlag, herunder den pris, der faktisk er betalt eller skal betales i Unionen for samme vare, om nødvendigt justeret for at indregne en rimelig fortjenstmargen.
 (23)
 I mangel af et tredje referenceland blev den normale værdi, jf. betragtning 6, baseret på de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales i Unionen for samme vare. EU-producentens salg af disse varetyper blev i undersøgelsesperioden sammenholdt med de kinesiske samarbejdsvillige producenters salg af tilsvarende varer på EU-markedet. EU-producentens salg til uafhængige kunder blev vurderet som repræsentativt både set som en andel af den samlede eksport af den pågældende vare og for hver enkelt varetype. EU-producentens salg af disse varetyper var fortjenstgivende. Den normale værdi svarede til deres gennemsnitlige EU-salgspris.
 3.3. Eksportpris
 (24)
 De samarbejdsvillige eksporterende producenter eksporterede til Unionen direkte til uafhængige kunder. Derfor blev eksportprisen den pris, der faktisk blev betalt eller skulle betales for den pågældende vare, når den blev solgt med henblik på eksport til Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
 3.4. Sammenligning
 (25)
 Kommissionen sammenlignede den normale værdi og eksportprisen hos de samarbejdsvillige eksporterende producenter på grundlag af priserne ab fabrik.
 (26)
 I tilfælde hvor det var begrundet i ønsket om at sikre en rimelig sammenligning, justerede Kommissionen den normale værdi og/eller eksportprisen for forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
 (27)
 Navnlig har Kommissionen foretaget en justering for forskelle i handelsled, da det blev fastslået, at den eneste EU-producent primært solgte til brugere, mens de kinesiske producenter hovedsagelig solgte til forhandlere. Derudover har Kommissionen efter modtagelse af flere bemærkninger foretaget en justering for kvalitetsforskellen og markedsopfattelsen af denne forskel mellem det kinesiske Ace K og EU-producentens Ace K. Endelig er den normale værdi blevet justeret for visse ekstraordinære forsknings- og udviklingsudgifter og markedsføringsomkostninger, som EU-producenten havde afholdt i løbet af undersøgelsesperioden. Disse udgifter er behandlet nærmere i betragtning 67.
 3.5. Dumpingmargener
 (28)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, sammenlignede Kommissionen for hver af de samarbejdsvillige eksporterende producenter den vejede gennemsnitlige eksportpris pr. varetype med den vejede gennemsnitlige normale værdi.
 (29)
 På dette grundlag udgør de midlertidige vejede gennemsnitlige dumpingmargener følgende i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
 Virksomhed
 Midlertidig dumpingmargen
 Anhui Jinhe Industrial Co., Ltd.
 97,8 %
 Suzhou Hope Technology Co., Ltd.
 89,1 %
 Anhui Vitasweet Food Ingredient Co., Ltd.
 37,4 %
 (30)
 For alle andre eksporterende producenter i det pågældende land beregnede Kommissionen dumpingmargenen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Med henblik på dette fastsatte Kommissionen de eksporterende producenters grad af samarbejde. Graden af samarbejde er de samarbejdende eksporterende producenters eksport til Unionen udtrykt som en andel af den samlede eksport — jf. Eurostats importstatistikker — fra det pågældende land til Unionen.
 (31)
 I dette tilfælde er graden af samarbejde høj, da eksporten fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter til Unionen udgør den samlede eksport til Unionen i undersøgelsesperioden. På denne baggrund besluttede Kommissionen at fastsætte restdumpingmargenen til niveauet for den samarbejdsvillige virksomhed, der havde den højeste dumpingmargen.
 (32)
 Den midlertidige restdumpingmargen, udtrykt som en procent af cif-prisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, er derfor 97,8 %:
 Virksomhed
 Midlertidig dumpingmargen
 Anhui Jinhe Industrial Co., Ltd.
 97,8 %
 Suzhou Hope Technology Co., Ltd.
 89,1 %
 Anhui Vitasweet Food Ingredient Co., Ltd.
 37,4 %
 Alle andre virksomheder
 97,8 %
 4. SKADE
 4.1. Indledende bemærkning
 (33)
 Analysen vedrører kun én virksomhed. Af denne grund er de fleste indikatorer for at sikre fortroligheden angivet i indeks- eller intervalform.
 4.2. Definition af EU-erhvervsgrenen og EU-produktionen
 (34)
 Samme vare blev i undersøgelsesperioden fremstillet af én EU-producent, som udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.
 4.3. EU-forbruget
 (35)
 Kommissionen har fastsat EU-forbruget på grundlag af oplysninger fra EU-erhvervsgrenen, den kinesiske eksportstatistik og oplysninger fra de kinesiske eksporterende producenter. Data fra Eurostat var ikke egnet til dette formål, fordi den pågældende vare importeres under flere KN-koder sammen med mange andre produkter. Da der ikke fremstilles Ace K i nogen tredjelande, var al importen til Unionen fra Kina.
 (36)
 EU-forbruget udviklede sig således:
 Tabel 1
 EU-forbruget (i ton)
 2011
 2012
 2013
 Undersøgelsesperioden
 Samlet forbrug i EU — Indeks
 100
 104
 110
 104
 Kilde: Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen, de samarbejdsvillige kinesiske producenter og kinesiske eksportstatistikker
 (37)
 Forbruget af Ace K i EU steg med ca. 4 % i den betragtede periode, angiveligt som følge af en fremgang i efterspørgslen efter sukkerfrie produkter i Unionen. I det sidste år af den betragtede periode var der et fald i forbruget på grund af øget konkurrence, hvilket skyldtes markedsføringen af andre (nye) sødestoffer. Imidlertid lader dette fald til at være af midlertidig karakter, og der er ingen klar dokumentation for, at efterspørgslen efter Ace K vil falde yderligere i de kommende år.
 4.4. Import fra Kina
 4.4.1. Mængde og markedsandel for importen fra Kina
 (38)
 Kommissionen fastsatte importmængden fra Kina på grundlag af de kinesiske eksportstatistikker, som blev krydstjekket med data fra de tre eksporterende producenter fra Kina, der tilsammen tegner sig for den samlede eksport af den pågældende vare i undersøgelsesperioden.
 (39)
 Importen til Unionen og Kinas markedsandel udviklede sig som følger:
 Tabel 2
 Importmængde (i ton) og markedsandel
 2011
 2012
 2013
 Undersøgelsesperioden
 Import fra Kina
 1 612
 1 816
 2 051
 1 831
 Markedsandel for importen fra Kina— Indeks
 100
 108
 115
 110
 Kilde: Oplysninger fra samarbejdsvillige kinesiske producenter og kinesiske eksportstatistikker
 (40)
 Mængden af import fra Kina voksede med 14 % i den betragtede periode. I samme periode steg markedsandelen for importen fra Kina desuden med 10 % og nåede i undersøgelsesperioden op på 65 %-80 %.
 4.4.2. Priser på importen fra Kina og prisunderbud
 (41)
 Kommissionen har beregnet importpriserne på grundlag af data fra de samarbejdsvillige kinesiske producenter. Den vejede gennemsnitlige cif-pris i euro pr. kg for import til Unionen fra Kina udviklede sig således:
 Tabel 3
 Cif-priserne på import fra Kina (EUR/kg)
 2011
 2012
 2013
 Undersøgelsesperioden
 Vejede gennemsnitlige importpriser
 5,71
 5,11
 4,30
 3,99
 Indeks
 100
 90
 75
 70
 Kilde: Oplysninger fra samarbejdsvillige kinesiske producenter og kinesiske eksportstatistikker
 (42)
 De gennemsnitlige priser på importen fra Kina faldt konstant i den betragtede periode, og den samlede reduktion var i denne periode på 30 %.
 (43)
 Kommissionen fastsatte prisunderbuddet i undersøgelsesperioden ved at sammenligne:
 a)
 den eneste EU-producents vejede gennemsnitlige salgspriser, justeret til ab fabrik, for de varetyper, der blev eksporteret til Unionen af de kinesiske eksporterende producenter, ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet og
 b)
 de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for importen fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis (dvs. inklusive omkostninger, forsikringer og fragt) med passende justeringer for told (6,5 %) og omkostninger efter importen.
 (44)
 EU-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige pris blev af de samme grunde, som er nævnt i betragtning 27 ovenfor, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for import fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter for transaktioner i samme handelsled, efter fradrag af nedslag og rabatter og efter justering af EU-erhvervsgrenens pris for kvalitetsforskelle og markedets opfattelse af denne forskel samt for udgifter til forskning, udvikling og markedsføring. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af EU-producentens omsætning i undersøgelsesperioden. Kommissionens beregning viste en vejet gennemsnitlig underbudsmargen på mellem 18 % og 45 % på EU-markedet for import fra Kina.
 4.5. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
 4.5.1. Generelle bemærkninger
 (45)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af virkningerne af dumpingimporten på EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde en indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode. Ved fastlæggelsen af skaden sondrede Kommissionen ikke mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer, fordi den eneste EU-producent udgjorde hele EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1. Kommissionen evaluerede de økonomiske indikatorer ud fra oplysningerne om denne eneste EU-producent. Dataene blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
 (46)
 De økonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, størrelse af dumpingmargenen og genrejsning efter tidligere dumping, gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital. De analyseres således:
 4.5.2. Skadesindikatorer
 4.5.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
 (47)
 Den samlede produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse i EU udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 4
 Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
 2011
 2012
 2013
 Undersøgelsesperioden
 Produktionsmængde — Indeks
 100
 81
 70
 69
 Produktionskapacitet — Indeks
 100
 100
 100
 100
 Kapacitetsudnyttelse — Indeks
 100
 81
 70
 69
 Kilde: Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
 (48)
 EU-erhvervsgrenens produktion faldt konstant, og den samlede reduktion var på 31 %. Faktisk lukkede EU-producenten i den betragtede periode i stigende omfang produktionsanlægget ned for at nedbringe omkostningerne. I undersøgelsesperioden var fabrikken af denne grund i alt lukket ned i fire måneder.
 (49)
 EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet forblev uændret i den betragtede periode, da mange omkostninger er faste, uanset kapaciteten. Derfor faldt kapacitetsudnyttelsen i takt med produktionen.
 4.5.2.2. Salgsmængde og markedsandel
 (50)
 EU-erhvervsgrenens salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder og dens markedsandel udviklede sig i negativ retning i den betragtede periode:
 Tabel 5
 Salgsmængde og markedsandel
 2011
 2012
 2013
 Undersøgelsesperioden
 Salgsmængde på EU-markedet — Indeks
 100
 89
 82
 87
 Markedsandel — Indeks
 100
 86
 74
 84
 Kilde: Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
 (51)
 I den betragtede periode faldt EU-producentens salg samlet med 13 %, selv om forbruget steg i denne periode. Denne negative tendens omfatter en periode med en lille fremgang i salget fra 2013 til undersøgelsesperioden, som kun kunne opnås på grund af aftaler med salgspriser, der yderligere underminerede EU-erhvervsgrenens levedygtighed.
 (52)
 EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt også, nemlig med 16 %, i løbet af den betragtede periode, både fordi nogle kunder skiftede leverandør, og fordi nogle kunder med to leverandører øgede deres andel af køb fra Kina.
 4.5.2.3. Vækst
 (53)
 Det er klart, at EU-erhvervsgrenens vækst var negativ i betragtning af ovennævnte fald i markedsandel og det stigende forbrug, der er omtalt i betragtning 37.
 4.5.2.4. Beskæftigelse
 (54)
 Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 6
 Beskæftigelse og produktivitet
 2011
 2012
 2013
 Undersøgelsesperioden
 Antal ansatte — Indeks
 100
 103
 82
 82
 Produktion i ton pr. ansat — Indeks
 100
 87
 100
 106
 Kilde: Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
 (55)
 Fra 2011 til udgangen af undersøgelsesperioden reducerede EU-erhvervsgrenen sit personale med næsten en femtedel som følge af faldet i produktionen og de midlertidige nedlukninger. Produktiviteten steg svagt med 6 % i den samme periode på grund af nedgangen i antallet af ansatte.
 4.5.2.5. Arbejdskraftomkostninger
 (56)
 EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 7
 Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
 2011
 2012
 2013
 Undersøgelsesperioden
 Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat — Indeks
 100
 103
 111
 115
 Kilde: Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
 (57)
 EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat steg med 15 % i den betragtede periode, fordi der skulle betales fratrædelsesgodtgørelser som følge af personalereduktionen (jf. betragtning 54). Desuden skete der angiveligt en stigning i lønsatserne inden for den kemiske sektor.
 4.5.2.6. Dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
 (58)
 Alle dumpingmargenerne var betydelige (jf. betragtning 29 ovenfor). Virkningen af de faktiske dumpingmargeners størrelse på EU-erhvervsgrenen var væsentlig i betragtning af mængden af og priserne på importen fra Kina.
 (59)
 Dette var den første antidumpingundersøgelse vedrørende den pågældende vare. Der fandtes derfor ikke data, der kunne bruges til at vurdere virkningen af eventuel tidligere dumping.
 4.5.2.7. Priser og faktorer, som påvirker priserne
 (60)
 De vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser hos EU-producenten ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig således:
 Tabel 8
 Salgspriser i Unionen
 2011
 2012
 2013
 Undersøgelsesperioden
 Gennemsnitlig salgspris i Unionen — Indeks
 100
 94
 94
 88
 Produktionsomkostninger pr. enhed — Indeks
 100
 106
 117
 119
 Kilde: Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
 (61)
 EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris for den samme vare faldt med 12 % i den betragtede periode, delvis som følge af en stærkt negativ tendens i de gennemsnitlige priser på import fra Kina (jf. betragtning 42).
 (62)
 EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige produktionsomkostninger steg med 19 %. Dette skyldtes hovedsagelig de faste omkostningers større indvirkning på den faldende produktions- og salgsmængde og en stigning i råvarepriserne.
 4.5.2.8. Lagerbeholdninger
 (63)
 EU-erhvervsgrenens lagerbeholdning udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 9
 Lagerbeholdning
 2011
 2012
 2013
 Undersøgelsesperioden
 Slutlagre — Indeks
 100
 98
 89
 94
 Slutlagre i procent af produktionen — Indeks
 100
 121
 126
 135
 Kilde: Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
 (64)
 Selv om slutlagrene blev nedbragt i den betragtede periode som følge af midlertidige nedlukninger af produktionsanlægget for at reducere omkostningerne (jf. betragtning 48), voksede slutlagrene i procent af produktionen.
 4.5.2.9. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at tilvejebringe kapital
 (65)
 EU-producentens rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 10
 Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
 2011
 2012
 2013
 Undersøgelsesperioden
 Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder — Indeks
 100
 74
 48
 26
 Likviditet — indekstal
 100
 85
 75
 78
 Investeringer — Indeks
 100
 51
 48
 34
 Investeringsafkast — Indeks
 100
 68
 44
 25
 Kilde: Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
 (66)
 Kommissionen beregnede EU-erhvervsgrenens rentabilitet som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. Ved beregning af rentabiliteten fratrak Kommissionen de indberettede omkostninger alle de forsknings- og udviklingsomkostninger og markedsføringsudgifter, som den anså for at være af ekstraordinær karakter, som det også er nævnt i betragtning 27 ovenfor. Uden dette fradrag ville EU-erhvervsgrenens forretning have været tabsgivende i undersøgelsesperioden. Ligesom rentabiliteten faldt også nettolikviditeten, investeringerne og investeringsafkastet.
 (67)
 EU-erhvervsgrenen hævdede, at de fratrukne forsknings- og udviklingsomkostninger og markedsføringsudgifter var normale, løbende omkostninger, der var knyttet til den pågældende vare. I forbindelse med undersøgelsen blev det dog konkluderet, at disse omkostninger vedrørte en ny vare, om end det var en vare, der faldt ind under varedækningen i denne undersøgelse. Disse ekstraordinære og høje omkostninger ville ikke opstå i et normalt eller repræsentativt år for EU-erhvervsgrenen. Dertil kommer, at disse omkostninger angår forskning, udvikling og markedsføring vedrørende en vare, som ikke blev solgt i betydelige mængder på EU-markedet i den betragtede periode.
 (68)
 Selv når man ser bort fra de ovennævnte omkostninger, faldt EU-producentens rentabilitet markant og konsekvent i den betragtede periode. Kommissionen fandt, at rentabilitetsniveauet i undersøgelsesperioden og udviklingen i rentabiliteten var til skade på grund af det klare og betydelige fald, der er beskrevet ovenfor.
 (69)
 Det store fald i rentabiliteten skyldtes hovedsagelig støt stigende faste omkostninger pr. ton kombineret med dalende produktion og salg. Samtidig faldt gennemsnitspriserne entydigt, hvilket gjorde det umuligt for EU-erhvervsgrenen at opretholde fortjenesten, og dermed faldt rentabiliteten drastisk. Som vist i tabel 10 ovenfor fulgte de andre resultatindikatorer samme tendens som afkastet af omsætningen.
 (70)
 Nettolikviditeten er et udtryk for EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter. Udtrykt som indekstal udviklede tendensen for nettolikviditeten sig i negativ retning i den betragtede periode og faldt med 22 % som følge af nedgangen i rentabiliteten.
 (71)
 EU-erhvervsgrenens investeringer faldt endnu mere markant. Omfanget af investeringer i undersøgelsesperioden var kun ca. en tredjedel af omfanget i 2011. Hvad angår beregning af rentabiliteten, blev investeringer i det nye produkt ikke taget i betragtning.
 (72)
 Investeringsafkastet er fortjenesten udtrykt i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Det faldt kraftigt og konsekvent fra 2011 og indtil undersøgelsesperioden, nemlig med ca. 75 %.
 (73)
 Da den eneste EU-producent er en del af en international koncern, gav den udtryk for, at dens evne til at rejse kapital hidtil ikke var blevet påvirket af ovennævnte udvikling. Den slog dog under sagsforløbet fast, at den nuværende situation var uholdbar.
 4.5.3. Konklusion vedrørende skade
 (74)
 Der blev konstateret betydelige negative tendenser inden for følgende økonomiske indikatorer: Produktion, kapacitetsudnyttelse, markedsandel, beskæftigelse, salgsmængde og salgspriser på EU-markedet. Lagerbeholdningen (i procent af produktionen) voksede, selv om den faldt i absolutte tal. Virkningen af konstant faldende salgspriser kombineret med en generelt faldende salgsmængde har været markant, og det har medført et betydeligt fald i markedsandelen, rentabiliteten, afkastet af investeringerne og likviditeten.
 (75)
 EU-markedet er domineret af store aktører i fødevare- og drikkevaresektoren, og handlen med dem foregår via årlige aftaler, hvilket betyder, at EU-erhvervsgrenen i denne sektor er særligt følsom over for faldende salg og priser, selv om dette fald kun vedrører et lille antal kunder.
 (76)
 Derimod gik produktiviteten fremad. Imidlertid skyldtes denne udvikling reduktionen i antallet af medarbejdere på grund af nedgang i efterspørgslen og dermed i produktionen, hvilket havde medført, at nogle af de ansatte var blevet overflødige. Set i lyset af dette kan produktivitetsstigningen således ikke siges at være noget positivt.
 (77)
 EU-forbruget voksede også. Imidlertid var EU-erhvervsgrenen ikke i stand til at drage fordel af væksten på grund af det fald i både salgsmængde og salgspriser, som er nævnt ovenfor.
 (78)
 En interesseret part satte spørgsmålstegn ved, om der faktisk forekom skade. Denne part hævdede, at EU-erhvervsgrenens situation i undersøgelsesperioden var normal. Parten påstod, at EU-erhvervsgrenen havde mistet sin patentbeskyttelse og derefter sin dominerende markedsposition. EU-erhvervsgrenen burde derfor nu acceptere et lavere overskud og salg.
 (79)
 Dette argument er ubegrundet. Det primære produktionspatent udløb i 2005 (to mindre patenter udløb før og efter denne dato). Efter udløbet af produktionspatentet i 2005 og længe før den betragtede periode kom nye aktører ind på markedet, dvs. de kinesiske eksporterende producenter, og deres markedstilstedeværelse er gradvist steget siden da. I 2009, dvs. et godt stykke tid inden begyndelsen af den betragtede periode, var EU-erhvervsgrenens markedsandel faldet fra den hidtil dominerende stilling til under 50 %. I 2011 i begyndelsen af den betragtede periode havde markedsandelen for importerede varer fra Kina på EU-markedet i det store og hele allerede oversteget EU-erhvervsgrenens markedsandel. Derfor medførte udløbet af patentbeskyttelsen i 2005 rent faktisk et marked med mere end én aktør.
 (80)
 Dertil kommer, at den skadelige situation er blevet analyseret i den betragtede periode, fra 2011 til 2014, altså fra seks år efter udløbet af produktionspatentet og frem. Udviklingen i de fleste skadesindikatorer i den betragtede periode (fra 2011 til og med undersøgelsesperioden) var særdeles negativ for EU-erhvervsgrenen. Mere specifikt havde den tabt markedsandele og sænket sine salgspriser, den havde oplevet et kraftigt fald i rentabiliteten og de øvrige økonomiske indikatorer, der er omtalt ovenfor, dens produktivitet var gået ned, den havde været nødt til at foretage nedlukninger for at sænke omkostningerne, og den havde ikke fået nogen fordele af det øgede forbrug som forklaret i betragtning 74 ovenfor. En sådan økonomisk situation kan ikke forklares udelukkende ved, at nye aktører får muligheden for at komme ind på markedet som følge af udløbet af patentbeskyttelsen. Under alle omstændigheder kan denne situation ikke anses for at være normal i betydningen bæredygtig og økonomisk sund. For det første udløb produktionspatentet længe inden den betragtede periode, og EU-erhvervsgrenen havde derfor tilstrækkelig tid til at reagere på den manglende beskyttelse. Dertil kommer, at selv om udløbet af patentbeskyttelsen ganske vist kan have medført en vis nedgang i virksomhedens resultater, er niveauet for skadesindikatorerne i selve undersøgelsesperioden meget lavt for en bæredygtig og sund erhvervsgren. Endelig må det bemærkes, at det trods den manglende patentbeskyttelse lykkedes EU-erhvervsgrenen at opretholde en sund økonomisk og finansiel situation indtil 2011.
 (81)
 På dette grundlag må påstanden om, at EU-erhvervsgrenen ikke lider skade, forkastes. Dog skal udløbet af patentbeskyttelsen ses som en yderligere faktor, der har bidraget til den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.
 (82)
 På baggrund af ovenstående konkluderede Kommissionen på nuværende tidspunkt, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
 5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
 (83)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 6, undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten fra det pågældende land forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 7, undersøgte Kommissionen tillige, om andre kendte faktorer samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade. Kommissionen sikrede sig, at eventuel skade forvoldt af andre faktorer end dumpingimporten fra det pågældende land ikke blev tilskrevet dumpingimporten. Disse faktorer er: a) EU-erhvervsgrenens resultater på eksportmarkederne, b) tabet af patentbeskyttelse og c) EU-erhvervsgrenens forretningsstrategi.
 5.1. Dumpingimportens virkninger
 (84)
 EU-erhvervsgrenens forværrede situation i den betragtede periode faldt sammen med stigningen i import til dumpingpriser med oprindelse i Kina. I den betragtede periode steg importen med 14 %, og priserne faldt med 30 %. Dette resulterede i en 10 % stigning i de kinesiske importørers markedsandel. Samtidig mistede EU-erhvervsgrenen markedsandele, salgspriserne blev presset nedad, og salget udviklede sig også negativt.
 (85)
 Især de store underbudsmargener på mellem 18 % og 45 % indikerer yderligere, at dumpingimporten fra det pågældende land udøvede et betydeligt pres på EU-erhvervsgrenens priser.
 (86)
 Faldet i salgsmængden reducerede EU-erhvervsgrenens evne til at dække de faste omkostninger. Lavprisimporten fra det pågældende land gjorde det umuligt for EU-erhvervsgrenen at opretholde fortjenesten, og dermed faldt rentabiliteten drastisk (jf. tabel 10).
 (87)
 EU-erhvervsgrenen og andre interesserede parter hævdede, at de to største kinesiske eksporterende producenter var involveret i en »priskrig« i den betragtede periode, og at der var et forsøg på overtagelse. Faktisk anmodede én af disse samarbejdsvillige eksporterende producenter, Suzhou Hope Technology Co., Ltd, om konkursbeskyttelse efter kinesisk ret i begyndelsen af 2015 lige efter undersøgelsesperioden. Den konsekvente og vedvarende nedadgående udvikling i de to største kinesiske eksportørers priser førte i realiteten til uholdbart lave salgspriser. Disse priser underbød markant EU-erhvervsgrenens priser og bidrog også til at forværre dens situation; dvs. produktionen, kapacitetsudnyttelsen, markedsandelen, beskæftigelsen, salgsmængden og salgspriserne på EU-markedet.
 (88)
 På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen, at EU-erhvervsgrenens forværrede tilstand var sammenfaldende med den markant forøgede import til faldende priser og dumpingpriser, og at denne import var en afgørende årsag til den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt. De eksporterende producenters salgspriser faldt med 30 % i undersøgelsesperioden. Ved løbende at sænke deres enhedssalgspriser i den betragtede periode var producenterne fra det pågældende land i stand til at øge deres markedsandel. I betragtning af det klare tidsmæssige sammenfald mellem dumpingimporten til konstant faldende priser på den ene side og EU-erhvervsgrenens pristryk og tab af salg på den anden, konkluderes det, at dumpingimporten var årsag til den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen.
 5.2. Virkningen af andre faktorer
 5.2.1. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
 (89)
 EU-erhvervsgrenens eksportmængde og gennemsnitlige eksportpriser udviklede sig i den betragtede periode som følger:
 Tabel 11
 EU-erhvervsgrenens eksportresultater
 2011
 2012
 2013
 Undersøgelsesperioden
 Eksportmængde
 Indeks
 100
 87
 75
 72
 Gennemsnitspris
 Indeks
 100
 112
 108
 98
 Kilde: Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
 (90)
 EU-erhvervsgrenens eksportresultater har mængdemæssigt svaret til dens salg på EU-markedet, selv om priserne har været højere udtrykt i euro. Denne forskel i prisudvikling kan delvist tilskrives udviklingen i vekselkursen mellem euro og den amerikanske dollar. Kommissionen konkluderer derfor, at selv om eksportresultaterne også har været negative, kan det ikke forklare den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen på EU-markedet.
 5.2.2. Tab af patentbeskyttelse
 (91)
 Nogle interesserede parter hævdede, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, kunne forklares ved den eneste EU-producents tab af patentbeskyttelsen af Ace K-forretningen. Dette argument er ubegrundet. Som forklaret i betragtning 79 ovenfor kom der nye aktører, dvs. de kinesiske eksporterende producenter, ind på markedet, navnlig efter udløbet af produktionspatentet i 2005, og deres markedstilstedeværelse er gradvist steget siden da. I 2009, dvs. et godt stykke tid inden begyndelsen af den betragtede periode, var EU-erhvervsgrenens markedsandel faldet fra den hidtil dominerende stilling, som skyldtes patentbeskyttelsen, til under 50 %. I 2011 i begyndelsen af den betragtede periode havde markedsandelen for importerede varer fra Kina på EU-markedet i det store og hele oversteget EU-erhvervsgrenens markedsandel. Derfor medførte udløbet af patentbeskyttelsen rent faktisk et marked med mere end én aktør.
 (92)
 Undersøgelsen slog imidlertid fast, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade. Med udgangspunkt i konstateringen af skade, konkluderes det, at EU-erhvervsgrenen indtil 2011 opretholdt en sund økonomisk og finansiel situation, som derefter forværredes; dvs. seks år efter udløbet af produktionspatentet eller efter en tilstrækkelig lang frist til at reagere på udløbet. Det er derfor ubegrundet at hævde, at EU-erhvervsgrenens situation forværredes, fordi der var flere aktører på markedet. EU-erhvervsgrenens situation blev derimod forværret på grund af disse nye aktørers prisstrategi, der førte til den øgede import til uholdbart lave priser og med et betydeligt prisunderbud.
 (93)
 På denne baggrund konkluderer Kommissionen for nuværende, at tabet af patentbeskyttelsen ikke bidrog til den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
 5.2.3. Forretningsstrategi
 5.2.3.1. EU-erhvervsgrenens prisfastsættelse
 (94)
 En interesseret part påstod, at den skade, EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes dens beslutning om at opretholde sin position på EU-markedet som producent af højkvalitetsvarer. Imidlertid var konklusionen på undersøgelsen den modsatte, nemlig at denne strategi havde sikret dens overlevelse. Hvis EU-erhvervsgrenen havde forsøgt at konkurrere på prisen alene, ville det have ført til lukning af dens Ace K-forretning, fordi dumpingimportpriserne var faldet til et uholdbart niveau. At importpriserne var uholdbart lave, bekræftes yderligere af den omstændighed, at den andenstørste eksporterende producent, for hvilken Ace K udgør størstedelen af den samlede omsætning, anmodede om konkursbeskyttelse i henhold til kinesisk ret i begyndelsen af 2015.
 5.2.3.2. Betydelige forsknings- og udviklingsomkostninger og markedsføringsudgifter for EU-erhvervsgrenen
 (95)
 Det blev fremført af en interesseret part, at den skade, EU-erhvervsgrenen led, skyldtes udgifter til en ny vare i den betragtede periode. Det bør bemærkes, at disse udgifter angik forskning, udvikling og markedsføring vedrørende en ny vare, der indeholder Ace K. Imidlertid blev udgifterne til dette nye produkt, som forklaret i betragtning 66, ikke medtaget i skadesanalysen, og derfor kunne konklusionen om væsentlig skade ikke påvirkes af dem.
 (96)
 Det konkluderes derfor, at EU-erhvervsgrenens vedtagne forretningsstrategi ikke bidrog til den væsentlige skade, den led.
 5.3. Konklusion om årsagssammenhæng
 (97)
 Som beskrevet ovenfor er skaden i denne undersøgelse klar og omfattende for de fleste af de nævnte indikatorer. Skaden er klar, både hvad angår volumen (især markedsandel, produktion, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde på EU-markedet og beskæftigelse), pris (gennemsnitlige salgspriser) og resultatindikatorer (rentabilitet, investeringsafkast, investeringer og likviditet). Det er tydeligt, at stigningen i mængden af og markedsandelen for lavprisdumpingimport falder tidsmæssigt sammen med den negative udvikling i EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Mængdeaspektet er det mest udtalte, idet der er en klar sammenhæng mellem den kraftige nedgang i salgs- og produktionsmængderne og den efterfølgende forringelse af de finansielle indikatorer.
 (98)
 Kommissionen skelnede behørigt mellem virkningen af alle kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation og den skadevoldende virkning af dumpingimporten. Kommissionen har ikke fundet andre faktorer, som kunne have bidraget til skaden.
 (99)
 Kommissionen konkluderede derfor, at dumpingimporten har forvoldt den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, og at der ikke var andre faktorer, der kunne ophæve årsagssammenhængen.
 6. UNIONENS INTERESSER
 (100)
 I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 undersøgte Kommissionen, om den kunne konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at vedtage foranstaltninger i dette tilfælde til trods for konstateringen af skadevoldende dumping. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
 6.1. EU-erhvervsgrenens interesser
 (101)
 Undersøgelsen fastslog, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af dumpingimporten fra Kina. Næsten alle skadesindikatorer viste negative tendenser i den betragtede periode, navnlig produktionsmængde, salgsmængde, salgspriser, beskæftigelse, markedsandel og rentabilitet. Der blev også konstateret en nedadgående tendens, hvad angår andre indikatorer for de finansielle resultater, f.eks. likviditet og investeringsafkast.
 (102)
 Det forventes, importpriserne efter indførelsen af foranstaltninger vil stige, og at EU-erhvervsgrenen vil blive delvist fri for det kraftige prispres, som dumpingimporten udøver i øjeblikket. Uden foranstaltninger er der stor sandsynlighed for, at EU-erhvervsgrenens situation forværres yderligere. Det vil formodentlig betyde yderligere tab af salgsmængde og markedsandele, fordi prispresset fra dumpingimporten så vil fortsætte, og EU-erhvervsgrenen vil være tvunget til at sænke priserne endnu mere. Hvis der ikke indføres foranstaltninger, er der samtidig ingen grund til at formode, at prispresset vil forsvinde og ikke følge de tendenser, der blev observeret i den betragtede periode. Det kan ikke udelukkes, at EU-erhvervsgrenen uden foranstaltninger vil blive tvunget til helt at indstille produktionen af Ace K på mellemlang sigt med deraf følgende tab af arbejdspladser i Unionen. Dette vil også gøre EU-markedet afhængigt af import fra Kina.
 (103)
 Derfor konkluderede Kommissionen for nuværende, at det vil være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antidumpingtold.
 6.2. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
 (104)
 Ud af de 25 importører, der blev kontaktet, var der kun tre importører, som indsendte spørgeskemabesvarelser. Deres køb repræsenterer ca. 13 % af den samlede import af Ace K fra Kina. Virksomhederne blev underkastet kontrol på stedet.
 (105)
 Importen af Ace K fra Kina udgjorde mindre end 10 % af disse importørers samlede omsætning i undersøgelsesperioden (i to af tilfældene var det endog mindre end 1 %).
 (106)
 Alle de tre samarbejdsvillige importører hævdede, at indførelsen af told ville have en negativ indvirkning på deres aktiviteter, da det uundgåeligt ville føre til højere priser. En importør fremhævede betydningen for kunderne af at have to leverandører.
 (107)
 En anden importør hævdede, at det ikke er let at erstatte Ace K i allerede markedsførte produkter, der indeholder stoffet. Nye produkter ville blive udviklet med alternative sødestoffer snarere end med den pågældende vare.
 (108)
 Kommissionen fastslog, at importørerne kunne blive påvirket negativt af foranstaltningerne, men kun i meget begrænset omfang. Ace K udgør kun en lille del af importørernes forretning, idet de har en ret stor produktportefølje. Dertil kommer, at indførelsen af foranstaltninger blot vil genoprette den fair konkurrence på EU-markedet, og det er derfor Kommissionens opfattelse, at antidumpingforanstaltninger ikke vil afholde importørerne fra at sælge den pågældende vare i Unionen.
 (109)
 Endelig bør det nævnes, at både importører og brugere har understreget behovet for to forsyningskilder, og Kommissionen regner det for sandsynligt, at foranstaltningerne vil øge muligheden for at benytte to leverandører snarere end forhindre det. Dette skyldes, at uden foranstaltninger vil EU-erhvervsgrenen sandsynligvis blive trængt ud af markedet.
 (110)
 Ud fra de tilgængelige oplysninger er det derfor klart, at indførelse af foranstaltninger vil have en meget begrænset effekt for importørerne, om nogen overhovedet, og at denne effekt helt sikkert vil blive opvejet af de fordele, som foranstaltningerne kan få for EU-erhvervsgrenen.
 6.3. Brugernes interesser
 (111)
 Kommissionen kontaktede ca. 80 brugere af Ace K ved indledningen af undersøgelsen. Kun én bruger indsendte en spørgeskemabesvarelse. De vigtigste brugere tilhører det segment, der fremstiller sukkerfrie fødevarer og drikkevarer samt produkter med reduceret sukkerindhold. Det øvrige Ace K, der sælges på EU-markedet, benyttes i medicinalindustrien til at gøre lægemidler mere velsmagende.
 (112)
 Selv om Ace K anvendes i de fleste af de produkter, som den samarbejdsvillige bruger fremstiller, udgør denne virksomheds køb af stoffet en meget lille del af de samlede produktions- og salgsomkostninger.
 (113)
 Den samarbejdsvillige bruger hævdede, at Ace K er en vigtig komponent i en stor del af virksomhedens færdigvarer, og at stoffet er meget vanskeligt at erstatte uden negativ indvirkning på produktkvaliteten og konkurrenceevnen.
 (114)
 Tre andre brugere, der repræsenterer både store multinationale fødevare- og drikkevareproducenter og mindre, specialiserede medicinalvirksomheder, har ikke udfyldt spørgeskemaet, men har fremsat kommentarer i skriftlige svar. De mente, at hvis der faktisk er tale om dumping, bør det sikres, at EU-erhvervsgrenen kan fortsætte som en levedygtig konkurrent og en pålidelig leverandør af højkvalitetsvarer.
 (115)
 Undersøgelsen viste, at hvad angår omkostninger, er betydningen af Ace K i færdigvarer minimal. Imidlertid er anvendelsen af Ace K, som anført af den samarbejdsvillige bruger, afgørende for produkter, der allerede er på markedet. Det vil ganske vist være muligt at udvikle nye produkter med alternative sødestoffer, men at ændre formuleringen af eksisterende produkter vil være risikabelt og kostbart. Af denne grund er det meget vigtigt for brugerne at have adgang til alternative forsyningskilder.
 (116)
 Denne argumentation blev også fremført af de tre brugere, der indsendte bemærkninger. De understregede, at de ikke ønsker være helt afhængige af kinesisk Ace K med risiko for monopolistiske priser, hvis sektoren bliver koncentreret i Kina.
 (117)
 Som nævnt i betragtning 108 ovenfor er formålet med de foreslåede antidumpingforanstaltninger at genindføre lige konkurrencevilkår, som vil gøre det muligt for både EU-producenter og de kinesiske producenter at forblive på markedet som levedygtige konkurrenter. Brugernes behov for to leverandører vil derfor blive bedre imødekommet, hvis der indføres foranstaltninger, end hvis der ikke gør.
 6.4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
 (118)
 Indførelse af antidumpingforanstaltninger kan forventes at give EU-erhvervsgrenen mulighed for at blive på markedet og derefter forbedre sin situation. Der er en stor risiko for, at hvis der ikke indføres foranstaltninger, vil EU-erhvervsgrenen være nødt til at overveje at nedlægge sine Ace K-aktiviteter på mellemlang sigt med et uundgåeligt tab af arbejdspladser til følge. Dette vil føre til en monopolsituation for de kinesiske eksporterende producenter, hvis antal sandsynligvis også vil falde. Mens dette måske ikke vil have så store konsekvenser for importørerne, vil det være til skade for brugerne af Ace K, hvoraf nogle har understreget betydningen af at bibeholde en forsyningskilde i Unionen.
 (119)
 På baggrund af ovenstående fastslog Kommissionen, at der ikke var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre foranstaltninger over for importen af Ace K med oprindelse i Kina i denne fase af undersøgelsen.
 7. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
 (120)
 På baggrund af Kommissionens konklusioner om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige foranstaltninger for at hindre, at EU-erhvervsgrenen påføres yderligere skade som følge af dumpingimport.
 7.1. Skadestærskel (skadesmargen)
 (121)
 For at fastlægge omfanget af foranstaltningerne fastsatte Kommissionen først det toldbeløb, der er nødvendigt for at afhjælpe den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen. Omfanget af foranstaltningerne bør være tilstrækkeligt til at genoprette en situation med fair konkurrence mellem EU-erhvervsgrenen og de eksporterende producenter i Kina.
 (122)
 Skaden vil være afhjulpet, hvis EU-erhvervsgrenen kan dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare på EU-markedet, som med rimelighed kan forventes af en virksomhed af denne type i sektoren på normale konkurrencevilkår, dvs. uden dumpingimport.
 (123)
 Med henblik herpå blev EU-erhvervsgrenens pris, der er fastsat i forbindelse med beregningen af prisunderbud i betragtning 43 og 44, anset for at være en ikke-skadevoldende pris og benyttet i beregningerne af skadesmargenerne. De særlige omstændigheder i denne sag viste, at eftersom fradrag af ekstraordinære engangsudgifter til forskning, udvikling og markedsføring førte til en faktisk fortjeneste på salget af den samme vare i undersøgelsesperioden, bør skadestærsklen være lig med en sådan faktisk pris.
 (124)
 Kommissionen fastsatte derfor skadestærsklen på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige cif-importpris hos de samarbejdsvillige eksporterende producenter i det pågældende land, fastlagt ved beregningen af prisunderbud, og et justeret vejet gennemsnit af prisen ab fabrik for samme vare, som EU-erhvervsgrenen solgte på EU-markedet i undersøgelsesperioden, ligeledes fastlagt ved beregningen af prisunderbud. Forskelle som følge af denne sammenligning blev udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige cif-importværdi.
 7.2. Midlertidige foranstaltninger
 (125)
 Der bør indføres midlertidig antidumpingtold på importen af acesulfamkalium med oprindelse i Kina og acesulfamkalium med oprindelse i Kina, som indgår i visse præparater og/eller blandinger i overensstemmelse med reglen om den lavest mulige told i grundforordningens artikel 7, stk. 2. Kommissionen sammenlignede skadesmargenen og dumpingmargenen. Tolden bør fastsættes på niveauet for dumping- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest.
 (126)
 På grundlag af ovenstående bør de midlertidige antidumpingtoldsatser, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, være som følger:
 Virksomhed
 Dumpingmargen
 Skadesmargen
 Midlertidig antidumpingtold
 Anhui Jinhe Industrial Co., Ltd.
 97,8 %
 87,7 %
 87,7 %
 Suzhou Hope Technology Co., Ltd.
 89,1 %
 76,6 %
 76,6 %
 Anhui Vitasweet Food Ingredient Co., Ltd.
 37,4 %
 23,1 %
 23,1 %
 Alle andre virksomheder
 97,8 %
 87,7 %
 87,7 %
 (127)
 Da antidumpingtolden imidlertid også bør finde anvendelse for alle præparater og/eller blandinger, som indeholder Ace K, er det mere hensigtsmæssigt for EU-toldmyndighedernes indførelse af tolden at udtrykke tolden som et fast beløb i euro pr. kg netto og anvende den på det rene, importerede Ace K eller andelen af Ace K i tilberedte og/eller blandede varer.
 (128)
 De antidumpingtoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i undersøgelsen. De afspejlede derfor den situation, der blev konstateret for disse virksomheder i forbindelse med undersøgelsen. Toldsatsen finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af de nævnte juridiske enheder. Importen af den pågældende vare fremstillet af andre virksomheder, som ikke er udtrykkeligt nævnt i denne forordnings dispositive del, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte enheder, bør være omfattet af tolden for »alle andre virksomheder«. Den bør ikke være underlagt nogen af de individuelle antidumpingtoldsatser.
 (129)
 En virksomhed kan anmode om, at disse individuelle antidumpingtoldsatser anvendes, hvis den efterfølgende ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (3). Anmodningen skal indeholde alle relevante oplysninger, der gør det muligt at påvise, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for virksomheden. Hvis ændringen af virksomhedens navn ikke påvirker dens ret til at benytte den toldsats, der gælder for den, offentliggøres der en meddelelse om navneændringen i Den Europæiske Unions Tidende.
 (130)
 For at minimere risikoen for omgåelse som følge af den store forskel på toldsatserne er der behov for særlige foranstaltninger, som kan sikre anvendelsen af den individuelle antidumpingtold. Virksomhederne med individuel antidumpingtold skal fremlægge en gyldig handelsfaktura for medlemsstaternes toldmyndigheder. Fakturaen skal overholde kravene i bilag I. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, bør være underlagt den antidumpingtold, der finder anvendelse på »alle andre virksomheder«.
 (131)
 For at sikre en korrekt håndhævelse af antidumpingtolden vil den for »alle andre virksomheder« finde anvendelse på både de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter i denne undersøgelse og de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
 8. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
 (132)
 I overensstemmelse med god administrativ praksis kan de interesserede parter fremsætte skriftlige bemærkninger og/eller anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer inden for den fastsatte tidsfrist.
 (133)
 Konklusionerne om indførelsen af en midlertidig told er foreløbige og kan ændres i undersøgelsens endelige fase —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold for acesulfamkalium (kaliumsalt af 6-methyl-1,2,3-oxathiazin-4(3H)-on-2,2-dioxid; CAS RN 55589-62-3), med oprindelse i Folkerepublikken Kina og acesulfamkalium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som indgår i visse præparater og/eller blandinger, som i øjeblikket henhører under KN-kode ex 2106 90 92, ex 2106 90 98, ex 2934 99 90 (Taric-kode 2934999021), ex 3824 90 92, ex 3824 90 93 og ex 3824 90 96.
 2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til følgende for den i stk. 1 omhandlede vare, der fremstilles af nedenstående virksomheder:
 Virksomhed
 Midlertidig toldsats i EUR pr. kg netto
 Taric-tillægskode
 Anhui Jinhe Industrial Co., Ltd.
 3,19
 C046
 Suzhou Hope Technology Co., Ltd.
 3,15
 C047
 Anhui Vitasweet Food Ingredient Co., Ltd.
 1,23
 C048
 Alle andre virksomheder
 3,19
 C999
 Alle virksomheder, der angiver præparater og/eller blandinger, som ikke indeholder acesulfamkalium med oprindelse i Kina
 0
 C045
 3. Antidumpingtolden på acesulfamkalium indeholdt i præparater og/eller blandinger fastsættes ud fra andelen af det samlede vægtindhold af acesulfamkalium i præparatet eller blandingen.
 4. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, som er fastsat for de virksomheder, der er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, som overholder kravene i bilag I. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for alle andre virksomheder.
 5. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Unionen er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
 6. De relevante gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
 Artikel 2
 Ved fremlæggelse for en medlemsstats toldmyndigheder af en toldangivelse med henblik på overgang til fri omsætning skal importøren, i de tilfælde hvor acesulfamkaliummet stammer fra et andet land end oprindelseslandet for de præparater og/eller blandinger, som indeholder stoffet, indsende en oprindelseserklæring udstedt af den endelige producent af præparaterne og/eller blandingerne i overensstemmelse med kravene i bilag II.
 Artikel 3
 1. Inden for en frist på 25 kalenderdage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden kan interesserede parter:
 a)
 anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning
 b)
 sende deres skriftlige bemærkninger til Kommissionen samt
 c)
 anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer.
 2. Inden for en frist på 25 kalenderdage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden kan de i artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 omhandlede parter fremsætte bemærkninger om anvendelsen af de midlertidige foranstaltninger.
 Artikel 4
 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 19. maj 2015.
 På Kommissionens vegne
 Jean-Claude JUNCKER
 Formand
 (1) EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.
 (2) EUT C 297 af 4.9.2014, s. 2.
 (3) Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Handel, Direktorat H, Rue de la Loi 170/Wetstraat 170, 1040 Bruxelles, Belgien.
 BILAG I
 Den gyldige handelsfaktura, der er omhandlet i artikel 1, stk. 4, skal omfatte følgende:
 1)
 Navn og stilling for den ansatte i den enhed, der har udstedt handelsfakturaen.
 2)
 Følgende erklæring: »Undertegnede bekræfter, at det acesulfamkalium (Ace K), der er solgt til eksport til Den Europæiske Union, og som er omfattet af denne faktura, er fremstillet af (selskabets navn og adresse) (Taric-tillægskode) i Folkerepublikken Kina. Jeg erklærer, at oplysningerne i denne faktura er fuldstændige og korrekte.«
 3)
 Dato og underskrift for den ansatte i den enhed, der har udstedt handelsfakturaen.
 BILAG II
 Oprindelsesangivelse
 Sælger: [indsæt fulde navn og adresse på sælgeren af præparaterne og/eller blandingerne indeholdende acesulfamkalium]
 Handelsfakturaens nummer og dato:
 Emballagenummer
 Varebeskrivelse af præparatet og/eller blandingen indeholdende acesulfamkalium
 Mængden af acesulfamkalium i produktet (kg)
 Acesulfamkaliummets oprindelsesland
 (1)
 (2)
 (3)
 (4)
 Producent: [indsæt fulde navn og adresse på den endelige producent af præparaterne og/eller blandingerne indeholdende acesulfamkalium, hvis producenten ikke er identisk med sælgeren]
 Producenten af disse varer erklærer:
 —
 at den angivne oprindelse i kolonne 4 for de varer, der er anført i kolonne 2 i denne oprindelsesangivelse, er oplyst af producenten i henhold til bestemmelserne i artikel 23 og 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (1), og
 —
 at producenten er parat til at samarbejde fuldt ud med Kommissionen og med toldmyndighederne i den importerende medlemsstat, når disse kontrollerer rigtigheden af denne erklæring.
 Dato
 (Underskrift)
 (Stempel påført af den underskrivende producentvirksomhed)
 (Den bemyndigede underskrivers navn og stilling)
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1).


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 7.2.2019
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 36/39
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG 91/2017 HATÁROZATA
 (2017. május 5.)
 az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás I. mellékletének (Állat- és növény-egészségügyi kérdések) és II. mellékletének (Műszaki előírások, szabványok, vizsgálatok és tanúsítás) módosításáról [2019/203]
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,
 mivel:
 (1)
 A Bizottság (EU) 2016/1902 rendelete (2016. október 27.) a 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II. és III. mellékletének a bizonyos termékekben, illetve azok felületén található acetamiprid, ametoktradin, azoxisztrobin, ciflutrin, difluor-ecetsav, dimetomorf, fenpirazamin, flonikamid, fluazinam, fludioxonil, flupiradifuron, flutriafol, fluxapiroxád, metkonazol, prokinazid, protiokonazol, piriproxifen, spirodiklofen és trifloxistrobin megengedett maradékanyag-határértéke tekintetében történő módosításáról szóló, 2016. október 27-i (EU) 2016/1902 bizottsági rendeletet (1) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (2)
 Ez a határozat takarmányokra és élelmiszerekre vonatkozó jogszabályokat érint. Az EGT-megállapodás I. mellékletének a szektorális kiigazításokról szóló részében és II. melléklete XII. fejezetének bevezetőjében meghatározottak szerint a takarmányokra és az élelmiszerekre vonatkozó jogszabályok mindaddig nem alkalmazandók Liechtensteinre, amíg az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a mezőgazdasági termékek kereskedelméről szóló megállapodás kiterjed Liechtensteinre. Ez a határozat ezért nem alkalmazandó Liechtensteinre.
 (3)
 Az EGT-megállapodás I. és II. mellékletét ezért ennek megfelelően módosítani kell,
 ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
 1. cikk
 Az EGT-megállapodás I. melléklete II. fejezetének 40. pontja (396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet) a következő francia bekezdéssel egészül ki:
 „—
 32016 R 1902: a Bizottság 2016. október 27-i (EU) 2016/1902 rendelete (HL L 298., 2016.11.4., 1. o.).”
 2. cikk
 Az EGT-megállapodás II. melléklete XII. fejezetének 54zzy. pontja (396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet) a következő francia bekezdéssel egészül ki:
 „—
 32016 R 1902: a Bizottság 2016. október 27-i (EU) 2016/1902 rendelete (HL L 298., 2016.11.4., 1. o.).”
 3. cikk
 Az (EU) 2016/1902 rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapja EGT-kiegészítésében közzéteendő izlandi és norvég nyelvű szövege hiteles.
 4. cikk
 Ez a határozat 2017. május 6-án lép hatályba, feltéve, hogy az EGT-megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt összes bejelentést megtették (*1).
 5. cikk
 Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.
 Kelt Brüsszelben, 2017. május 5-én.
 az EGT Vegyes Bizottság részéről
 az elnök
 Claude MAERTEN
 (1) HL L 298., 2016.11.4., 1. o.
 (*1) Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.


type: caselaw

jurisdiction: US

text:
I am unable to concur in the opinion of the Court.
 At the outset it should be borne in mind that the mortgage in this case is not an equitable mortgage, but is a legal or technical mortgage within the meaning of the statutory law of this State. In other words, it is a mortgage which was given by the debtor to the creditor for an existing indebtedness between them in an ascertained amount and payable at a specified future time, and subject to the power of the creditor to defeat the legal estate granted by the payment of the mortgage debt.Stanhope Co. v. Dodge, 52 Md. 492; Bagby's Code, 1924, art. 66, secs. 2, 5, 6, 26; art. 81, secs. 198, 204; art. 21, secs. 32, 34.
 The legal title to the mortgage debt, no matter how evidenced, is conclusively presumed to be in the party holding the record title to the mortgage deed, and this legal title may be assigned by deed or by an assignment endorsed on the mortgage itself in the form indicated by the statute. The equitable title to the mortgage indebtedness may, however, be in an assignee under an assignment not of record, or without the requisites of a formal legal assignment. Morrow v. Stanley, 119 Md. 590, 598, 601;Getz v. Johnson, 143 Md. 542, 547-549. See Byles v. Tome,39 Md. 461, 464; Western Md. Ry. Co. v. Goodwin, 77 Md. 281; 2Jones on Mortgages (7th Ed.), secs. 786, 787, 812a, 813, 820.Bagby's Code, 1924, art. 66, secs. 2-26; art. 21, secs. 21, 32, 35, 42, 43.
 2. The Acts of 1896, chapters 120 and 143, provided (a) for the taxation of technical mortgages at the rate of eight per centum annually upon the gross amount of interest covenanted to be paid each year to the mortgagees or their assignees holding mortgages of record in this State (chapter 120, secs. 146A-146F); and, also, (b) for the taxation of "all bonds, certificates of indebtedness or evidences of debt of whatsoever form made or issued by any public or private corporation * * * not exempt from taxation by the laws of this State and owned by residents of Maryland," at the rate *Page 242
 of thirty cents on each one hundred dollars of the assessed value, if interest were paid thereon (chapter 120, sec. 194, and chapter 143, sec. 201). It is clear that the two rates apply to different and mutually exclusive subjects of taxation, and that the indebtedness of the mortgagor, whether in the form of a writing obligatory, a promissory note, or simply evidenced by a recital in the mortgage deed, and whether held by the mortgagee or by his assignees, was not a bond, certificate of indebtedness, or evidence of debt, within the meaning of the enactments.Musgrove v. Balto. Ohio R.R. Co., 111 Md. 638. It is further plain that if the mortgagee assigned the entire mortgage indebtedness or a portion either to one or to several in either equal or unequal moieties, the assignee or assignees would not be the holders of a bond, a certificate of indebtedness or an evidence of debt within the purview of the statute. Nor would the mortgage indebtedness be transmuted into a bond or any other form of indebtedness or evidence thereof by the mortgagee's agreement, for a new consideration from the assignee, to guarantee the payment of the principal and interest of the mortgage indebtedness to one or to several assignees of the whole or fractions of the mortgage debt; and this is true quite independently of whether the guaranty was either to all or to some or was in the form of a writing (a) endorsed on a promissory note or single bill which had been given for the mortgage debt, (b) incorporated in the assignment of the mortgage, or (c) embodied in a separate instrument. 20 Am. Eng. Encyc. of Law
 (2nd Ed.), 1028 1030-1032, 1039-1044; Patrick's Appeal, 105 Pa. St. 356; Jones on Mortgages (7th Ed.), secs. 824a, 821, 822; 27Cyc. 1289; Richardson v. Owings, 86 Md. 663, 665-668. Should the assignor reserve by the stipulations of the assignment the legal title to the mortgage deed, and retain possession of the original evidence of the mortgage indebtedness for the purpose of more effectually collecting and enforcing the payment of the principal and interest of the debt secured by the mortgage deed and of otherwise fulfilling his duties, and make the consideration for his services a proportion of the interest and *Page 243
 the control of the foreclosure proceedings, the evidence of these relations between the assignor and his one or more assignees would be a declaration of trust whereby the assignor would hold the legal title to the mortgage deed and debt for the use and benefit of the assignees. Jones on Mortgages (7th Ed.), secs. 819, 817, 818, 804, 805, 812a, 813; Snyder v. Parmalee, 80 Vt. 496;Carson v. Phelps, 40 Md. 73, 98-101, Boyd v. Parker,43 Md. 182, 199, 200, 201; Dixon v. Clayville, 44 Md. 573, 578-580; Dickey v. Pocomoke City Bank, 89 Md. 280, 294, 295; 27 Cyc. 1289; 19 R.C.L. "Mortgages," sec. 120. In no sense of the term is such a declaration of trust a bond, certificate of indebtedness or evidence of debt. The equitable interests of the assignees under such declarations of trust cannot affect or alter the nature of the mortgage, which, by successive exemptions of all the other political divisions of the State, is now only subject to taxation in Frederick County. Code 1924, art. 81, sec. 198; Musgrove v. Balto. Ohio R.R. Co., 111 Md. 629.
 In the instant case the participation certificate is, in effect, at once a declaration of trust and a statement of the specific quantity of equitable interest or ownership of its holder in the mortgage debt. The presence in this evidence of equitable ownership of a guaranty of the title and of the payment of the interest and of the principal, if the latter be not collected within six months next succeeding the maturity of the mortgage debt, of a grant of various incidental and accessory administrative powers, and of a prescribed compensation, cannot change the essential nature of the participation certificate, which must be looked at as a whole, and its fundamental quality is then determined by a consideration of its primary stipulations and not by its collateral and secondary, provisions.
 The fallacy of holding the participation certificate to be taxable as a certificate of indebtedness lies in treating the participation certificate as a primary obligation, with an existence apart from and independent of the mortgage indebtedness. The participation certificate is a muniment of title *Page 244
 to a definite equitable interest in a mortgage indebtedness, which has been assigned to the extent represented by the certificate, but the obligations assumed by the assignor and mortgagee of guaranty are inherently secondary, as they are conditioned on the default of the mortgagor, who is the primary promisor. Appeal Tax Court v. Rice, 50 Md. 302, 316; Johnsonv. Hines, 61 Md. 122, 136; Littig v. Hance, 81 Md. 412, 430;Hyatt v. Vanneck, 82 Md. 465, 475; Fales v. Thompson,1 Mass. 134. The liability of the mortgagee as guarantor is, therefore, a collateral obligation to the primary one of the mortgagor to pay the principal and interest of the mortgage debt. The obligation of the guarantor to pay could arise only upon the possible happening of a future contingency, and the amount payable could not be determined until after a default had occurred, if ever, on the part of the mortgagor. Such a contingent liability is not a debt, although it may become a debt when the contingency has happened.
 Accordingly, it is evident that when the participation certificate was issued by the assignor there was no debt in existence, nor was there one then created between the assignor and the assignee. Hence, where the relation of debtor and creditor did not exist between the assignor and the assignee, the participation certificate could not have been issued as a "certificate of indebtedness or evidence of debt." The terms certificate of indebtedness or evidence of debt, as used in the revenue statute under discussion, are limited in their application, ex vi termini, to a subsisting or pre-existing debt or indebtedness at the time of the issuance of the certificate, for a definite ascertained sum of money, debitum inpraesenti, solvendum in futuro. By no tenuous extension of meaning can this participation certificate be called a certificate of indebtedness or evidence of debt. The fiscal administrative officials of the State have never heretofore attempted to ascribe such a meaning to the language of the statute. It would seem that the uniform policy and practice of officials charged with the enforcement of the revenue laws should be *Page 245
 given its usual significance. Baltimore v. Johnson, 96 Md. 737, 742, 743; Baltimore v. Machen, 132 Md. 618, 621; Hess v.Westminster, 134 Md. 125, 131, 132; Musgrove v. Balto. O.R.R.Co., 111 Md. 639; Endlich, Interpretation of Statutes, secs. 357, 360; Sutherland, Statutory Construction, sec. 361;Baltimore v. State, 15 Md. 458; Kiersted v. State, 1 G. J. 248.
 If the view of the majority of this Court is sound, upon the passage of the Acts of 1910, throughout the State, and now, by reason of the gradual repeal of the mortgage tax in Baltimore City and the other counties, in Frederick County only, if A owed B a debt of $3,000 on a promissory note of that amount, and gave to B a mortgage deed to secure the payment thereof, and thereafter B assigned to C, by a separate unrecorded paper writing, $2,000 of the debt, with a guaranty of the payment of the amount of the assigned debt and interest, we should have A paying taxes on the mortgaged property, B on the mortgage debt, and C on the writing evidencing his equitable title to his portion of the mortgage debt. In other words, B would be taxed on the mortgage debt at the rate of eight per centum upon the interest payable and covenanted to be paid, and C would be taxed on $2,000 of the same mortgage debt at the rate at which securities are taxed. I find no warrant for this construction.Baltimore v. Machen, 132 Md. 618, 621.
 In Lederer v. Fidelity Trust Co., 267 U.S. 17, 45 Sup. Ct. Rep., No. 8, p. 206, 69 L.ed. 234, the Supreme Court had under consideration a section of the internal revenue law which imposed a stamp tax as follows: "1. Bonds of Indebtedness: On all bonds, debentures, or certificates of indebtedness issued by a person, and all instruments however termed, issued by any corporation with interest coupons or in registered form, known generally as corporate securities, on each $100 of face value or fraction thereof, 5 cents." In the language of Mr. Justice Holmes: "The question more narrowly stated is whether the certificates are instruments issued, etc., known generally as corporate securities." The *Page 246
 Supreme Court did not rest its conclusion that the stamp tax applied on the ground that the certificates represented an "indebtedness," but solely on the theory that the certificates in question were "corporate securities," saying: "But be the undertaking greater or less, the security better or worse, we cannot regard these certificates as anything but corporate securities by general understanding and in fact." The statute in the instant case is so dissimilar as to make the case of Ledererv. Fidelity Trust Company, supra, inapplicable to the question before this Court. In that case, the equipment trust certificates possessed qualities which brought them within the express terms of the federal statute, while in the present appeal the participation certificate clearly lies outside of the meaning of the State act, which does not contain the provision upon which the decision by the Supreme Court is founded.
 For these reasons, I find myself unable to concur in the conclusions of the Court in this case and in that of State TaxCommission v. George M. Englar, No. 48 Appeals of January Term, 1925, where a similar question is involved.


text:
 10.1.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/24
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2008 – Galderma v. OHIM Lelas (Nanolat)
 (Věc T-6/07) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Nanolat - Starší národní slovní ochranná známka TANNOLACT - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
 (2009/C 6/49)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Galderma SA (Cham, Švýcarsko) (zástupci: N. Hebeis, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Soudem: Tihomir Lelas (Záhřeb, Chorvatsko) (zástupce: H.-J. Omsels, advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. října 2006 (věc R 146/2006-4), týkajícího se námitkového řízení mezi Galderma SA a Tihomir Lelas
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnosti Galderma SA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


type: legislation

text:
 I
 111th CONGRESS
 2d Session
 H. R. 5271
 IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVES
 May 11, 2010
 Ms. Eddie Bernice Johnson of
 Texas (for herself and Mr. Gene Green of
 Texas) introduced the following bill; which was referred to the
 Committee on Energy and
 Commerce, and in addition to the Committee on
 Ways and Means, for a
 period to be subsequently determined by the Speaker, in each case for
 consideration of such provisions as fall within the jurisdiction of the
 committee concerned
 A BILL
 To amend section 1877 of the Social Security Act to delay
 by 2 years the expansion cut-off date imposed by the Patient Protection and
 Affordable Care Act.
 1.2-year delay in PPACA cut-off
 date on expansion of physician-owned hospitalsSection 1877(i) of the Social Security Act
 (42 U.S.C. 1395nn(i)), as added by section 6001(a)(3) of the Patient Protection
 and Affordable Care Act (Public Law 111–148) and as amended by section 10601(a)
 of such Act and section 1106 of the Health Care and Education Reconciliation
 Act of 2010 (Public Law 111–152), is amended in paragraphs (1)(A)(i) and
 (3)(C)(iii), by striking December 31, 2010 and inserting
 December 31, 2012 each place it appears.


type: wikipedia

text:
Svrchovanost (též suverenita) je právo vykonávat neomezeně moc na území státu, které náleží každému nezávislému státu, a co zároveň nezakazuje mezinárodní právo. Mezinárodní právo je potřeba však vždy přenést do práva vnitrostátního, aby mělo na území státu platnost. V reprezentativních (zastupitelských) demokraciích propůjčují občané toto své právo k vykonáváním svým reprezentantům (zastupitelům) po dobu jejich mandátu.
 Vznik suverenity
 Myšlenka suverenity byla vyjádřena již ve 13. století ve Francii větou „král je vládcem svého vlastního království“, tzn. stojí nad všemi pány a šlechtici v rámci své země. Tato myšlenka začala hrát roli v debatách ohledně královské moci a stala se nejen předstupněm rozkvětu absolutistické monarchie v Evropě, ale také etapou na cestě ke vzniku moderního státu. V 16. století vyvstala nutnost lokalizovat moc v komunitě kvůli náboženským rozepřím. Zdrojem moci v raně moderní Evropě byla právě suverenita. Stát se stal teritoriální organizací subjektů podřízených panovníkovi.
 Tehdejším významným teoretikem suverenity byl Jean Bodin, který se zabýval definováním kritérií suverenity. Suverenita je podle něho typem autority, která je absolutní. Absolutní suverénní autorita znamená autoritu neomezenou mocí, působením ani časem. Ten, kdo tuto suverenitu drží nepodléhá nikomu, ani zákonům. Suverén zákony vytváří, ale nepodléhá jim a může si je podle potřeby změnit. Panovník je tedy někdo, kdo dává zákony jiným. „Zákon není nic jiného, než příkaz suveréna.“
 Stejně jako vnitřní suverenita v rámci daného teritoriálního společenství (státu) existuje i myšlenka vnější suverenity, což je představa, že stát nepodléhá autoritě cizího státu. Princip vnější suverenity byl rozporuplný zejména během středověku, kdy existovala nevyjasněná role mezi císařem a papežem. Vestfálský mír z roku 1648 však dal vzniknout Vestfálské suverenitě, právu jednotlivých subjektů řídit své zahraniční záležitosti v rámci říše, čímž byl posílen princip suverenity jako základní kámen mezinárodního uspořádání. Od 17. století se tak ustálila myšlenka, že svět je rozdělen mezi nezávislé státy, jejichž suverén má absolutní autoritu v rámci svého království a zároveň nulovou autoritu v jiném království, a to jak v politickém myšlení tak v praxi.
 Vývoj chápání suverenity
 Tradiční chápání suverenity pochází od Emmericha de Vattel (1714–1767), který upevnil významy ústředních termínů moderního mezinárodního myšlení. Tvrdí, že státy mají v mezinárodním právu rovné postavení bez ohledu na to, jak jsou slabé či mocné. Naopak Heinrich von Treitschke (1834–1896), obránce pruského expansionismu, tvrdí, že stát je a musí být suverénní. Měl by být maximálně soběstačný. Opravdu suverénní podle něho mohou být ale jen velké státy. Treitschke je jeden z nejčistších obhájců suverénního státu jakožto instituce založené na síle, která je nevyhnutelně vedena do konfliktu s ostatními státy a která nesnese žádná omezení. Treitschke vyjadřuje to, co si mnoho lidí v jeho době myslelo, ale neodvážili se to vyslovit. Velmi dobře vystihl tehdejší diplomatickou realitu.
 Objevily se však i výzvy tradičnímu systému chápání vznikajícího systému států, především od představitelů evropského osvícenství. Např. Immanuel Kant (1724–1804) předpovídal vytvoření mezinárodní federace států založené na republikanismu, která by umožnila věčný mír. V takové federaci by zvítězil rozum jako nejvyšší morální zákonodárná moc, která by odsoudila válku. Všeobecné zavedení republikánského principu by vedlo k ukončení válečných akcí. Tato pacifistická federace není světovou vládou ani světovým státem. Každý národ federace zůstává suverénním a svobodným od vnější regulace domácích záležitostí.
 Tzv. realistickou interpretaci suverenity založenou na suverénních státech, národním zájmu a použití vojenské síly jako legitimního prostředku politického boje nabourala v druhé polovině 20. století teorie vzájemné závislosti. Robert Keohane tvrdí, že globalizace a prohlubující se mezinárodní institucionalizace – internacionalizace s sebou přinesly proměnu státní suverenity. Suverenita již neumožňuje státům vykonávat efektivní nadvládu nad tím, co se děje na jejich teritoriích. Firemní rozhodnutí jsou činěna na globální úrovni a politiky jiných států mají významný vliv v rámci jejich vlastních hranic. Teritoriálně vymezená státní suverenita tak přestala od 70. let odpovídat skutečnosti. Mezinárodní organizace a režimy již nejsou upozaděny, ale stávají se důležitou platformou. Jejich působení může mít dopad na zájmy států, které v nich participují. To si vynucuje proměnu chápání suverenity. Státy přijaly omezení jejich dříve suverénní autority, které je výsledkem přistoupení k mnohostranným režimům. Ani anarchie mezi suverénními státy, ani globální kapitalismus však nejsou podle teorie interdependence dané jednou provždy – jsou proměnlivými uspořádáními, která jsou nastolována a udržována institucionálně.
 Odkazy
 Reference
 Literatura
 Belling, V., Zrození suveréna. Pojem suverenity a jeho kritika. Brno: CDK 2014
 Ottův slovník naučný, heslo Souverain. Sv. 23, str. 745
 Související články
 Politická moc
 Stát
 Suzerenita
 Teorie závislosti
 Vestfálská suverenita
 Externí odkazy
 Stát
 Politologie
 Mezinárodní právo
 Ústavní právo