type: other

text:
Lag om erkännande av yrkeskvalifikationer 1384/2015 - Uppdaterad lagstiftning - FINLEX ®
 Du är här: Finlex › Lagstiftning › Uppdaterad lagstiftning › Vuosi 2015 › 4.12.2015/1384
 I denna lag föreskrivs det om erkännande av yrkeskvalifikationer och friheten att tillhandahålla tjänster enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer, nedan yrkeskvalifikationsdirektivet.
 Denna lag tillämpas på erkännande av yrkeskvalifikationer som en medborgare i en medlemsstat i Europeiska unionen har förvärvat i en annan medlemsstat. Lagen tillämpas också på erkännande av yrkeskvalifikationer som grundar sig på avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller något annat avtal som ingåtts mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater och en annan part samt på unionens lagstiftning om tredjelandsmedborgares ställning.
 Denna lag tillämpas på erkännande av yrkeskvalifikationer som grundar sig på bevis på formella kvalifikationer och som har utfärdats utanför unionen för en medborgare i en medlemsstat och som har erkänts i en annan medlemsstat och vars innehavare har tre års yrkeserfarenhet inom yrket i fråga i den medlemsstat som har erkänt beviset.
 Om det i någon annan lag finns sådana bestämmelser om erkännande av yrkeskvalifikationer som avviker från denna lag, ska de tillämpas i stället för denna lag.
 Denna lag tillämpas inte på erkännande av yrkeskvalifikationer när utbildning inom det juridiska området är behörighetskrav för den tjänst eller uppgift som erkännandet gäller. Den tillämpas inte heller på erkännande av yrkeskvalifikationer för en tjänst eller uppgift inom polisen, gränsbevakningsväsendet eller försvarsmakten.
 1) reglerat yrke en tjänst eller uppgift där vissa i lag föreskrivna yrkeskvalifikationer krävs av den som tillträder eller utövar tjänsten eller uppgiften,
 2) yrkeskvalifikationer kvalifikationer som intygas i ett bevis på formella kvalifikationer, ett kompetensbevis eller yrkeserfarenhet eller en kombination av dessa,
 3) bevis på formella kvalifikationer examens- eller utbildningsbevis eller andra handlingar som påvisar en utbildning som har lett till ett yrke och som huvudsakligen har ägt rum i gemenskapen, utfärdat av en behörig myndighet i en medlemsstat, samt handlingar som påvisar en utbildning som har lett till ett yrke och som har utfärdats i ett tredjeland till en medborgare i en medlemsstat,
 4) erkännande av yrkeskvalifikationer fattande av beslut om en persons kvalifikationer för att utöva ett reglerat yrke i Finland,
 5) anpassningsperiod utövande av ett reglerat yrke i Finland under övervakning av en behörig yrkesutövare i yrket i fråga, eventuellt åtföljt av utbildning,
 6) lämplighetsprov ett prov som mäter den sökandes yrkeskunnighet, färdigheter och kompetens och som har till syfte att bedöma sökandens förmåga att utöva ett reglerat yrke i Finland,
 7) ursprungsmedlemsstat den stat där en yrkesutövare som flyttar till Finland har förvärvat sina yrkeskvalifikationer,
 8) automatiskt erkännande av yrkeskvalifikationer ett beslut i vilket det inte kan krävas en anpassningsperiod eller ett lämplighetsprov av sökanden och som fattas enligt det system för erkännande på grundval av samordning av minimikraven för en utbildning som avses i III avdelningen III kapitlet i yrkeskvalifikationsdirektivet,
 9) unionens bestämmelser om erkännande bestämmelserna i yrkeskvalifikationsdirektivet samt kommissionens rättsakter om utövande av delegering i anslutning till direktivet och rättsakter i anslutning till genomförande av direktivet,
 10) behörig myndighet den aktör som utfärdar examensbevis och andra handlingar som ett beslut om erkännande grundar sig på samt den myndighet som tar emot ansökningar och fattar beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer,
 11) europeiskt yrkeskort ett elektroniskt bevis på att yrkesutövaren uppfyller alla de förutsättningar som krävs för att temporärt och tillfälligt tillhandahålla tjänster eller på att yrkesutövarens yrkeskvalifikationer har erkänts för etablering.
 Aktörer som svarar för erkännande av yrkeskvalifikationer och de behöriga myndigheternas uppgifter
 Utbildningsstyrelsen fattar, om inte annat föreskrivs någon annanstans, beslut om den behörighet för reglerade yrken som bevis på formella kvalifikationer medför. Beslut om rätt att utöva ett yrke på grundval av yrkeskvalifikationer som förvärvats i ett annat land fattas av samma aktör som beviljar rätt att utöva yrket i fråga på grundval av en examen som avlagts eller en utbildning som genomgåtts i Finland.
 En aktör som svarar för erkännande av yrkeskvalifikationer kan vid behov be ett universitet, en högskola eller någon annan läroanstalt om ett utlåtande till stöd för beslutsfattandet. Den som lämnar ett utlåtande kan, med iakttagande av lagen om grunderna för avgifter till staten (150/1992), av den som begärt utlåtandet ta ut en avgift som motsvarar självkostnadsvärdet.
 De behöriga myndigheterna för erkännande av yrkeskvalifikationer ska bedriva ett nära samarbete med ursprungsmedlemsstatens behöriga myndigheter och de ska ge varandra ömsesidigt bistånd inom ramen för de tidsfrister som anges i unionens bestämmelser om erkännande.
 Utifrån ett bevis på yrkeskvalifikationer placeras yrkeskvalifikationerna på någon av följande nivåer:
 b) en annan utbildning än en sådan som avses i 2–5 punkten, ett särskilt prov som inte föregås av någon utbildning, eller av att sökanden har utövat yrket i en medlemsstat på heltid under tre år i följd eller på deltid under motsvarande tid under de senaste tio åren,
 a) på en allmänbildande utbildning på andra stadiet, som har kompletterats med en annan yrkesutbildning än den som avses i 3 punkten eller med den yrkespraktik eller yrkesutövning som eventuellt krävs utöver denna utbildning, eller
 b) på en yrkesinriktad utbildning på andra stadiet, som vid behov har kompletterats med en annan yrkesutbildning än den som avses i 3 punkten eller med den yrkespraktik eller yrkesutövning som eventuellt krävs utöver denna utbildning,
 a) en utbildning efter det andra stadiet på minst ett år, för vilken en förutsättning för tillträde är sådan avslutad utbildning på andra stadiet som krävs för behörighet för högskolestudier, samt den yrkespraktik som eventuellt krävs utöver denna utbildning, eller
 b) en utbildning som motsvarar nivån enligt 3 punkten underpunkt a och som ger kompetens som överstiger den nivå som anges i 2 punkten, förutsatt att examensbeviset åtföljs av ett bevis som utfärdats i ursprungsmedlemsstaten,
 4) ett examensbevis över avslutad utbildning på minst tre och högst fyra år vid ett universitet eller en läroanstalt med högre utbildning, eller någon annan utbildningsanstalt på motsvarande nivå som genomgåtts efter en utbildning på andra stadiet, samt den yrkespraktik som eventuellt krävs utöver utbildningen,
 5) ett examensbevis över avslutad utbildning på minst fyra år vid ett universitet eller en läroanstalt med högre utbildning, eller någon annan läroanstalt på motsvarande nivå som genomgåtts efter en utbildning på andra stadiet, samt den yrkespraktik som eventuellt krävs utöver utbildningen.
 Som sådana yrkeskvalifikationer som avses i 1 mom. betraktas också kvalifikationer som grundar sig på en utbildning som har genomgåtts inom gemenskapen och som en behörig myndighet i sökandens ursprungsmedlemsstat erkänner att motsvarar en viss nivå enligt 1 mom.
 Förutsättningar för erkännande i den generella ordningen
 Erkännande av yrkeskvalifikationer grundar sig på kompetensbevis, enskilda bevis på formella kvalifikationer eller en uppsättning av sådana handlingar som har utfärdats av en behörig myndighet i en annan medlemsstat. En förutsättning för erkännande av yrkeskvalifikationer är att en person i sin ursprungsmedlemsstat har rätt att utöva det yrke för vilket han eller hon ansöker om ett beslut om erkännande av yrkeskvalifikationerna.
 Erkännande av yrkeskvalifikationer gäller även sökande som på heltid i ett år eller på deltid under motsvarande tid under de senaste tio åren har utövat sitt yrke i en annan medlemsstat som inte reglerar detta yrke, och sökanden har ett eller flera kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer. Dessa handlingar ska påvisa innehavarens beredskap att utöva yrket i fråga. Yrkeserfarenheten på ett år krävs dock inte, om en reglerad yrkesutbildning fastställs i de bevis på formella kvalifikationer som sökanden har.
 Den behöriga myndigheten kan fatta ett negativt beslut om erkännande, om sökandens yrkeskvalifikationer är på den nivå som avses i 5 § 1 mom. 1 punkten och den nationella lagstiftningen kräver den nivå som avses i 5 § 1 mom. 5 punkten för att yrket ska få utövas.
 Om en utbildning som en person tidigare har fått inte uppfyller de gällande behörighetskraven för utövande av ett yrke i ursprungsmedlemsstaten, ska lagstiftningen om förvärvade rättigheter i sökandens ursprungsmedlemsstat beaktas vid bestämmande av den nivå som avses i 5 §.
 Ett beslut om erkännande som fattats av en annan medlemsstat kan inte anföras som grund i en ansökan om erkännande av yrkeskvalifikationer annat än i de fall som avses i 1 § 3 mom.
 I ett beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer kan det krävas att sökanden genomgår ett lämplighetsprov eller slutför en anpassningsperiod som inte överskrider tre år, om innehållet i sökandens utbildning är väsentligt annorlunda än innehållet i motsvarande nationella utbildning.
 Innan myndigheten kräver kompensationsåtgärder ska den kontrollera huruvida de kunskaper, färdigheter och den kompetens som sökanden har förvärvat genom yrkesverksamhet eller livslångt lärande och som formellt har fastställts för detta ändamål av ett relevant organ är sådana att de helt eller delvis täcker den väsentliga skillnad som avses i 1 mom.
 Sökanden har rätt att välja kompensationsåtgärd. I ett beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer kan det emellertid bestämmas att en obligatorisk anpassningsperiod ska genomgås eller ett obligatoriskt lämplighetsprov avläggas, om
 1) yrkesutövningen kräver exakta kunskaper i nationell rätt och verksamheten till en väsentlig och konstant del består i att lämna råd i frågor som rör nationell rätt,
 2) det gäller sådant erkännande av yrkeskvalifikationer som avses i 1 § 3 mom.,
 3) en utövare av ett yrke som omfattas av systemet för erkännande på grundval av samordning av minimikraven för utbildningen inte uppfyller villkoren för automatiskt erkännande enligt yrkeskvalifikationsdirektivet,
 4) sökandens yrkeskvalifikationer är på den nivå som avses i 5 § 1 mom. 1 punkten och den nationella lagstiftningen kräver den nivå som avses i 5 § 1 mom. 3 punkten för att yrket ska få utövas, eller
 5) sökandens yrkeskvalifikationer är på den nivå som avses i 5 § 1 mom. 2 punkten och den nationella lagstiftningen kräver den nivå som avses i 5 § 1 mom. 4 eller 5 punkten för att yrket ska få utövas.
 Om sökandens yrkeskvalifikationer är på den nivå som avses i 5 § 1 mom. 1 punkten och den nationella lagstiftningen kräver den nivå som avses i 5 § 1 mom. 4 punkten för att yrket ska få utövas, kan det bestämmas att sökanden ska delta i såväl en anpassningsperiod som ett lämplighetsprov.
 Universitet, yrkeshögskolor, utbildningsanordnare och andra läroanstalter samt anordnare av fristående examina ska ordna lämplighetsprov i enlighet med vad som krävs i beslutet om erkännande av yrkeskvalifikationer. Sökanden ska ha möjlighet att genomgå lämplighetsprovet inom sex månader efter det att beslut har fattats om att han eller hon ska delta i ett lämplighetsprov. För deltagande och intyg över godkänd prestation i lämplighetsprovet tas det, med iakttagande av lagen om grunderna för avgifter till staten, hos den som deltagit i provet ut en avgift som motsvarar självkostnadsvärdet.
 Partiell rätt att utöva yrke
 Den behöriga myndigheten ska genom prövning från fall till fall bevilja partiell rätt att utöva yrke, om
 1) yrkesutövaren är fullt kompetent att i ursprungsmedlemsstaten utöva det yrke för vilket partiell rätt söks,
 2) skillnaderna mellan en lagligen utövad yrkesverksamhet i ursprungsmedlemsstaten och det reglerade yrket i Finland är så stora att de kompensationsåtgärder som krävs av sökanden skulle innebära att han eller hon måste fullfölja hela den utbildning som krävs i Finland för att han eller hon ska få rätt att utöva yrket till alla delar, och
 3) yrkesverksamheten kan särskiljas från andra verksamheter som ingår i det reglerade yrket.
 Partiell rätt att utöva yrke kan inte beviljas dem som omfattas av automatiskt erkännande av yrkeskvalifikationer.
 Partiell rätt att utöva yrke kan nekas om det är nödvändigt med tanke på omständigheter som gäller den allmänna säkerheten eller klient- eller patientsäkerheten.
 När ett avgörande om partiell rätt att utöva yrke fattas ska förutom denna paragraf 5–7 § tillämpas.
 De yrkesutövare som har beviljats partiell rätt att utöva yrke ska tydligt ange omfattningen av sin yrkesverksamhet för tjänstemottagarna. Bestämmelser om användningen av yrkestitlar finns i 25 §.
 Om kvalifikationerna för den som ansöker om erkännande av yrkeskvalifikationer motsvarar minst den gemensamma uppsättning kunskaper, färdigheter och kompetens som behövs för att utöva ett visst yrke (gemensamma utbildningsramar) som anges i unionens bestämmelser om erkännande, får kompensationsåtgärder enligt 7 § inte krävas av sökanden.
 En gemensam utbildningsram ersätter inte nationella utbildningsprogram, om inte något annat föreskrivs särskilt.
 Närmare bestämmelser om de gemensamma utbildningsramarna får utfärdas genom förordning av statsrådet.
 Om den som ansöker om erkännande av yrkeskvalifikationer i någon medlemsstat har godkänts i ett sådant standardiserat lämplighetsprov som anges i unionens regler för erkännande och som kan avläggas i alla deltagande medlemsstater och är reserverat för innehavare av en viss yrkeskvalifikation (gemensamt utbildningsprov), får kompensationsåtgärder enligt 7 § inte krävas av sökanden.
 Närmare bestämmelser om de gemensamma utbildningsproven får utfärdas genom förordning av statsrådet.
 Yrkeserfarenhet som förutsättning för yrkesutövning
 Om det för utövande av ett yrke krävs en viss yrkeserfarenhet, ska tidigare utövande av denna verksamhet i en annan medlemsstat godtas i enlighet med unionens bestämmelser om erkännande.
 Utbildningsstyrelsen ska på ansökan utfärda intyg om arten av och varaktigheten i fråga om yrkesutövning som skett i Finland. Utfärdande av intyg baserar sig på de handlingar som gäller yrkeserfarenheten och som visats upp av sökanden.
 Den myndighet som svarar för erkännande av yrkeskvalifikationer kan kräva att kopior av sådana handlingar och intyg som gäller sökandens nationalitet, utbildning, yrkeserfarenhet, goda namn, hälsa, ekonomiska ställning och rätt att utöva ett visst yrke fogas till ansökan.
 Den myndighet som svarar för erkännande av yrkeskvalifikationer kan kräva att det till ansökan fogas översättningar av sådana handlingar som inte är på finska eller svenska. Vid behov kan myndigheten kräva att översättningarna är på finska eller svenska och att de är utförda av en auktoriserad translator.
 Den myndighet som svarar för erkännande av yrkeskvalifikationer kan kräva att officiellt bestyrkta kopior av handlingar ska fogas till ansökan, om myndigheten har grundade tvivel i fråga om kopiornas äkthet och det inte finns något annat sätt att säkerställa äktheten.
 Närmare bestämmelser om handlingar och intyg som ska fogas till ansökan får utfärdas genom förordning av statsrådet.
 Den myndighet som svarar för erkännande av yrkeskvalifikationer ska inom en månad efter att ha mottagit en ansökan underrätta sökanden om att ansökan har tagits emot samt om de handlingar som eventuellt saknas. En ansökan som omfattas av den generella ordningen för erkännande och en ansökan som grundar sig på yrkeserfarenhet ska avgöras inom fyra månader och andra ansökningar inom tre månader efter det att de handlingar som krävts har lämnats in.
 Om det krävs kompensationsåtgärder av sökanden, fattar den behöriga myndigheten ett villkorligt beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer. När kompensationsåtgärderna har genomgåtts på godkänt sätt, fattar den behöriga myndigheten på ansökan det slutliga beslutet om erkännande av yrkeskvalifikationerna. Av ansökan om slutligt beslut om erkännande ska det framgå behövliga uppgifter om att kompensationsåtgärderna har genomgåtts.
 När en yrkesutövare som är lagligen etablerad i en annan medlemsstat temporärt och tillfälligt tillhandahåller tjänster i Finland, får friheten att tillhandahålla tjänster inte inskränkas av orsaker som har samband med yrkeskvalifikationerna, om yrket är reglerat i etableringsmedlemsstaten. Om yrket inte är reglerat i etableringsmedlemsstaten ska temporärt och tillfälligt tillhandahållande av tjänster tillåtas, om tjänsteleverantören har utövat yrket i fråga i en eller flera medlemstater under minst ett år under de tio senaste åren. Kravet på ett års yrkeserfarenhet tillämpas dock inte om den utbildning som leder till yrket är reglerad.
 På en tjänsteleverantör enligt 1 mom. tillämpas de nationella bestämmelser som har direkt samband med yrkeskvalifikationerna eller tillsynen över yrkesutövningen. Tjänsteleverantören omfattas inte av nationella krav som gäller tillstånd som beviljas av en yrkesorganisation eller registrering i eller medlemskap i en yrkesorganisation.
 En tjänsteleverantör ska använda yrkestiteln i ursprungsmedlemsstaten på dess officiella språk när det i denna medlemsstat finns en titel för yrket. Om en sådan yrkestitel inte finns i ursprungsmedlemsstaten, ska tjänsteleverantören ange sin akademiska titel på ursprungsmedlemsstatens officiella språk. I fråga om yrken som erkänns automatiskt ska dock den yrkestitel som anges i finsk lagstiftning användas.
 I de fall då tjänster tillhandahålls under ursprungsmedlemsstatens yrkestitel eller tjänsteleverantörens akademiska titel ska tjänsteleverantören meddela tjänstemottagaren följande uppgifter:
 3) yrkessammanslutning eller liknande organisation där tjänsteleverantören är registrerad,
 5) mervärdesskattenummer,
 Ansökan om europeiskt yrkeskort görs hos den behöriga myndigheten i Finland, om sökanden är etablerad som yrkesutövare i Finland eller yrkeskvalifikationerna har förvärvats i Finland. Behörig myndighet är den aktör som enligt 4 § svarar för erkännande av yrkeskvalifikationer. Utbildningsstyrelsen sköter den behöriga myndighetens uppgifter i anslutning till yrkeskortet, om det yrket inte är reglerat i Finland.
 En förutsättning för att kunna ansöka om europeiskt yrkeskort är att Europeiska kommissionen har antagit de genomförandeakter som behövs och som har samband med saken.
 Innehavaren av en yrkeskvalifikation kan välja huruvida han eller hon ansöker om ett europeiskt yrkeskort eller ansöker om ett sådant beslut om erkännande av yrkeskvalifikationerna som meddelas av en behörig myndighet och som avses i 13 §.
 Ansökan om europeiskt yrkeskort görs elektroniskt via det online-verktyg som tillhandahålls av kommissionen. Till ansökan ska fogas de handlingar som krävs enligt de kommissionens genomförandeakter som avses i artikel 4a.7 i yrkeskvalifikationsdirektivet. Till ansökan ska också fogas ett bevis över att avgiften för utfärdande av yrkeskortet är betald.
 Den behöriga myndighetens skyldigheter i anslutning till ansökan om yrkeskort
 Inom en vecka efter det att ansökan har tagits emot ska den behöriga myndigheten meddela att ansökan tagits emot och informera sökanden om handlingar som eventuellt saknas.
 Den behöriga myndigheten ska vid behov utfärda de intyg som krävs på basis av unionens bestämmelser om erkännande.
 Den behöriga myndigheten ska kontrollera huruvida sökanden är lagligen etablerad som yrkesutövare i Finland och huruvida alla behövliga handlingar är giltiga och äkta. Om den behöriga myndigheten har sakligt grundade tvivel ska den höra den aktör som har upprättat handlingen, och myndigheten får av sökanden begära officiellt bestyrkta kopior av handlingarna. När samma sökande senare lämnar nya ansökningar får de behöriga myndigheterna inte begära förnyad inlämning av handlingar som fortfarande är giltiga och som redan finns i akten (IMI-akten) i det informationssystem för den inre marknaden (IMI-systemet) som avses i artikel 4a.5 i yrkeskvalifikationsdirektivet.
 Europeiskt yrkeskort för personer som förvärvat yrkeskvalifikationer i Finland och som yrkesmässigt är etablerade i Finland för temporärt och tillfälligt tillhandahållande av tjänster i en annan medlemsstat i Europeiska unionen
 Den behöriga myndigheten ska inom tre veckor kontrollera ansökan och de handlingar som lagts fram till stöd för ansökan samt besluta om huruvida ett europeiskt yrkeskort ska utfärdas för temporärt och tillfälligt tillhandahållande av tjänster. Tidsfristen börjar när de handlingar som saknas tas emot eller, om kompletterande handlingar inte har begärts, en vecka efter det att ansökan har mottagits. Efter att yrkeskortet har utfärdats ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål sända kortet till den behöriga myndigheten i de medlemsstater som sökanden har meddelat att han eller hon ska flytta till. Den behöriga myndigheten ska samtidigt informera sökanden om hur långt handläggningen av ärendet har fortskridit.
 Om en innehavare av ett europeiskt yrkeskort vill tillhandahålla tjänster i andra medlemsstater än de som angetts i den ursprungliga ansökan, får han eller hon ansöka om en utvidgning av den rätt som yrkeskortet medför. Om en innehavare av ett yrkeskort vill fortsätta att tillhandahålla tjänster för en längre tid än 18 månader, ska han eller hon informera den behöriga myndigheten om detta. En innehavare av ett yrkeskort ska i de situationer som avses i detta moment tillhandahålla information om väsentliga förändringar i de uppgifter som finns i IMI-akten och som de behöriga myndigheterna har rätt att begära i enlighet med de kommissionens genomförandeakter som avses i artikel 4a.7 i yrkeskvalifikationsdirektivet. Den behöriga myndigheten ska vidarebefordra det uppdaterade europeiska yrkeskortet till medlemsstaterna i fråga.
 Beslut om utfärdande och utvidgning av den rätt som ett yrkeskort medför får överklagas med iakttagande av 24 §.
 Om ansökan gäller tjänster där temporärt och tillfälligt tillhandahållande har konsekvenser för folkhälsan eller den allmänna säkerheten och som inte omfattas av något system som grundar sig på automatiskt erkännande, ska 20 § tillämpas i stället för denna paragraf.
 Europeiskt yrkeskort för den som förvärvat yrkeskvalifikationer någon annanstans än i Finland och som är yrkesmässigt etablerad någon annanstans än i Finland för temporärt och tillfälligt tillhandahållande av tjänster i Finland
 Ett europeiskt yrkeskort som har sänts till den behöriga myndigheten i Finland från en annan medlemsstat är giltigt på Finlands hela territorium så länge dess innehavare har rätt att utöva yrkesverksamhet på grundval av de handlingar och uppgifter som finns i IMI-akten. Ett utfärdat yrkeskort utgör en sådan förhandsunderrättelse som avses i unionens bestämmelser om erkännande och det får inte krävas någon ytterligare underrättelse av innehavaren av yrkeskortet för de påföljande 18 månaderna.
 På yrken där tillhandahållande av tjänster temporärt och tillfälligt har konsekvenser för folkhälsan eller den allmänna säkerheten och som inte omfattas av något system som grundar sig på automatiskt erkännande, tillämpas 21 § i stället för denna paragraf.
 Europeiskt yrkeskort för etablering i ett annat EU-land för den som förvärvat yrkeskvalifikationer i Finland och som är yrkesmässigt etablerad i Finland
 Den behöriga myndigheten ska för utfärdande av ett europeiskt yrkeskort för etablering, inom en månad kontrollera äktheten och giltigheten hos de handlingar som lagts fram till stöd för ansökan och vilka ingår i IMI-akten. Denna tidsfrist börjar när de handlingar som saknas tas emot eller, om kompletterande handlingar inte har begärts, en vecka efter det att ansökan har mottagits. Den behöriga myndigheten ska därefter utan dröjsmål sända ansökan till den behöriga myndigheten i den medlemsstat som sökanden har meddelat att han eller hon ska flytta till. Den behöriga myndigheten ska samtidigt informera sökanden om hur långt handläggningen av ansökan har fortskridit.
 21 § (15.3.2019/316)
 Europeiskt yrkeskort för etablering i Finland för den som förvärvat yrkeskvalifikationer någon annanstans än i Finland och som är yrkesmässigt etablerad någon annanstans än i Finland
 Den behöriga myndigheten ska i de fall som omfattas av de system som grundar sig på automatiskt erkännande inom en månad från det att den ansökan som har sänts av ursprungsmedlemsstaten tagits emot besluta om huruvida myndigheten ska utfärda ett europeiskt yrkeskort. Den behöriga myndigheten ska i de fall som omfattas av den generella ordningen för erkännande och i de fall som avses i 19 § 2 mom. inom två månader från det att den ansökan som har överförts av ursprungsmedlemsstaten tagits emot besluta om huruvida myndigheten utfärdar ett europeiskt yrkeskort eller låter innehavaren av en särskild yrkeskvalifikation genomgå kompensationsåtgärder.
 Innan ett yrkeskort utfärdas får den behöriga myndigheten av särskilda skäl begära ytterligare uppgifter eller officiellt bestyrkta kopior av handlingar från ursprungsmedlemsstaten. Trots en sådan begäran iakttas tidsfristen enligt 1 mom. Den behöriga myndigheten kan dock besluta att tidsfristen ska förlängas med två veckor. Dessutom kan tidsfristen förlängas på nytt med ytterligare två veckor om det är nödvändigt i synnerhet på grund av orsaker som har samband med folkhälsan eller tjänstemottagarnas säkerhet. Orsakerna till förlängningen ska anges och sökanden ska informeras om saken.
 Den behöriga myndigheten kan fatta ett negativt beslut, om den inte av ursprungsmedlemsstaten eller den sökande får behövliga uppgifter som den har rätt att kräva i enlighet med unionens bestämmelser om erkännande.
 Om den behöriga myndigheten inte fattar ett beslut inom föreskriven tid eller om den som verkställer lämplighetsprovet inte ordnar provet så att den behöriga myndigheten kan fatta beslut om beviljande av yrkeskort inom en månad från det att beslut om kompensationsåtgärder har fattats, sänds det europeiska yrkeskortet automatiskt via IMI-systemet till innehavaren av yrkeskvalifikationen.
 Utfärdande av ett yrkeskort för etablering innebär inte automatisk rätt för kortinnehavaren att utöva ett visst yrke, om det finns registreringskrav eller andra tillsynsförfaranden för detta yrke.
 Behandling av uppgifter om ett europeiskt yrkeskort
 De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål uppdatera den relevanta IMI-akten i fråga om begränsningar och förbud som gäller rätten att utöva ett visst yrke. De ska då iaktta bestämmelserna om skydd av personuppgifter. Sådana uppdateringar ska innefatta radering av uppgifter som inte längre behövs. Innehavaren av ett europeiskt yrkeskort och de behöriga myndigheter som har tillgång till den relevanta IMI-akten ska omedelbart informeras om alla uppdateringar.
 Den skyldighet att uppdatera uppgifter som avses i 1 mom. gäller endast
 1) yrkesutövarens identitet,
 2) yrket i fråga,
 3) uppgifter om den nationella myndighet eller domstol som har gett beslutet om begränsning eller förbud,
 4) omfattningen av begränsningen eller förbudet,
 5) den tid som begränsningen eller förbudet är i kraft.
 De uppgifter som anges på det europeiska yrkeskortet ska begränsas till de uppgifter som krävs för att säkerställa kortinnehavarens rätt att utöva det yrke för vilket kortet har utfärdats. Uppgifter om yrkeserfarenhet eller kompensationsåtgärder som genomgåtts av innehavaren av ett europeiskt yrkeskort ska ingå i IMI-akten.
 Personuppgifterna i IMI-akten kan behandlas så länge som det behövs antingen för erkännandeförfarandet eller som bevis på erkännande eller som bevis på att en förhandsunderrättelse om temporärt tillhandahållande av tjänster har sänts.
 När det gäller behandling av personuppgifter på det europeiska yrkeskortet och i IMI-akterna ska de behöriga myndigheter som avses i 16 § 1 mom. betraktas som sådana registeransvariga som avses i 3 § 4 punkten i personuppgiftslagen (523/1999).
 Granskning av uppgifter om ett europeiskt yrkeskort
 Den behöriga myndigheten får granska enbart sådana IMI-akter som gäller fall som den har behandlat eller håller på att behandla. De behöriga myndigheterna ska på begäran av en innehavare av ett europeiskt yrkeskort informera denne om innehållet i IMI-akten. Arbetsgivare, klienter, patienter, myndigheter och andra parter får kontrollera äktheten och giltigheten hos ett europeiskt yrkeskort som kortinnehavaren visar upp för dem.
 Innehavaren av ett europeiskt yrkeskort har när som helst rätt att utan kostnad begära rättelse av felaktiga eller ofullständiga uppgifter, eller radering eller blockering av IMI-akten i fråga. Innehavaren ska informeras om denna rätt när det europeiska yrkeskortet utfärdas.
 Om innehavaren av ett yrkeskort begär radering av en IMI-akt som är kopplad till ett europeiskt yrkeskort som har utfärdats i Finland för etablering i Finland eller för temporärt och tillfälligt tillhandahållande av sådana tjänster som avses i 19 § 2 mom., ska de behöriga myndigheterna förse innehavaren av yrkeskvalifikationen med bevis som styrker erkännandet av hans eller hennes yrkeskvalifikationer.
 Ett beslut enligt denna lag får överklagas genom besvär hos förvaltningsdomstolen på det sätt som föreskrivs i förvaltningsprocesslagen (586/1996).
 Om ett beslut enligt denna lag inte har fattats inom föreskriven tid, får sökanden anföra besvär i den ordning som anges i förvaltningsprocesslagen, som då anses gälla ett avslag på ansökan. Sådana besvär får anföras till dess att beslut har fattats om ansökan.
 Användning av en yrkestitel och akademisk titel
 Om användningen av en yrkestitel för en viss yrkesverksamhet är nationellt reglerad, ska medborgare i andra medlemsstater som har tillstånd att utöva det reglerade yrket med stöd av ett sådant beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer som avses i denna lag, använda den yrkestitel och den eventuella förkortning för titeln som anges i finsk lagstiftning.
 Om en person har beviljats partiell rätt att utöva yrke enligt 8 § ska yrkesverksamheten utövas under ursprungsmedlemsstatens yrkestitel. Den behöriga myndigheten får kräva att denna yrkestitel används på finska eller svenska.
 Sökanden har rätt att använda en akademisk titel från ursprungsmedlemsstaten, och den eventuella förkortningen av titeln, på ursprungsmedlemsstatens språk. Om en akademisk titel kan förväxlas med en titel som i Finland kräver kompletterande utbildning, får den myndighet som svarar för erkännande av yrkeskvalifikationer kräva att sökanden använder den akademiska titeln i en lämplig form.
 Den behöriga myndigheten ska via IMI-systemet inom tre dagar efter det att ett domstolsbeslut meddelats underrätta de behöriga myndigheterna i alla andra medlemsstater om identiteten för en yrkesutövare som har ansökt om erkännande av kvalifikationer enligt yrkeskvalifikationsdirektivet och som därefter vid domstol konstaterats ha använt förfalskade handlingar i detta sammanhang som påvisar yrkeskvalifikationer (varning).
 Den behöriga myndigheten ska samtidigt som den sänder en varning skriftligen informera den som avses i varningen om de beslut som gäller varningen. Ett beslut om varning får överklagas med iakttagande av 24 §. Till en varning som sänds till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna ska fogas en uppgift om att den som saken gäller har överklagat beslutet om att utfärda en varning.
 Om den behöriga myndigheten tar emot en varning som gäller en person som har lämnat in en ansökan om erkännande eller fått ett beslut om erkännande, ska myndigheten begära en utredning om orsakerna till varningen av den behöriga myndigheten i den medlemsstat som har utfärdat varningen och bedöma huruvida orsakerna ger anledning till att fatta ett negativt beslut om erkännande eller att ansöka om återbrytande av beslut i enlighet med förvaltningsprocesslagen.
 Uppgifter om varningar får behandlas i IMI-systemet så länge de är giltiga. Den behöriga myndigheten ska radera sin varning i IMI-systemet inom tre dygn från det att det inte längre finns grund för att hålla varningen i kraft.
 Samordning av myndigheternas verksamhet och rådgivning för medborgarna
 Undervisnings- och kulturministeriet svarar för den nationella samordningen av förfarandena vid erkännande av yrkeskvalifikationer.
 Utbildningsstyrelsen är ett sådant rådgivningscentrum som avses i yrkeskvalifikationsdirektivet.
 Bestämmelser om utlämnande av uppgifter och sekretessen hos en behörig myndighet som sköter uppgifter som hör till tillämpningsområdet för denna lag och hos andra aktörer finns i lagen om offentlighet i myndigheternas verksamhet (621/1999).
 Genom denna lag upphävs lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer (1093/2007).
 30 § (15.3.2019/316)
 På ansökningar som har blivit anhängiga före denna lags ikraftträdande tillämpas bestämmelserna i denna lag, om beslutet fattas efter lagens ikraftträdande.
 På överklagande av förvaltningsbeslut som har meddelats före denna lags ikraftträdande tillämpas de bestämmelser som gällde när denna lag trädde i kraft.
 Om sökanden med stöd av den upphävda lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer ska avlägga ett lämplighetsprov som kompensationsåtgärd och provet ska verkställas av ett universitet som utfärdar juridiska examina, ska det vara möjligt att avlägga lämplighetsprovet senast den 31 december 2018. Efter godkänt lämplighetsprov fattar Utbildningsstyrelsen med stöd av 13 § i den upphävda lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer på ansökan det slutliga beslutet om erkännande av yrkeskvalifikationer.
 Om sökanden med stöd av den upphävda lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer har ålagts en obligatorisk anpassningsperiod som kompensationsåtgärd och erkännandet av yrkeskvalifikationer gäller en tjänst eller uppgift inom polisen, ska anpassningsperioden vara slutförd senast den 31 december 2021. Efter slutförd anpassningsperiod fattar Utbildningsstyrelsen med stöd av 13 § i den upphävda lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer på ansökan det slutliga beslutet om erkännande av yrkeskvalifikationer senast den 31 december 2022.
 Hänvisningar till den upphävda lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer någon annanstans i lagstiftningen betraktas som hänvisningar till denna lag efter det att lagen har trätt i kraft.
 RP 22/2015, KuUB 6/2015, RSv 50/2015, Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/55/EU (32013L0055); EUT nr L 354, 28.12.2013, s. 132
 15.3.2019/316:
 RP 285/2018, KuUB 16/2018, RSv 257/2018
 1 kap - Allmänna bestämmelser1 § - Tillämpningsområde2 § - Avgränsning av tillämpningsområdet3 § - Definitioner2 kap - Bestämmelser som ansluter till systemen för erkännande4 § - Aktörer som svarar för erkännande av yrkeskvalifikationer och de behöriga myndigheternas uppgifter5 § - Kvalifikationsnivåer i den generella ordningen för erkännande6 § - Förutsättningar för erkännande i den generella ordningen7 § - Kompensationsåtgärder8 § - Partiell rätt att utöva yrke9 § - Gemensamma utbildningsramar10 § - Gemensamma utbildningsprov11 § - Yrkeserfarenhet som förutsättning för yrkesutövning12 § - Bilagor till ansökan13 § - Beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer3 kap - Frihet att tillhandahålla tjänster14 § - Principen om friheten att tillhandahålla tjänster15 § - Tjänsteleverantörens yrkestitel4 kap - Europeiskt yrkeskort16 § - Ansökan om europeiskt yrkeskort17 § - Den behöriga myndighetens skyldigheter i anslutning till ansökan om yrkeskort18 § - Europeiskt yrkeskort för personer som förvärvat yrkeskvalifikationer i Finland och som yrkesmässigt är etablerade i Finland för temporärt och tillfälligt tillhandahållande av tjänster i en annan medlemsstat i Europeiska unionen19 § - Europeiskt yrkeskort för den som förvärvat yrkeskvalifikationer någon annanstans än i Finland och som är yrkesmässigt etablerad någon annanstans än i Finland för temporärt och tillfälligt tillhandahållande av tjänster i Finland20 § - Europeiskt yrkeskort för etablering i ett annat EU-land för den som förvärvat yrkeskvalifikationer i Finland och som är yrkesmässigt etablerad i Finland21 § - Europeiskt yrkeskort för etablering i Finland för den som förvärvat yrkeskvalifikationer någon annanstans än i Finland och som är yrkesmässigt etablerad någon annanstans än i Finland22 § - Behandling av uppgifter om ett europeiskt yrkeskort23 § - Granskning av uppgifter om ett europeiskt yrkeskort5 kap - Särskilda bestämmelser24 § - Överklagande25 § - Användning av en yrkestitel och akademisk titel26 § - Varningsmekanism27 § - Samordning av myndigheternas verksamhet och rådgivning för medborgarna28 § - Utlämnande av uppgifter och sekretessen hos behöriga myndigheter6 kap - Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser29 § - Ikraftträdande30 § - ÖvergångsbestämmelserIkraftträdelsestadganden:15.3.2019/316:


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 14.12.2018.
 COM(2018) 836 final
 2018/0424(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o potpisivanju, u ime Europske unije, Protokola uz Sporazum između Europske zajednice i Kraljevine Danske o kriterijima i mehanizmima za utvrđivanje države odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil podnesenog u Danskoj ili bilo kojoj drugoj državi članici Europske unije i sustava „Eurodac” za uspoređivanje otisaka prstiju za učinkovitu primjenu Dublinske konvencije proširenjem tog sporazuma na kazneni progon
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 •Razlozi i ciljevi prijedloga
 Uredba (EU) br. 603/2013,
 1
 kojom se izmjenjuje Uredba br. 2725/2000 od 11. prosinca 2000. o uspostavi sustava „Eurodac” za usporedbu otisaka prstiju za učinkovitu primjenu Dublinske konvencije, donesena je i stupila je na snagu 19. srpnja 2013. Primjenjuje se od 20. srpnja 2015.
 Uredbom (EU) br. 603/2013 omogućuje se, među ostalim, tijelima kaznenog progona pristup Eurodacu u svrhu sprečavanja, otkrivanja i istrage terorističkih kaznenih djela i drugih teških kaznenih djela. Time se želi tijelima kaznenog progona omogućiti da zatraže usporedbu podataka o otiscima prstiju s onima pohranjenima u središnjoj bazi podataka Eurodaca kad žele utvrditi točan identitet ili dobiti dodatne informacije o osobi koja se sumnjiči za terorizam ili teško kazneno djelo.
 U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Kraljevine Danske (dalje u tekstu „Danska”), priloženog UEU-u i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju pravne stečevine iz glave V. te stoga ne sudjeluje u Uredbi (EU) br. 603/2013.
 Dana 8. ožujka 2006. sklopljen je Sporazum između Europske zajednice i Kraljevine Danske o kriterijima i mehanizmima za utvrđivanje države odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil podnesenog u Danskoj ili bilo kojoj drugoj državi članici Europske unije i sustava „Eurodac” za uspoređivanje otisaka prstiju za učinkovitu primjenu Dublinske konvencije (dalje u tekstu „Sporazum od 8. ožujka 2006.”)
 2
 Danska primjenjuje elemente azila iz Uredbe (EU) br. 603/2013 u skladu sa Sporazumom od 8. ožujka 2006. Međutim, pristup tijela kaznenog progona Eurodacu nije obuhvaćen područjem primjene navedenog Sporazuma.
 Na sastanku održanom 14. svibnja 2014. s predstavnicima Komisije, Danske i pridruženih zemalja potvrđeno je postojanje interesa za ulazak u pregovore s Europskom unijom kako bi se međunarodnim sporazumom odredbe o kaznenom progonu iz Uredbe (EU) br. 603/2013 proširile na te države.
 Vijeće je 14. prosinca 2015. odobrilo Komisiji da započne pregovore o sporazumu između Europske unije, s jedne strane, i Danske, s druge strane, o načinima sudjelovanja Danske u postupku usporedbe i slanja podataka u svrhu kaznenog progona u skladu s poglavljem VI. Uredbe (EU) br. 603/2013 o uspostavi sustava „Eurodac” za usporedbu otisaka prstiju za učinkovitu primjenu Uredbe (EU) br. 604/2013 o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva i o zahtjevima za usporedbu s podacima iz Eurodaca od strane tijela kaznenog progona država članica i Europola u svrhu kaznenog progona.
 Pregovori su završeni te je parafiran Sporazum u obliku Protokola uz Sporazum od 8. ožujka 2006. o proširenju primjene Sporazuma od 8. ožujka 2006. na kazneni progon.
 Proširenjem odredbi o kaznenom progonu iz Uredbe (EU) br. 603/2013 na Dansku omogućilo bi se tijelima kaznenog progona Danske da zatraže usporedbu podataka o otiscima prstiju na temelju podataka koje su druge države sudionice unijele i pohranile u bazu podataka Eurodaca kad žele utvrditi identitet ili dobiti dodatne informacije o osobi koju se sumnjiči za teško kazneno djelo ili terorizam ili o žrtvi. S druge strane, tijelima kaznenog progona svih ostalih država sudionica, bilo drugim državama članicama EU-a ili pridruženim zemljama, omogućilo bi se da zatraže usporedbu podataka o otiscima prstiju na temelju podataka koje je Danska unijela i pohranila u bazu podataka Eurodaca u iste svrhe.
 Cilj je ovog Protokola uspostaviti pravno obvezujuća prava i obveze kako bi se osiguralo učinkovito sudjelovanje Danske u elementima kaznenog progona iz Uredbe (EU) br. 603/2013. Protokolom se utvrđuje da sve države sudionice, bilo druge države članice EU-a, pridružene zemlje ili Danska, koje imaju pristup Eurodacu mogu u svrhu kaznenog progona pristupiti i podacima drugih država sudionica.
 •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području
 Prijedlog je u skladu s politikama EU-a s obzirom na pristup bazi podataka Eurodaca.
 •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije
 Prijedlog je u skladu s politikama EU-a u području slobode, sigurnosti i pravde.
 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST
 •Pravna osnova
 Pravna je osnova za ovaj Prijedlog odluke Vijeća članak 87. stavak 2. točka (a) i članak 88. stavak 2. točka (a) Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) u vezi s člankom 218. stavkom 5. UFEU-a.
 •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)
 Sporazum od 8. ožujka 2006. postojeći je međunarodni sporazum koji su sklopili EU i Danska. U skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. UEU-a ciljevi Protokola uz taj Sporazum mogu se postići samo prijedlogom Komisije na razini EU-a.
 •Proporcionalnost
 Kako bi se podržala i ojačala policijska suradnja nadležnih tijela država članica i Danske u svrhu sprečavanja, otkrivanja i istrage terorističkih kaznenih djela i drugih teških kaznenih djela, potrebno je sudjelovanje EU-a kako bi se omogućilo da Danska sudjeluje u aspektima Eurodaca povezanima s kaznenim progonom. Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti jer se njime ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva učinkovitog sudjelovanja Danske u elementima kaznenog progona iz Uredbe o Eurodacu (EU) br. 603/2013.
 •Odabir instrumenta
 Na temelju članka 218. stavka 5. UFEU-a zahtijeva se Odluka Vijeća kojom se odobrava potpisivanje Sporazuma.
 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA
 •Savjetovanja s dionicima
 S Vijećem (Radna skupina za azil) održana su savjetovanja o sadržaju i napretku pregovora. Obaviješten je Europski parlament (Odbor LIBE).
 4.OSTALI DIJELOVI
 •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga
 Prijedlogom se utvrđuje odluka o odobrenju potpisivanja Protokola između EU-a i Danske u ime Europske unije. UFEU-om se propisuje da Vijeće donosi prijedlog Komisije o odluci o odobrenju potpisivanja i sklapanja međunarodnog sporazuma.
 Protokolom se utvrđuje primjena Uredbe (EU) br. 603/2013 na Dansku s obzirom na pristup Eurodacu u svrhu kaznenog progona. Njime se stoga određenim tijelima kaznenog progona drugih država sudionica i Europolu omogućuje da zatraže usporedbu podataka o otiscima prstiju s podacima koje Danska šalje u središnji sustav Eurodaca. Njime se i određenim tijelima kaznenog progona Danske omogućuje da zatraže usporedbu podataka o otiscima prstiju s podacima koje druge države sudionice šalju u središnji sustav Eurodaca.
 Protokolom se jamči da se trenutačna razina zaštite osobnih podataka u EU-u primjenjuje na obradu osobnih podataka koju u skladu s Protokolom provode tijela Danske i država članica. Takva obrada osobnih podataka trebala bi podlijegati standardu zaštite osobnih podataka u okviru njihova nacionalnog prava koji je u skladu s Direktivom (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP.
 Protokolom se pristup Danske Eurodacu u svrhu kaznenog progona uvjetuje prethodnom pravnom i tehničkom provedbom Odluke 2008/615/PUP u vezi s daktiloskopskim podacima.
 Protokolom je propisano da se mehanizmi u pogledu izmjena iz Sporazuma od 8. ožujka 2006. primjenjuju na sve izmjene s obzirom na pristup Eurodacu u svrhu kaznenog progona.
 2018/0424 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o potpisivanju, u ime Europske unije, Protokola uz Sporazum između Europske zajednice i Kraljevine Danske o kriterijima i mehanizmima za utvrđivanje države odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil podnesenog u Danskoj ili bilo kojoj drugoj državi članici Europske unije i sustava „Eurodac” za uspoređivanje otisaka prstiju za učinkovitu primjenu Dublinske konvencije proširenjem tog sporazuma na kazneni progon
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 87. stavak 2. točku (a) i članak 88. stavak 2. točku (a) u vezi s člankom 218. stavkom 5.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)Vijeće je 14. prosinca 2015. odobrilo Komisiji da započne pregovore s Danskom o načinima sudjelovanja Danske u usporedbi i slanju podataka u svrhu kaznenog progona u skladu s poglavljem VI. Uredbe (EU) br. 603/2013 Europskog parlamenta i Vijeća.
 3
 (2)Pregovori su završeni i Protokol uz Sporazum od 8. ožujka 2006. između Europske zajednice i Kraljevine Danske o kriterijima i mehanizmima za utvrđivanje države odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil podnesenog u Danskoj ili u bilo kojoj drugoj državi članici Europske unije i sustava „Eurodac” za uspoređivanje otisaka prstiju za učinkovitu primjenu Dublinske konvencije parafiran je 11. prosinca 2017.
 (3)Protokol bi trebalo potpisati u ime Europske unije, podložno njegovu kasnijem sklapanju.
 (4)U skladu s člankom 3. Protokola o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, te su države članice priopćile svoju želju da sudjeluju u donošenju i primjeni ove Odluke.
 (5)U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Odobrava se, u ime Europske unije, potpisivanje Protokola uz Sporazum između Europske zajednice i Kraljevine Danske o kriterijima i mehanizmima za utvrđivanje države odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil podnesenog u Danskoj ili bilo kojoj drugoj državi članici Europske unije i sustava „Eurodac” za uspoređivanje otisaka prstiju za učinkovitu primjenu Dublinske konvencije proširenjem tog sporazuma na kazneni progon, podložno sklapanju navedenog Protokola.
 Članak 2.
 Glavno tajništvo Vijeća izdaje za osobu ili osobe koje odredi pregovarač Protokola instrument sa svim ovlastima potrebnima za potpisivanje Protokola, podložno njegovu sklapanju.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 Uredba (EU) br. 603/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o uspostavi sustava „Eurodac” za usporedbu otisaka prstiju za učinkovitu primjenu Uredbe (EU) br. 604/2013 o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva i o zahtjevima za usporedbu s podacima iz Eurodaca od strane tijela kaznenog progona država članica i Europola u svrhu kaznenog progona te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1077/2011 o osnivanju Europske agencije za operativno upravljanje opsežnim informacijskim sustavima u području slobode, sigurnosti i pravde (preinaka) (SL L 180, 29.6.2013., str. 1.)
 (2)
 SL L 66, 8.3.2006., str. 38.
 (3)
 Uredba (EU) br. 603/2013 o uspostavi sustava „Eurodac” za usporedbu otisaka prstiju za učinkovitu primjenu Uredbe (EU) br. 604/2013 o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva i o zahtjevima za usporedbu s podacima iz Eurodaca od strane tijela kaznenog progona država članica i Europola u svrhu kaznenog progona (SL L 180, 29.6.2013., str. 1.)


text:
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,26.6.2020
 COM(2020) 267 final
 2020/0129(NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais Eorpaigh sa Chomhchoiste arna bhunú leis an gComhaontú idir an Comhphobal Eorpach, de pháirt amháin, agus Rialtas na Danmhairge agus Rialtas Baile Oileáin Fharó, den pháirt eile, a mhéid a bhaineann le glacadh na leasuithe ar Phrótacal 1 agus ar Phrótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú
 MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN
 1.Ábhar an togra
 Baineann an togra seo le cinneadh lena leagtar síos an seasamh a ghlacfar thar ceann an Aontais sa Chomhchoiste, a bunaíodh faoin gComhaontú idir an Comhphobal Eorpach, de pháirt amháin, agus Rialtas na Danmhairge agus Rialtas Baile Oileáin Fharó, den pháirt eile, maidir le glacadh cinneadh ón gComhchoiste lena leasaítear Prótacal 1 agus Prótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú.
 2.Comhthéacs an togra
 2.1.An Comhaontú
 Rinne an Comhphobal Eorpach an Comhaontú idir an Comhphobal Eorpach, de pháirt amháin, agus Rialtas na Danmhairge agus Rialtas Baile Oileáin Fharó, den pháirt eile (‘an Comhaontú’), a thabhairt i gcrích le Cinneadh 97/126/CE
 1
 ón gComhairle. Tá sé d'aidhm ag an gComhaontú forbairt chomhchuí an chaidrimh eacnamaíoch idir an Comhphobal agus Oileáin Fharó a chur chun cinn tríd an dtrádáil chómhalartach a leathnú, dálaí cothroma iomaíochta a sholáthar don trádáil idir na Páirtithe agus cuidiú bacainní trádála a dhíchur. Tháinig an Comhaontú seo i bhfeidhm an 1 Eanáir 1997.
 2.2.An Comhchoiste
 Tá an Comhchoiste, coiste a bunaíodh faoi Airteagal 31(1) den Chomhaontú, freagrach as an gComhaontú a riar agus áirithíonn sé go gcuirtear chun feidhme go cuí é. Le hAirteagal 34(1) den Chomhaontú, tugtar de chumhacht don Chomhchoiste forálacha na bPrótacal a ghabhann leis an gComhaontú a leasú.
 2.3.An gníomh atá beartaithe ag an gComhchoiste
 Foráiltear le hAirteagal 36 den Chomhaontú go mbreithneoidh an tAontas, arna iarraidh sin d’Oileáin Fharó, feabhas a chur ar na deiseanna rochtana i gcás táirgí sonracha agus a lamháltais taraife a leathnú i gcás táirgí iascaigh de chuid Oileáin Fharó.
 I gcomhréir le torthaí na caibidlíochta idir an Coimisiún Eorpach agus Oileáin Fharó, mar a comhaontaíodh ag an 18ú cruinniú den Chomhchoiste a tionóladh in Norðragøta, Oileáin Fharó an 9 Deireadh Fómhair 2019, tá an Comhchoiste le cinneadh a ghlacadh maidir le leasuithe ar Phrótacal 1 agus ar Phrótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú.
 3.An seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais
 Leis na leasuithe atá beartaithe dírítear ar an rochtain atá ag an dá Pháirtí ar an margadh a mhéadú don dá Pháirtí mar a comhaontaíodh an 9 Deireadh Fómhair 2019 ag an 18ú cruinniú den Chomhchoiste. Trí cinn de leasuithe ábhartha atá ann:
 –Prótacal 1: Cuirtear saláin reoite agus leasaithe (cóid AC 0303 53 90 agus 1604 13 90) ar liosta na dtáirgí i dTábla I den Iarscríbhinn a ghabhann le Prótacal 1 a ghabhann leis an gComhaontú, lena léirítear na dleachtanna custaim fabhracha agus na coinníollacha eile atá le cur i bhfeidhm ar allmhairiú táirgí ar de thionscnamh Oileáin Fharó iad agus a thugtar as Oileáin Fharó isteach sa Chomhphobal. Cuirfidh an tAontas dleachtanna allmhairiúcháin nialasacha i bhfeidhm ar na táirgí sin de thionscnamh Oileáin Fharó. Chuir Oileáin Fharó an iarraidh sin faoi bhráid an Aontais i gcomhréir le hAirteagal 36 den Chomhaontú agus chomhaontaigh na Páirtithe Prótacal 1 a leasú.
 –Prótacal 4: Scriostar fonóta 1 agus mír 2 d’Airteagal 1 de Phrótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú. I bhfonóta 1 cuirtear srian ar ghlútan breise a chur i mbeatha éisc a onnmhairítear ó Oileáin Fharó chuig an Aontas, srian a bhfuil feidhm aige maidir le cóid AC ex 2309 90 10, ex 2309 90 31 agus ex 2309 90 41. Déantar tagairt i mír 2 do na ceanglais deimhniúcháin agus rialaithe maidir leis an taraif-chuóta a osclaítear i gcás beatha éisc faoi chóid AC ex 2309 90 10, ex 2309 90 31 agus ex 2309 90 41. Is ag cruinniú an Chomhchoiste i Samhain 2017 a d’iarr Oileáin Fharó ar dtús go scriosfaí iad, agus é mar argóint acu gur tháinig forbairt mhór ar chomhdhéanamh na beatha éisc d’earnáil an dobharshaothraithe, forbairt a d’fhág gur mó tábhacht atá le glútan mar chomhchuid.
 –Prótacal 4: Cuirtear isteach airteagal nua lena mbunaítear taraif-chuótaí le haghaidh earraí feola a onnmhairítear ón Aontas chuig Oileáin Fharó. Faoi chuimsiú na caibidlíochta thuasluaite, d’iarr an tAontas go méadófaí an rochtain ar an margadh i gcás onnmhairiúcháin caoireola de chuid an Aontais chuig Oileáin Fharó. Chomhaontaigh na Páirtithe taraif-chuóta a bhunú le haghaidh réimse táirgí caorach (cóid AC 0204, 0206 80 99, 0206 90 99, 0210 90 11, 0210 90 60, ex 0210 90 90). Tabharfar isteach an taraif-chuóta, taraif-chuóta faoina mbeidh feidhm ag dleacht allmhairiúcháin nialasach, de réir a chéile: 40 tona amhail ón uair a ghlacfar an gníomh atá beartaithe (i.e. 2020), agus 80 tona amhail ó thrí bliana dá éis sin (i.e. 2023).
 Chuir an Coimisiún na Ballstáit ar an eolas faoi thoradh na caibidlíochta sin le linn an chruinnithe a bhí ag Meitheal na Comhairle um Chomhlachas Saorthrádála na hEorpa (CSTE), a tionóladh an 24 Deireadh Fómhair 2019.
 4.Bunús dlí
 4.1.Bunús dlí nós imeachta
 4.1.1.Prionsabail
 In Airteagal 218(9) den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh (CFAE) déantar foráil maidir le cinntí ón gComhairle lena mbunaítear "na seasaimh a ghlacfar thar ceann an Aontais i gcomhlacht arna chur ar bun le comhaontú nuair a iarrtar ar an gcomhlacht sin gníomhartha a ghlacadh a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo, seachas gníomhartha lena bhforlíonfar nó lena leasófar creat institiúideach an chomhaontaithe."
 Áirítear ar na "gníomhartha a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo" gníomhartha a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo de bhua rialacha an dlí idirnáisiúnta lena rialaítear an comhlacht atá i gceist. Áirítear air freisin ionstraimí nach bhfuil éifeacht cheangailteach leo faoin dlí idirnáisiúnta, ach a bhfhéadfadh "tionchar cinntitheach a bheith acu ar ábhar na reachtaíochta a ghlacfaidh reachtas an Aontais Eorpaigh"
 2
 .
 4.1.2.Feidhm maidir leis an gcás seo
 Is comhlacht a bunaíodh leis an gComhaontú é an Comhchoiste. Gníomh a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leis is ea an gníomh a iarrtar ar an gComhchoiste a ghlacadh. Leis an ngníomh atá beartaithe, leasófar Prótacal 1 agus Prótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú i gcomhréir le hAirteagal 34(1) den Chomhaontú agus beidh éifeacht cheangailteach ag na leasuithe sin ar na Páirtithe. Leis an ngníomh atá beartaithe ní fhorlíontar creat institiúideach an Chomhaontaithe ná ní leasaítear é.
 Dá bhrí sin, is é Airteagal 218(9) CFAE an bunús dlí nós imeachta le haghaidh an chinnidh atá beartaithe.
 4.2.Bunús dlí substainteach
 4.2.1.Prionsabail
 An bunús dlí substainteach le haghaidh an cinneadh faoi Airteagal 218(9) CFAE, braitheann sé go príomha ar chuspóir agus ábhar an ghnímh atá beartaithe agus a bhfuiltear ag glacadh seasamh thar ceann an Aontais ina leith. Má tá dhá aidhm ag an ngníomh atá beartaithe nó má tá dhá chomhpháirt ann agus más féidir ceann de na haidhmeanna nó de na comhpháirteanna sin a shainaithint mar phríomhaidhm nó mar phríomh‐chomhpháirt agus an ceann eile mar aidhm nó comhpháirt theagmhasach, ní mór an cinneadh faoi Airteagal 218(9) CFAE a bhunú ar bhunús dlí substainteach aonair, is é sin an bunús dlí a éilítear de réir na príomhaidhme nó na príomh‐chomhpháirte.
 4.2.2.Feidhm maidir leis an gcás seo
 Baineann cuspóir agus ábhar an ghnímh atá beartaithe leis an gcomhbheartas tráchtála. Dá bhrí sin, is é Airteagal 207 CFAE an bunús dlí substainteach le haghaidh an chinnidh atá beartaithe.
 4.3.Conclúid
 Is é an chéad fhomhír d'Airteagal 207(4) CFAE ba cheart a bheith ina bhunús dlí le haghaidh an chinnidh atá beartaithe, i gcomhar le hAirteagal 218(9) de.
 5.Foilsiú an ghnímh atá beartaithe
 Ós rud é go ndéanfar, le gníomh an Chomhchoiste, Prótacal 1 agus Prótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú a leasú, is iomchuí é a fhoilsiú in Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh tar éis a ghlactha.
 2020/0129 (NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais Eorpaigh sa Chomhchoiste arna bhunú leis an gComhaontú idir an Comhphobal Eorpach, de pháirt amháin, agus Rialtas na Danmhairge agus Rialtas Baile Oileáin Fharó, den pháirt eile, a mhéid a bhaineann le glacadh na leasuithe ar Phrótacal 1 agus ar Phrótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú
 TÁ COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh, agus go háirithe an chéad fhomhír d’Airteagal 207(4) de, i gcomhar le hAirteagal 218(9) de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1)Rinne an Comhphobal Eorpach an Comhaontú idir an Comhphobal Eorpach, de pháirt amháin, agus Rialtas na Danmhairge agus Rialtas Baile Oileáin Fharó, den pháirt eile (‘an Comhaontú’), a thabhairt i gcrích le Cinneadh 97/126/CE
 3
 ón gComhairle agus tháinig sé i bhfeidhm an 1 Eanáir 1997.
 (2)De bhun Airteagal 34 den Chomhaontú, féadfaidh an Comhchoiste forálacha na bPrótacal a ghabhann leis an gComhaontú a leasú.
 (3)Tar éis caibidlíocht a dhéanamh, chomhaontaigh Rialtas Baile Oileáin Fharó agus an tAontas forálacha áirithe de Phrótacal 1 agus de Phrótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú a leasú. Tá sé d'aidhm ag na leasuithe sin scóip na rochtana atá ag an dá Pháirtí ar an margadh a leathnú i gcás táirgí roghnaithe áirithe.
 (4)Tá an Comhchoiste le cinneadh a ghlacadh maidir leis na leasuithe ar Phrótacal 1 agus ar Phrótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú.
 (5)Is iomchuí an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais sa Chomhchoiste a leagan síos ós rud é go mbeidh an cinneadh lena leasófar Prótacail 1 agus 4 ceangailteach ar an Aontas,
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 An seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais sa Chomhchoiste maidir le leasuithe ar Phrótacal 1 agus ar Phrótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú, is ar an dréachtchinneadh ón gComhchoiste atá i gceangal leis an gCinneadh seo a bhunófar é.
 Airteagal 2
 Foilseofar cinneadh an Chomhchoiste in Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh.
 Airteagal 3
 Dírítear an Cinneadh seo chuig an gCoimisiún.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann na Comhairle
 An tUachtarán
 (1)
 Cinneadh 97/126/CE ón gComhairle an 6 Nollaig 1996 maidir le comhaontú a thabhairt i gcrích idir an Comhphobal Eorpach, de pháirt amháin, agus Rialtas na Danmhairge agus Rialtas Baile Oileáin Fharó, den pháirt eile (IO L 53, 22.2.1997, lch. 1).
 (2)
 Breithiúnas ón gCúirt Bhreithiúnais an 7 Deireadh Fómhair 2014, 'An Ghearmáin v An Chomhairle', C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, míreanna 61 go 64.
 (3)
 Cinneadh 97/126/CE ón gComhairle an 6 Nollaig 1996 maidir le comhaontú a thabhairt i gcrích idir an Comhphobal Eorpach, de pháirt amháin, agus Rialtas na Danmhairge agus Rialtas Baile Oileáin Fharó, den pháirt eile (IO L 53, 22.2.1997, lch. 1).
 ---documentbreak---
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,26.6.2020
 COM(2020) 267 final
 IARSCRÍBHINN
 a ghabhann le
 Togra le haghaidh Cinneadh ón gComhairle
 maidir leis an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais Eorpaigh sa Chomhchoiste arna bhunú leis an gComhaontú idir an Comhphobal Eorpach, de pháirt amháin, agus Rialtas na Danmhairge agus Rialtas Baile Oileáin Fharó, den pháirt eile, a mhéid a bhaineann le glacadh na leasuithe ar Phrótacal 1 agus ar Phrótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú
 DRÉACHT
 CINNEADH Uimh. .../... Ó CHOMHCHOISTE CE/OILEÁIN FHARÓ
 an ... 2020
 lena leasaítear Prótacail 1 agus 4 a ghabhann leis an gComhaontú idir an Comhphobal Eorpach, de pháirt amháin, agus Rialtas na Danmhairge agus Rialtas Baile Oileáin Fharó, den pháirt eile
 TÁ AN COMHCHOISTE,
 Ag féachaint don Chomhaontú idir an Comhphobal Eorpach, de pháirt amháin, agus Rialtas na Danmhairge agus Rialtas Baile Oileáin Fharó, den pháirt eile
 1
 , agus go háirithe Airteagal 34(1) de,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1)Baineann Prótacal 1 a ghabhann leis an gComhaontú idir an Comhphobal Eorpach, de pháirt amháin, agus Rialtas na Danmhairge agus Rialtas Baile Oileáin Fharó, den pháirt eile (‘an Comhaontú’) leis an gcóir taraife agus na socruithe is infheidhme maidir le hiasc agus táirgí iascaigh áirithe a scaoiltear chun saorchúrsaíochta san Aontas Eorpach nó a allmhairítear isteach in Oileáin Fharó. San Iarscríbhinn a ghabhann le Prótacal 1 léirítear na dleachtanna custaim fabhracha agus coinníollacha eile atá le cur i bhfeidhm ar allmhairiú táirgí ar de thionscnamh Oileáin Fharó iad agus a thugtar as Oileáin Fharó isteach san Aontas Eorpach.
 (2)Thíolaic Oileáin Fharó iarraidh bunaithe ar Airteagal 36 den Chomhaontú go gcuirfear na cóid AC 0303 53 90 agus 1604 13 90 leis an Iarscríbhinn a ghabhann le Prótacal 1 a ghabhann leis an gComhaontú. Tá an tAontas Eorpach den tuairim, i ndiaidh dó measúnú a dhéanamh ar an margadh ábhartha, go bhféadfaí na táirgí sin a allmhairiú isteach san Aontas Eorpach saor ó dhleacht agus gan srianta cainníochtúla.
 (3)Baineann Prótacal 4 a ghabhann leis na gComhaontú leis na forálacha speisialta is infheidhme maidir le hallmhairiú táirgí talmhaíochta áirithe seachas na cinn a liostaítear i bPrótacal 1.
 (4)Faoi Airteagal 1 de Phrótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú, tá lamháltais taraife deonaithe ag an Aontas Eorpach ar dtús le haghaidh beatha éisc de chuid Oileáin Fharó, i leith taraif-chuóta bliantúil saor ó dhleacht 5 000 tona. Rinneadh leasú ar an taraif-chuóta saor ó dhleacht sin le Cinneadh Uimh. 2/98 ó Chomhchoiste CE/an Danmhairg-Oileáin Fharó
 2
 , leasú lenar méadaíodh é go dtí 10 000 tona amhail ón 1 Eanáir 2000, agus le Cinneadh Uimh. 1/2007 ó Chomhchoiste CE/an Danmhairg-Oileáin Fharó
 3
 , leasú lenar méadaíodh é go dtí 20 000 tona ar an gcoinníoll nach féidir aon ghlútan breise a chur sa bheatha éisc a bhainfidh tairbhe as an gcóras allmhairithe fabhrach.
 (5)D’iarr Oileáin Fharó go ndéanfaí Prótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú a leasú trí dheireadh a chur leis na srianta maidir le glútan breise i mbeatha éisc a bhaineann tairbhe as an gcóir fhabhrach, toisc go bhfuil athrú tagtha a fhágann go bhfuil glútan ina amhábhar riachtanach anois i gcomhdhéanamh na beatha éisc.
 (6)In Airteagal 2 de Phrótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú liostaítear na táirgí sin de thionscnamh an Aontais Eorpaigh, a thagann faoi chaibidlí 1 go 24 den Chóras Comhchuibhithe, ar táirgí iad nach ndeonaíonn Oileáin Fharó saoirse ó tharaifí ná ó dhleachtanna dóibh nuair a allmhairítear isteach in Oileáin Fharó iad.
 (7)D’iarr an tAontas Eorpach go n-osclófaí taraif-chuóta saor ó dhleacht le haghaidh cóid AC 0204, 0206 80 99, 0206 90 99, 0210 90 11, 0210 90 60, ex 0210 90 90, a liostaítear in Airteagal 2 de Phrótacal 4. Tá Oileáin Fharó den tuairim go bhféadfadh taraif-chuóta saor ó dhleacht 80 tona de na táirgí sin arna n-onnmhairiú ón Aontas a dheonú, faoi réir idirthréimhse trí bliana ina mbeadh taraif-chuóta saor ó dhleacht 40 tona.
 (8)Ba cheart, dá bhrí sin, Prótacail 1 agus 4 a leasú dá réir,
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 Leasaítear Tábla I den Iarscríbhinn a ghabhann le Prótacal 1 a ghabhann leis an gComhaontú mar a leanas:
 (1)Cuirtear an líne seo a leanas isteach idir cód AC 0303 50 98 agus cód AC 0303 60 11:
 ‘0303 53 90
 – – – Saláin (Sprattus sprattus)
 0’
 (2)Cuirtear na línte seo a leanas isteach idir cód AC 1604 12 99 agus cód AC 1604 19:
 ‘1604 13
 1604 13 90
 – – Sairdíní, mionsairdíní agus saláin
 – – – Sairdíní:
 – – – Eile
 0’
 Airteagal 2
 Leasaítear Prótacal 4 a ghabhann leis an gComhaontú mar a leanas:
 (1)Cuirtear an méid seo a leanas in ionad Airteagal 1:
 ‘Airteagal 1
 Deonóidh an tAontas Eorpach na taraif-chuótaí a leanas maidir le táirgí ar de thionscnamh Oileáin Fharó iad agus a thugtar as Oileáin Fharó:
 Cód AC
 Tuairisc
 Ráta dleachta
 Taraif-chuóta (TC) i dtonaí
 0204
 0206 80 99
 0206 90 99
 0210 90 11
 0210 90 19
 0210 90 60
 ex 1601
 ex 1602
 Feoil ó chaoirigh nó ó ghabhair, í úr, fuaraithe nó reoite
 Scairteach inite ó chaoirigh agus ó ghabhair, í úr nó fuaraithe
 Scairteach inite ó chaoirigh agus ó ghabhair, í reoite
 Feoil ó chaoirigh nó o ghabhair, í saillte, i sáile, triomaithe nó deataithe, ar an gcnámh
 Feoil ó chaoirigh nó ó ghabhair, í saillte, i sáile, triomaithe nó deataithe, gan chnámh
 Scairteach inite ó chaoirigh nó ó ghabhair, í saillte, i sáile, triomaithe nó deataithe
 Ispíní agus táirgí comhchosúla, ó fheoil, ó scairteach feola nó ó fhuil; ullmhóidí bia bunaithe ar na táirgí sin:
 — Ó chaoirigh agus ó ghabhair
 Feoil, scairteach feola nó fuil eile, iad ullmhaithe nó leasaithe:
 — Ó chaoirigh agus ó ghabhair
 0
 0
 0
 0
 0
 0
 0
 20
 ex 2309 90 10
 ex 2309 90 31
 ex 2309 90 41
 Beatha éisc
 0
 20 000
 ’
 (2)cuirtear isteach an tAirteagal 3 seo a leanas:
 ‘Airteagal 3
 Osclóidh Oileáin Fharó na taraif-chuótaí a leanas le haghaidh táirgí ar de thionscnamh an Aontais Eorpaigh iad agus a thugtar as an Aontas Eorpach:
 Cód CN
 Tuairisc
 Ráta dleachta
 Taraif-chuóta (TC) i dtonaí
 0204
 0206 80 99
 0206 90 99
 0210 90 11
 0210 90 60
 ex 0210 90 90
 Feoil ó chaoirigh nó ó ghabhair, í úr, fuaraithe nó reoite
 Scairteach inite ó chaoirigh agus ó ghabhair, í úr nó fuaraithe
 Scairteach inite ó chaoirigh agus ó ghabhair, í reoite
 Feoil ó chaoirigh nó ó ghabhair, í saillte, i sáile, triomaithe nó deataithe, ar an gcnámh
 Scairteach inite ó chaoirigh agus ó ghabhair, í saillte, i sáile, triomaithe nó deataithe
 Plúr agus min inite ó fheoil agus ó scairteach feola, ó chaoirigh agus ó ghabhair
 0
 0
 0
 0
 0
 0
 40 in 2020, 2021 agus 2022;
 80 amhail ón mbliain 2023
 ’
 (3)Scriostar Iarscríbhinn I.
 Airteagal 3
 Tiocfaidh an Cinneadh seo i bhfeidhm an lá a ghlacfar é.
 Arna dhéanamh [i]/[in]/[sa] ..., ....
 Thar ceann an Chomhchoiste
 An Cathaoirleach
 (1)
 IO L 53, 22.2.1997, lch. 2.
 (2)
 IO L 263, 26.9.1998, lch. 37.
 (3)
 IO L 275, 19.10.2007, lch. 32.


text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 8.5.2017.
 COM(2017) 214 final
 2017/0091(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o utvrđivanju stajališta koje u ime Europske unije treba donijeti na Skupštini stranaka Sporazuma o ribarstvu južnog Indijskog oceana (SIOFA) i o stavljanju izvan snage Odluke 14404/12
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 •Razlozi i ciljevi prijedloga
 Odlukom Vijeća 2008/780/EZ
 1
 Unija je odobrila Sporazum o ribarstvu južnog Indijskog oceana (Sporazum), kojim je uspostavljena Skupština stranaka Sporazuma o ribarstvu južnog Indijskog oceana (SIOFA). U okviru SIOFA-e Skupština stranaka odgovorna je za donošenje mjera oblikovanih kako bi se osiguralo dugoročno očuvanje i održivo iskorištavanje ribolovnih resursa na području primjene SIOFA-e te zaštitili morski ekosustavi u kojima se ti resursi nalaze. Te mjere mogu za Uniju postati obvezujuće.
 Stajalište koje u ime Unije treba donijeti u RFMO-ovima trenutačno se utvrđuje u skladu s dvostupanjskim pristupom. Odlukom Vijeća utvrđuju se vodeća načela i smjernice stajališta Unije na višegodišnjoj osnovi, uzimajući u obzir da se ono nakon toga usklađuje za svaku godišnju Skupštinu stranaka na temelju neslužbenih dokumenata Komisije o kojima će raspravljati radna skupina Vijeća.
 U pogledu Skupštine stranaka SIOFA-e Odlukom Vijeća 14404/12 od 5. listopada 2012. predviđa se revizija stajališta Unije prije godišnje Skupštine 2017. Stoga se ovim prijedlogom nastoji utvrditi stajalište Unije u okviru SIOFA-e za razdoblje od 2017. do 2021. te na taj način zamijeniti Odluku Vijeća 14404/12 od 5. listopada 2012., kojom je obuhvaćeno razdoblje od 2012. do 2016.
 •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području
 Revizijom se žele ugraditi načela i smjernice nove zajedničke ribarstvene politike (ZRP) kako je utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
 2
 , uzimajući u obzir i ciljeve Komunikacije Komisije o vanjskoj dimenziji ZRP-a
 3
 . Osim toga, stajalište Unije usklađeno je s Ugovorom iz Lisabona.
 Kao što je to slučaj s trenutačnim stajalištem, sljedeće stajalište sadržava opća načela i smjernice u mjeri u kojoj je to potrebno s obzirom na posebnosti SIOFA-e. Nadalje, na zahtjev država članica uvodi se standardni postupak za godišnje utvrđivanje stajališta Unije.
 •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije
 Nije primjenjivo
 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST
 •Pravna osnova
 Sljedeća odluka temelji se na Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, a posebno članku 43. stavku 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9., kojim se predviđa da Vijeće na prijedlog Komisije donosi odluku o utvrđivanju stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke. To se primjenjuje na stajalište koje u ime Unije treba donijeti Komisija u okviru Skupštine stranaka SIOFA-e.
 Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća pravna je osnova za utvrđivanje načela koja će se odraziti u ovom stajalištu.
 Sljedećom odlukom, kojom je obuhvaćeno razdoblje od 2017. do 2021., zamjenjuje se Odluka Vijeća 14404/12, kojom je obuhvaćeno razdoblje od 2012. do 2016.
 •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)
 Nije primjenjivo
 •Proporcionalnost
 Nije primjenjivo
 •Odabir instrumenta
 U skladu s člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, stajalište koje u ime Unije treba donijeti u regionalnim organizacijama za upravljanje ribarstvom kada su pozvane donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja njihov institucijski okvir, mora biti doneseno odlukom Vijeća na prijedlog Komisije.
 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA
 •Ex post evaluacija / provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva
 Nije primjenjivo
 •Savjetovanja s dionicima
 Nije primjenjivo
 •Prikupljanje i primjena stručnih znanja
 Nije primjenjivo
 •Procjena učinka
 Nije primjenjivo
 •Primjerenost propisa i pojednostavnjenje
 Nije primjenjivo
 •Temeljna prava
 Nije primjenjivo
 4.UTJECAJ NA PRORAČUN
 Nije primjenjivo
 5.OSTALI ELEMENTI
 •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja
 Nije primjenjivo
 •Dokumenti s obrazloženjima (za direktive)
 Nije primjenjivo
 •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga
 Nije primjenjivo
 2017/0091 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o utvrđivanju stajališta koje u ime Europske unije treba donijeti na Skupštini stranaka Sporazuma o ribarstvu južnog Indijskog oceana (SIOFA) i o stavljanju izvan snage Odluke 14404/12
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)Člankom 38. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s njegovim člankom 39. stavkom 1. točkom (d) predviđa se da je jedan od ciljeva zajedničke ribarstvene politike osigurati dostupnost opskrbe.
 (2)Člankom 2. Uredbe (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
 4
 predviđa se da se zajedničkom ribarstvenom politikom osigurava da su aktivnosti u ribarstvu i akvakulturi dugoročno ekološki održive i da se njima upravlja na način koji je u skladu s ciljevima postizanja gospodarskih i društvenih koristi te koristi za zapošljavanje i doprinosa dostupnosti opskrbe hranom. Osim toga predviđa se da se u okviru zajedničke ribarstvene politike primjenjuje predostrožni pristup upravljanju ribarstvom i nastoji osigurati da se iskorištavanjem živih morskih bioloških resursa obnavlja populacija ulovljenih vrsta i održava iznad razina koje mogu proizvesti najveći održivi prinos. Njome se predviđa i da Unija nastoji poduzimati mjere upravljanja i očuvanja koje se temelje na najboljim dostupnim znanstvenim savjetima, promicati ribolovne metode koje pridonose selektivnijem ribolovu i izbjegavanju te smanjenju, koliko je moguće, neželjenog ulova, baviti se ribolovom s manjim utjecajem na morski ekosustav i ribolovne resurse te postupno eliminirati odbačeni ulov. Osim toga, člankom 28. Uredbe (EU) br. 1380/2013 izričito se predviđa da Unija ta načela primjenjuje u svojoj vanjskoj politici.
 (3)Odlukom Vijeća 2008/780/EZ
 5
 Unija je sklopila Sporazum o ribarstvu južnog Indijskog oceana (SIOFA). Skupština stranaka SIOFA-e odgovorna je za donošenje mjera oblikovanih kako bi se osiguralo dugoročno očuvanje i održivo iskorištavanje ribolovnih resursa primjenom predostrožnog pristupa i ekosustavnog pristupa upravljanju ribarstvom te kako bi se na temelju toga zaštitili morski ekosustavi u kojima se ti resursi nalaze. Te mjere trebaju za Uniju postati obvezujuće.
 (4)Vijeće je 5. listopada 2012. donijelo Odluku 14404/12 o utvrđivanju stajališta Unije koje treba donijeti u okviru Sporazuma o ribarstvu južnog Indijskog oceana (SIOFA).
 (5)Odlukom 14404/12 predviđa se da se u njoj utvrđeno stajalište treba revidirati najkasnije do godišnje Skupštine stranaka SIOFA-e 2017. Stoga je primjereno staviti izvan snage Odluku 14404/12 i zamijeniti je novom odlukom.
 (6)Zbog promjenjive prirode ribolovnih resursa na području primjene SIOFA-e i posljedične potrebe da se stajalištem Unije uzme u obzir novi razvoj događanja, uključujući statističke, biološke i druge podatke koji se predstavljaju prije ili tijekom godišnje Skupštine stranaka, za godišnje utvrđivanje stajališta Unije potrebno je utvrditi postupke u skladu s načelom lojalne suradnje među institucijama Unije sadržanim u članku 13. stavku 2. UEU-a.
 (7)Komisija u skladu s člankom 218. i člankom 3. stavkom 1. UFEU-a zastupa EU na godišnjoj Skupštini stranaka SIOFA-e. Stoga je ova Odluka upućena Komisiji,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Stajalište koje treba zauzeti Europska unija na godišnjoj Skupštini stranaka SIOFA-e kada je to tijelo pozvano donositi odluke koje imaju pravni učinak utvrđeno je u Prilogu I.
 Članak 2.
 Godišnje utvrđivanje stajališta Unije na godišnjoj Skupštini stranaka SIOFA-e provodi se u skladu s Prilogom II.
 Članak 3.
 Stajalište Unije utvrđeno u Prilogu I. Vijeće ocjenjuje i, ako je potrebno, revidira na prijedlog Komisije najkasnije do godišnje Skupštine stranaka SIOFA-e 2022.
 Članak 4.
 Odluka 14404/12 stavlja se izvan snage.
 Članak 5.
 Ova je Odluka upućena Europskoj komisiji.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 SL L 268, 9.10.2008., str. 27.
 (2)
 Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ (SL L 354, 28.12.2013., str. 22.).
 (3)
 COM(2011)424, 13.7.2011.
 (4)
 Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ (SL L 354, 28.12.2013., str. 22.).
 (5)
 Odluka Vijeća 2008/780/EZ od 29. studenoga 2008. o sklapanju, u ime Europske unije, Sporazuma o ribarstvu južnog Indijskog oceana (SL L 268, 9.10.2008., str. 27.).
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 8.5.2017.
 COM(2017) 214 final
 PRILOZI
 PrijedloguODLUKE VIJEĆA
 o utvrđivanju stajališta koje u ime Europske unije treba donijeti na Skupštini stranaka Sporazuma o ribarstvu južnog Indijskog oceana (SIOFA) i o stavljanju izvan snage Odluke 14404/12
 PRILOG I.
 Stajalište Unije na Skupštini stranaka Sporazuma o ribarstvu južnog Indijskog oceana
 (1)Načela
 Unija u okviru SIOFA-e:
 a)
 osigurava da su mjere donesene unutar Skupštine stranaka SIOFA-e u skladu s ciljevima i načelima Unije utvrđenima u okviru zajedničke ribarstvene politike, posebno primjenom predostrožnog pristupa i s pomoću ciljeva povezanih s najvećim održivim prinosom kako je utvrđeno člankom 2. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1380/2013, kako bi se promicala primjena pristupa upravljanju ribarstvom temeljenog na ekosustavu kojim se ograničava utjecaj ribolovnih aktivnosti na okoliš, kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri izbjegao i smanjio neželjeni ulov i postupno eliminirao odbačeni ulov te kako bi se na najmanju moguću mjeru smanjio utjecaj ribolovnih aktivnosti na morski ekološki sustav, te promicanjem gospodarski održivog i konkurentnog ribolova Unije kako bi se osigurao primjeren životni standard onima koji ovise o ribolovnim aktivnostima vodeći računa o interesima potrošača;
 b)
 osigurava da su mjere donesene u okviru Skupštine stranaka SIOFA-e u skladu s ciljevima SIOFA-e;
 c)
 osigurava da su mjere donesene u okviru Skupštine stranaka SIOFA-e usklađene s međunarodnim pravom, a posebno s odredbama Konvencije UN-a o pravu mora, Sporazuma UN-a o očuvanju i upravljanju pograničnim ribljim stokovima i vrlo migratornim ribljim stokovima, Sporazuma o promicanju usklađivanja ribarskih plovila na otvorenom moru s međunarodnim mjerama za očuvanje i upravljanje i Sporazuma o mjerama države luke Organizacije za hranu i poljoprivredu iz 2009.;
 d)
 promiče stajališta koja su dosljedna s onima koja su zauzeta u okviru drugih regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom i, prema potrebi, s regionalnim konvencijama o moru na istom području;
 e)
 nastoji ostvariti sinergiju s politikom koju Unija provodi kao dio svojih bilateralnih odnosa u području ribarstva s trećim zemljama i osigurava usklađenost s njezinim drugim politikama, posebno s onima koje se odnose na vanjske odnose, okoliš, trgovinu, razvoj, istraživanje i inovacije te s drugima;
 f)
 osigurava poštovanje međunarodnih obveza Unije;
 g)
 slijedi Zaključke Vijeća od 19. ožujka 2012. o Komunikaciji o vanjskoj dimenziji zajedničke ribarstvene politike
 1
 ;
 h)
 nastoji na temelju istih načela i standarda koji se primjenjuju u okviru prava Unije stvoriti ujednačene uvjete za flotu Unije na području primjene SIOFA-e te promicati ujednačenu provedbu rezolucija i preporuka.
 (2)Smjernice
 Unija prema potrebi nastoji podupirati donošenje sljedećih mjera od strane Skupštine stranaka SIOFA-e:
 a)
 mjere za očuvanje ribolovnih resursa i upravljanje njima na području primjene SIOFA-a koje se temelje na najboljim dostupnim znanstvenim savjetima, uključujući ukupni dopušteni ulov (TAC-ovi) i kvote ili reguliranje napora za vrste koje regulira Skupština stranaka SIOFA-e, čime bi se ostvarila ili održala stopa iskorištavanja kojom se osigurava najveći održivi prinos na temelju propisa za kontrolu ulova najkasnije do 2020.;
 b)
 prema potrebi, razmotrit će se posebne mjere za stokove koji su izloženi prelovu kako bi ribolovni napor bio u skladu s dostupnim ribolovnim mogućnostima i kako bi se očuvali morski ekosustavi;
 c)
 mjere praćenja, kontrole i nadzora na području primjene SIOFA-e kako bi se osigurala učinkovitost kontrole i usklađenost s mjerama donesenima u okviru Skupštine stranaka SIOFA-e, uključujući provedbu sustava za praćenje plovila SIOFA-e;
 d)
 mjere za sprečavanje nezakonitih, neprijavljenih i nereguliranih ribolovnih aktivnosti, odvraćanje od njih i njihovo zaustavljanje na području primjene SIOFA-e, uključujući popis plovila koja obavljaju takav ribolov i mjere države luke;
 e)
 mjere za smanjenje negativnog utjecaja ribolovnih aktivnosti na morsku bioraznolikost, uključujući morske ptice, i zaštitne mjere za osjetljive morske ekosustave na području primjene SIOFA-e u skladu s Rezolucijama Opće skupštine Ujedinjenih naroda i za morske ekosustave, koje obuhvaćaju mjere za najveće moguće izbjegavanje i smanjivanje neželjenog ulova, uključujući ulov ekološki važnih vrsta, i mjere za postupno eliminiranje odbačenog ulova;
 f)
 mjere kojima je cilj zabrana ribolova koji se obavlja samo radi izlova peraja morskog psa uz zahtjev da se svi morski psi moraju iskrcati s perajama prirodno povezanima s trupom;
 g)
 razvoj zajedničkih pristupa s ostalim regionalnim organizacijama za upravljanje ribarstvom koje su uključene u upravljanje ribarstvom na području primjene SIOFA-e;
 h)
 podupiranje uspostave promatračkog programa stvaranjem i sudjelovanjem u izradi odgovarajućeg sustava promatranja;
 i)
 potpora provedbi redovitih revizija radi pravovremene ocjene uspješnosti SIOFA-e i provedba njezinih preporuka;
 j)
 mjere za srednjoročno osiguravanje uravnoteženije preraspodjele proračuna SIOFA-e;
 k)
 dodatne tehničke mjere koje se temelje na savjetima pomoćnih tijela koja je uspostavila Skupština stranaka SIOFA-e.
 PRILOG II.
 Godišnje utvrđivanje stajališta Unije koje treba zauzeti
 na godišnjoj Skupštini stranaka Sporazuma o ribarstvu južnog Indijskog oceana
 Prije svake godišnje Skupštine stranaka SIOFA-a poduzimaju se potrebni koraci kako bi se osiguralo da se stajalištem koje se izražava u ime Unije uzimaju u obzir najnoviji statistički, biološki i drugi relevantni podaci dostavljeni Europskoj komisiji, u skladu s načelima i smjernicama određenima u Prilogu I.
 U tu svrhu i na temelju tih podataka Europska komisija Vijeću ili njegovim pripremnim tijelima prije svake godišnje Skupštine stranaka SIOFA-a pravovremeno dostavlja pisani dokument u kojem se utvrđuju detalji prijedloga utvrđivanja stajališta Unije za raspravu i prihvaćanje.
 Ako tijekom daljnjih sastanaka, uključujući sastanke na licu mjesta, nije moguće postići dogovor kako bi se stajalištem Unije uzeli u obzir novi elementi, pitanje se upućuje Vijeću ili njegovim pripremnim tijelima.
 (1)
 vidi dok. 7086/12 PECHE 66