text:
85/2005 Z. z. Zákon o politických stranách a politických hnutiach | Aktuálne znenie
 Hľadaj v 85/2005 ×
 (v znení č. 445/2008 Z. z., 568/2008 Z. z., 266/2010 Z. z., 181/2014 Z. z., 54/2015 Z. z., 131/2015 Z. z., 272/2015 Z. z., 375/2015 Z. z., 91/2016 Z. z., 125/2016 Z. z., 344/2018 Z. z.)
 DRUHÁ ČASŤ - ZALOŽENIE STRANY, REGISTER STRÁN A VZNIK STRANY (§ 4 - § 12a)
 PIATA ČASŤ - OSOBITNÉ USTANOVENIA (§ 32a - § 32e)
 ŠIESTA ČASŤ - SPOLOČNÉ, PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA (§ 33 - § 36)
 (1) Strana, európska strana a európska nadácia nesmú svojimi stanovami, svojím programom alebo činnosťou porušovať Ústavu Slovenskej republiky, ústavné zákony, zákony a medzinárodné zmluvy.
 (2) Stranám a poslancom za strany, ktoré nie sú zriadené podľa tohto zákona alebo osobitného predpisu,1a) sa zakazuje mať zriadenú kanceláriu na území Slovenskej republiky.
 (3) Každý je povinný poskytnúť súčinnosť pri zisťovaní skutočností týkajúcich sa zriadenia kancelárie strán, ktoré nie sú zriadené podľa tohto zákona, alebo poslancov za strany, ktoré nie sú zriadené podľa tohto zákona.
 (1) Právo voliť a byť volený do orgánov strany má štátny občan Slovenskej republiky s trvalým pobytom na území Slovenskej republiky a občan iného členského štátu Európskej únie s trvalým pobytom na území Slovenskej republiky(ďalej len „občan“), ktorý v deň volieb do orgánov strany dovŕšil 18 rokov veku a má spôsobilosť na právne úkony v plnom rozsahu.
 (2) Členom prípravného výboru strany (ďalej len „prípravný výbor“), štatutárnym orgánom strany alebo členom štatutárneho orgánu strany, členom najvyššieho, výkonného, rozhodcovského a revízneho orgánu strany, môže byť občan, ktorý dovŕšil 18 rokov veku a má spôsobilosť na právne úkony v plnom rozsahu.
 (3) Po dobu piatich rokov od právoplatnosti rozhodnutia správneho súdu o rozpustení politickej strany podľa osobitného predpisu1b) nemôže byť členom prípravného výboru, štatutárnym orgánom strany alebo členom štatutárneho orgánu strany, členom najvyššieho, výkonného, rozhodcovského a revízneho orgánu strany občan, ktorému bolo takéto obmedzenie uložené rozhodnutím správneho súdu.
 b) adresa sídla strany s uvedením názvu obce, ulice a orientačného a súpisného čísla,
 f) meno, priezvisko, rodné číslo a adresa trvalého pobytu osoby, ktorá je štatutárnym orgánom alebo členom štatutárneho orgánu, s uvedením jej funkcie v strane a spôsobu, akým štatutárny orgán koná v mene strany,
 j) vstup strany do likvidácie vrátane mena, priezviska, rodného čísla a adresy trvalého pobytu likvidátora, ak ide o právnickú osobu, jej názov, identifikačné číslo a sídlo vrátane mena, priezviska, rodného čísla a adresy trvalého pobytu osoby, ktorá vykonáva v jej mene pôsobnosť likvidátora, a skončenie likvidácie; počas likvidácie sa používa názov strany s dodatkom „v likvidácii“,
 k) vyhlásenie konkurzu vrátane mena, priezviska, rodného čísla a adresy trvalého pobytu správcu, ak ide o právnickú osobu, jej názov, identifikačné číslo a sídlo vrátane mena, priezviska, rodného čísla a adresy trvalého pobytu osoby, ktorá vykonáva v jej mene pôsobnosť správcu, a ukončenie konkurzného konania alebo zamietnutie návrhu na vyhlásenie konkurzu pre nedostatok majetku; počas konkurzného konania sa používa názov strany s dodatkom „v konkurze“,
 l) dátum a dôvod výmazu strany z registra strán,
 m) nezahladené tresty uložené v trestnom konaní a nevykonané tresty postihujúce právnych nástupcov.
 (4) Údaje zapísané v registri strán sú účinné voči každému odo dňa vykonania zápisu, ak nejde o údaje podľa odseku 3 písm. i), j), k) a m), ktoré sú účinné na základe rozhodnutia súdu.
 (5) Údaje zapísané v registri strán sú každému prístupné a ministerstvo ich zverejňuje na svojom webovom sídle. Rodné čísla fyzických osôb zapísaných v registri strán nie sú súčasťou zverejňovaných ani sprístupňovaných údajov.
 (6) Každý má právo požiadať ministerstvo o vydanie výpisu z verejnej časti registra strán. Výpis z verejnej časti registra strán obsahuje zapísané údaje platné v deň jeho vydania. O vydanie výpisu z verejnej časti registra strán je možné požiadať aj žiadosťou v elektronickej podobe a výpis je možné vydať aj v elektronickej podobe.
 a) zoznam občanov, ktorí súhlasia, aby strana vznikla; tento zoznam musí podpísať najmenej 10 000 občanov a každý občan musí uviesť svoje meno, priezvisko, adresu trvalého pobytu a číslo občianskeho preukazu alebo číslo pobytového preukazu občana Európskej únie (ďalej len „zoznam občanov“),
 a) názov a jej skratku, ak sa má používať; názov strany alebo jej skratka sa musí líšiť od názvu alebo skratky strany, ktorá už bola zaregistrovaná, a názvu alebo skratky európskej strany podľa § 32a; názov strany alebo jej skratka nesmie obsahovať meno alebo priezvisko osoby, ktorá je štatutárnym orgánom alebo členom štatutárneho orgánu alebo členom prípravného výboru strany.
 (6) Orgánmi strany sú najmä najvyšší, výkonný, rozhodcovský a revízny orgán. Každý orgán strany okrem štatutárneho orgánu musí mať najmenej troch členov, výkonný orgán strany musí mať najmenej deväť členov a najvyšší orgán strany musí mať najmenej 27 členov.
 (11) Štatutárny orgán strany je povinný do šiestich mesiacov od vzniku strany doručiť ministerstvu doklad preukazujúci právny vzťah strany k sídlu strany.
 (1) Prípravný výbor môže oznámiť ministerstvu, že začal zbierať podpisy na zoznam občanov podľa § 6 ods. 4 písm. a); oznámenie musí byť písomné, podpísané každým členom prípravného výboru.
 (3) Oznámenie podľa odseku 1 ministerstvo bezodkladne zverejní na svojom webovom sídle na dobu 180 dní.
 c) nevykoná zmenu názvu zaregistrovanej strany alebo skratky v registri strán v prípade, ak sa názov strany alebo skratka nelíši od názvu strany alebo skratky uvedenej vo zverejnenom oznámení,
 d) nevydá vyhlásenie podľa § 32b, ak je názov európskej politickej strany alebo jej skratka zhodný s názvom strany alebo skratkou vo zverejnenom oznámení.
 (5) Ak prípravný výbor v lehote podľa odseku 3 nepredloží ministerstvu návrh na registráciu strany uvedenej vo zverejnenom oznámení, obmedzenia podľa odseku 4 sa prestanú uplatňovať.
 (3) Ministerstvo stranu zaregistruje do 30 dní od začatia konania, ak návrh nemá nedostatky alebo ak nie je dôvod na odmietnutie registrácie strany.
 (4) Ak nie je dôvod na odmietnutie registrácie strany podľa odseku 9, ale návrh a priložené doklady majú iné nedostatky, ministerstvo najneskôr do 30 dní od začatia konania zašle splnomocnencovi písomné upozornenie, v ktorom uvedie všetky nedostatky a vyzve ho, aby ich odstránil v určenej lehote s poučením, že inak konanie zastaví. Do uplynutia lehoty na odstránenie nedostatkov sa konanie prerušuje. Rozhodnutie o prerušení konania sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (5) Ak sa prípravný výbor domáha žalobou na správnom súde určenia, že návrh nemá nedostatky, je povinný o podaní žaloby bezodkladne písomne informovať ministerstvo; odo dňa podania žaloby neplynie lehota podľa odseku 4. Deň nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia správneho súdu, ktorým určil, že návrh nemá nedostatky, je dňom odstránenia nedostatkov návrhu.
 (8) Ministerstvo konanie zastaví, ak prípravný výbor neodstránil nedostatky návrhu v určenej lehote alebo ak správny súd nevyhovel návrhu prípravného výboru na určenie, že návrh nemá nedostatky. Rozhodnutie o zastavení konania sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (9) Ministerstvo do 30 dní od začatia konania odmietne registráciu strany, ak
 d) názov strany a jej skratka sa nelíši od názvu a skratky strany, ktorá už bola zaregistrovaná, alebo od názvu a skratky európskej strany podľa § 32a, alebo
 e) stanovy strany sú v rozpore s § 2 ods. 1.
 (10) Rozhodnutie o odmietnutí registrácie strany sa doručuje splnomocnencovi do vlastných rúk; proti rozhodnutiu nie je možné podať rozklad.
 (1) Do zápisu štatutárneho orgánu do registra strán koná v mene strany splnomocnenec zapísaný v registri strán. Splnomocnenec nemôže robiť v mene strany právne úkony, ktoré podľa tohto zákona alebo osobitných predpisov6) môže robiť len štatutárny orgán alebo členovia štatutárneho orgánu.
 (3) Splnomocnenec je povinný podať ministerstvu návrh na zápis štatutárneho orgánu alebo členov štatutárneho orgánu najneskôr do štyroch mesiacov od vzniku strany. K návrhu musí byť priložené uznesenie ustanovujúceho najvyššieho orgánu strany príslušného podľa zaregistrovaných stanov podpísané zvoleným štatutárnym orgánom alebo všetkými zvolenými členmi štatutárneho orgánu; pravosť podpisov musí byť osvedčená.
 (4) K uzneseniu podľa odseku 3 musí byť priložená prezenčná listina členov orgánu strany vlastnoručne podpísaná každým prítomným členom orgánu strany. Uznesenie musí obsahovať
 (5) Ak návrh a priložený doklad sú v súlade s týmto zákonom, ministerstvo písomne oznámi štatutárnemu orgánu vykonanie zápisu strane do registra strán; rozhodnutie sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (6) Ak návrh a priložený doklad nie sú v súlade s týmto zákonom, ministerstvo najneskôr do 15 dní od začatia konania zašle splnomocnencovi písomné upozornenie na odstránenie nedostatkov. Ak splnomocnenec nedostatky neodstráni v určenej lehote, ministerstvo konanie zastaví. Rozhodnutie o zastavení konania sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (7) Ak splnomocnenec nepodá ministerstvu návrh na zápis štatutárneho orgánu alebo členov štatutárneho orgánu do registra strán v lehote podľa odseku 3 alebo ak splnomocnenec neodstráni nedostatky podľa odseku 6, ministerstvo zapíše túto stranu v registri strán s dodatkom „v likvidácii“ a strana bude môcť vykonávať iba pôsobnosť súvisiacu so zrušením strany. Splnomocnenec je povinný vymenovať likvidátora a bezodkladne oznámiť ministerstvu údaje o likvidátorovi v rozsahu podľa § 5 ods. 3 písm. j). Ak splnomocnenec neoznámi ministerstvu likvidátora najneskôr do 15 dní odo dňa zápisu strany s dodatkom „v likvidácii“, ministerstvo zapíše ako likvidátora splnomocnenca.
 (2) Strana je povinná predložiť Štátnej komisii pre voľby a kontrolu financovania politických strán (ďalej len „štátna komisia“) na jej požiadanie evidenciu členov strany na plnenie úloh podľa tohto zákona a osobitného predpisu.6a)
 (2) K návrhu podľa odseku 1 musí byť priložené vyhlásenie o zmene adresy sídla strany podpísané štatutárnym orgánom alebo takým počtom členov štatutárneho orgánu, akým je potrebné toto rozhodnutie podľa stanov prijať; pravosť podpisov musí byť osvedčená.1) K vyhláseniu o zmene adresy sídla strany musí byť priložený doklad preukazujúci právny vzťah strany k sídlu strany.
 (3) Ak návrh a vyhlásenie podľa odseku 2 sú v súlade s týmto zákonom, ministerstvo písomne oznámi strane dátum a poradové číslo zápisu zmeny adresy sídla strany. Rozhodnutie sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (4) Ak návrh a vyhlásenie podľa odseku 2 nie sú v súlade s týmto zákonom, ministerstvo najneskôr do 15 dní od začatia konania zašle strane písomné upozornenie na odstránenie nedostatkov. Ak strana nedostatky neodstráni v určenej lehote, ministerstvo konanie zastaví. Rozhodnutie o zastavení konania sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (5) Ak adresa sídla strany nie je na území Slovenskej republiky, ministerstvo odmietne zapísať zmenu adresy sídla strany a podá podnet generálnemu prokurátorovi7) na postup podľa § 17. Rozhodnutie o odmietnutí zápisu zmeny adresy sídla strany sa doručuje strane do vlastných rúk. Proti rozhodnutiu nie je možné podať rozklad.
 (2) Návrh podľa odseku 1 podáva štatutárny orgán alebo všetci členovia štatutárneho orgánu zapísaní v registri strán. K návrhu podľa odseku 1 musí byť priložené uznesenie orgánu strany, ktorý je podľa zaregistrovaných stanov príslušný na voľbu štatutárneho orgánu, podpísané štatutárnym orgánom alebo takým počtom členov štatutárneho orgánu, akým je potrebné toto rozhodnutie podľa stanov prijať, zapísanými v registri strán a novozvoleným štatutárnym orgánom alebo všetkými novozvolenými členmi štatutárneho orgánu, pričom pravosť podpisov musí byť osvedčená;1) to neplatí, ak štatutárny orgán alebo člen štatutárneho orgánu zapísaný v registri strán zomrel alebo ak bol vyhlásený za mŕtveho.
 (3) K uzneseniu podľa odseku 2 musí byť priložená prezenčná listina členov orgánu strany vlastnoručne podpísaná každým prítomným členom orgánu strany. Uznesenie musí obsahovať
 (4) Ak návrh a priložené doklady sú v súlade s týmto zákonom, ministerstvo písomne oznámi strane dátum a poradové číslo zápisu zmeny štatutárneho orgánu v registri strán. Rozhodnutie sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (5) Ak návrh a priložené doklady nie sú v súlade s týmto zákonom, ministerstvo najneskôr do 15 dní zašle strane písomné upozornenie na odstránenie nedostatkov. Ak strana nedostatky neodstráni v určenej lehote, ministerstvo konanie zastaví. Rozhodnutie o zastavení konania sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (2) K uzneseniu podľa odseku 1 písm. a) musí byť priložená prezenčná listina členov orgánu strany vlastnoručne podpísaná každým prítomným členom orgánu strany. Uznesenie musí obsahovať
 (3) Ak návrh a priložené doklady sú v súlade s týmto zákonom, ministerstvo doručí strane jedno vyhotovenie zmeny stanov s dátumom a poradovým číslom zápisu zmeny stanov. Rozhodnutie sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (4) Ak návrh a priložené doklady nie sú v súlade s týmto zákonom, ministerstvo najneskôr do 15 dní od začatia konania zašle strane písomné upozornenie na odstránenie nedostatkov. Ak strana nedostatky neodstráni v určenej lehote, ministerstvo konanie zastaví. Rozhodnutie o zastavení konania sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (5) Ak zmena stanov nie je v súlade s § 2 ods. 1 alebo § 6 ods. 5, ministerstvo odmietne zapísať zmenu stanov a podá podnet generálnemu prokurátorovi7) na postup podľa § 17. Rozhodnutie o odmietnutí zápisu zmeny stanov sa doručuje strane do vlastných rúk. Proti rozhodnutiu nie je možné podať rozklad.
 (6) Strana môže pre svoju potrebu vypracovať úplné znenie stanov a jedno vyhotovenie zaslať ministerstvu na založenie do zbierky listín. Na úplnom znení stanov sa nevyznačuje dátum a číslo registrácie strany ani dátum a poradové číslo zápisu zmeny stanov.
 (3) K uzneseniu podľa odseku 2 písm. a) musí byť priložená prezenčná listina členov orgánu strany vlastnoručne podpísaná každým prítomným členom orgánu strany. Uznesenie musí obsahovať
 (4) Ak návrh a priložené doklady sú v súlade s týmto zákonom, ministerstvo doručí strane jedno vyhotovenie stanov, na ktorom vyznačí dátum a číslo registrácie strany a dátum zápisu nových stanov do registra strán s dodatkom „nové stanovy“. Dňom zápisu v registri strán sa stanú nové stanovy zaregistrovanými stanovami. Rozhodnutie sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (5) Ak návrh a priložené doklady nie sú v súlade s týmto zákonom, ministerstvo najneskôr do 15 dní od začatia konania zašle strane písomné upozornenie na odstránenie nedostatkov. Ak strana nedostatky neodstráni v určenej lehote, ministerstvo konanie zastaví. Rozhodnutie o zastavení konania sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (6) Ak nové stanovy nie sú v súlade s § 2 ods. 1 alebo § 6 ods. 5, ministerstvo odmietne zapísať nové stanovy do registra strán a podá podnet generálnemu prokurátorovi7) na postup podľa § 17. Rozhodnutie o odmietnutí zápisu zmeny stanov sa doručuje strane do vlastných rúk. Proti rozhodnutiu nie je možné podať rozklad.
 (2) Ak predmetom návrhu na zápis zmeny zaregistrovaných stanov alebo návrhu na zápis nových stanov je zmena názvu strany alebo jej skratky podľa odseku 1, ministerstvo nerozhodne o zmene názvu strany alebo jej skratky, ak strana predložila návrh po vyhlásení volieb do Národnej rady Slovenskej republiky, volieb do Európskeho parlamentu, volieb do orgánov územnej samosprávy, až do vyhlásenia výsledkov volieb a konanie sa do vyhlásenia výsledkov volieb preruší; ustanovenie § 6a ods. 4 sa použije primerane. Obmedzenie podľa prvej vety sa nevzťahuje na voľby vyhlásené do orgánov územnej samosprávy podľa osobitného predpisu.7a)
 a) splnomocnenec (§ 8 ods. 7),
 d) právoplatným rozhodnutím súdu v trestnom konaní,
 e) právoplatným rozhodnutím správneho súdu o rozpustení strany alebo
 f) z iných dôvodov podľa tohto zákona (§ 8 ods. 7, § 30 ods. 8, § 34 ods. 4 a § 34e ods. 2).
 a) označenie zlučovaných strán s uvedením dátumu a čísla ich registrácie,
 (7) Ak návrh na výmaz strany a priložené doklady nie sú v súlade s týmto zákonom alebo ak sú v ňom neúplné alebo nepresné údaje, ministerstvo najneskôr do 15 dní od začatia konania zašle strane upozornenie o potrebe odstrániť nedostatky. Do odstránenia nedostatkov sa konanie prerušuje; o prerušení konania sa nevydáva rozhodnutie, iba sa vyznačí v spise. Ak strana nedostatky neodstráni v určenej lehote, ministerstvo konanie zastaví. Rozhodnutie o zastavení konania sa nevydáva, iba sa vyznačí v spise.
 (2) Zrušenie strany a údaje, ktoré sa zapisujú do registra strán, písomne oznámi likvidátor ministerstvu do piatich dní odo dňa zrušenia strany. K oznámeniu musí byť priložené uznesenie orgánu strany príslušného podľa zaregistrovaných stanov strany, ktorý rozhodol o zrušení strany s likvidáciou, podpísané štatutárnym orgánom alebo takým počtom členov štatutárneho orgánu, akým je potrebné toto rozhodnutie podľa stanov prijať. Pravosť podpisov musí byť osvedčená. Zápisom prechádza pôsobnosť štatutárneho orgánu na likvidátora zapísaného v registri strán.
 (1) Na podanie návrhu na rozpustenie strany je oprávnený generálny prokurátor,7) ak strana koná v rozpore s § 2 ods. 1. O návrhu rozhoduje správny súd.
 (2) Ak správny súd rozhodol o rozpustení strany s likvidáciou, náhrada primeraných výdavkov a odmena za výkon funkcie likvidátora sa uhrádza z majetku strany.
 (3) Ministerstvo aj bez návrhu vykoná výmaz strany z registra strán, ak bola strana právoplatným rozhodnutím správneho súdu rozpustená bez likvidácie.
 (1) Právoplatné rozhodnutie správneho súdu o žalobe, ktorou sa člen strany domáha určenia, že rozhodnutie orgánu strany je nezákonné alebo odporujúce stanovám, správny súd doručí ministerstvu.
 (2) Žaloba člena strany podľa odseku 1 doručená ministerstvu sa len založí do zbierky listín.
 (1) Príjmami strany môžu byť len
 i) príspevky zo štátneho rozpočtu,
 j) iné príjmy z právnych vzťahov a plnení povinností podľa osobitných predpisov.
 (2) Strana je povinná viesť osobitnú evidenciu o príjmoch z pôžičiek a úverov vrátane dátumu prijatia pôžičky alebo úveru, výšky pôžičky alebo úveru a dohodnutého termínu splatenia. V osobitnej evidencii sa uvádzajú o tom, kto poskytol pôžičku alebo úver údaje v rozsahu meno, priezvisko a adresa trvalého pobytu, ak ide o fyzickú osobu, ak ide o fyzickú osobu – podnikateľa, aj obchodné meno a identifikačné číslo a ak ide o právnickú osobu, uvádza sa názov alebo obchodné meno, identifikačné číslo a adresa sídla.
 (3) Strana je povinná viesť osobitnú evidenciu darov a iných bezodplatných plnení podľa § 23 ods. 6 a 7.
 (4) Strana je povinná viesť osobitnú evidenciu prijatých členských príspevkov, ktorá obsahuje dátum prijatia členského príspevku, jeho výšku a údaje o členovi strany v rozsahu meno, priezvisko a adresa trvalého pobytu. Členský príspevok nad 100 eur môže strana prijať, len ak bol poukázaný prevodom z iného účtu; inak je strana povinná členský príspevok členovi vrátiť. Nesplnenie povinnosti podľa druhej vety sa považuje za prijatie členského príspevku v rozpore s týmto zákonom.
 (5) Strana je povinná každoročne do 31. marca zverejniť na svojom webovom sídle zoznam osôb, ktoré prispeli na jej činnosť v predchádzajúcom kalendárnom roku peňažným darom alebo členským príspevkom, ktorých suma je vyššia ako dvojnásobok minimálnej mzdy zamestnanca odmeňovaného mesačnou mzdou platnej v čase ich prijatia, alebo nepeňažným darom alebo iným bezodplatným plnením, ktorých hodnota je vyššia ako dvojnásobok minimálnej mzdy zamestnanca odmeňovaného mesačnou mzdou platnej v čase ich prijatia (ďalej len „zoznam“). V zozname strana uvedie výšku peňažného daru alebo členského príspevku, predmet a hodnotu nepeňažného daru alebo iného bezodplatného plnenia, ďalej identifikačné údaje o osobe, ktorá prispela na činnosť strany, v rozsahu meno, priezvisko a adresa trvalého pobytu, ak ide o fyzickú osobu, ak ide o fyzickú osobu – podnikateľa, aj obchodné meno a identifikačné číslo, a ak ide o právnickú osobu, názov alebo obchodné meno, identifikačné číslo a adresu sídla. Ak strana v predchádzajúcom kalendárnom roku neprijala príspevky podľa prvej vety, je o tom povinná do 31. marca zverejniť oznámenie na svojom webovom sídle.
 (6) Zoznam a oznámenie podľa odseku 5 musia byť prístupné na webovom sídle strany najmenej päť rokov.
 (7) Strana je povinná zverejniť na svojom webovom sídle údaje o prijatej pôžičke v rozsahu meno, priezvisko a adresa trvalého pobytu, ak ide o fyzickú osobu, ak ide o fyzickú osobu – podnikateľa, aj obchodné meno a identifikačné číslo, a ak ide o právnickú osobu, názov alebo obchodné meno, identifikačné číslo a adresu sídla veriteľa, výšku pôžičky, dohodnutý úrok, dobu splatnosti a dátum uzatvorenia zmluvy o pôžičke. Údaje podľa prvej vety je strana povinná zverejniť do 30 dní odo dňa uzatvorenia zmluvy o pôžičke.
 (1) Strana môže prijať dary a iné bezodplatné plnenia, ak tento zákon neustanovuje inak. Strana môže prijať dar alebo iné bezodplatné plnenie, iba ak hodnota daru a iného bezodplatného plnenia od jedného darcu nepresiahne v kalendárnom roku 300 000 eur. Strana môže prijať dar alebo iné bezodplatné plnenie len na základe písomnej zmluvy podľa tohto zákona; to neplatí, ak hodnota daru alebo iného bezodplatného plnenia od jedného darcu nepresiahne v kalendárnom roku 1 000 eur alebo ak hodnota iného bezodplatného plnenia je vyčíslená na doklade, na základe ktorého strana prijala iné bezodplatné plnenie. Ustanovenia osobitného predpisu19) nie sú týmto dotknuté.
 3. pri peňažnom dare aj číslo platobného účtu19a) darcu vedeného v banke alebo pobočke zahraničnej banky19b) (ďalej len „banka“), z ktorého bol dar poukázaný, a obchodné meno tejto banky,
 b) identifikačné údaje obdarovaného, a to názov, adresu sídla, identifikačné číslo a v prípade peňažného daru aj číslo platobného účtu19a) obdarovaného vedeného v banke19b) a obchodné meno tejto banky,
 2. presné označenie a hodnotu hnuteľnej veci vylučujúce zámenu s inou hnuteľnou vecou; ak ide o dar do 5 000 eur, oceňuje sa reálnou hodnotou podľa osobitného predpisu,13) a ak ide o dar nad 5 000 eur, oceňuje sa podľa znaleckého posudku,
 e) podpis darcu osvedčený1) v deň podpisu zmluvy alebo najneskôr v deň poskytnutia daru,
 f) podpis štatutárneho orgánu strany; ak ide o dar v hodnote najviac 500 eur, môže darovaciu zmluvu podpísať poverený zástupca strany, a to na základe písomného plnomocenstva s osvedčeným podpisom štatutárneho orgánu strany.
 (3) Zmluva o inom bezodplatnom plnení musí obsahovať
 g) podpis štatutárneho orgánu strany; ak ide o iné bezodplatné plnenie v hodnote najviac 500 eur, môže zmluvu podpísať poverený zástupca strany, a to na základe písomného plnomocenstva s osvedčeným podpisom štatutárneho orgánu strany.
 (4) Iným bezodplatným plnením sa na účely tohto zákona rozumie
 c) hodnota dlhu strany prevzatého fyzickou osobou, fyzickou osobou – podnikateľom alebo právnickou osobou,
 d) hodnota obvyklého úroku pri bezúročnej pôžičke; hodnota sa vyčísľuje na základe priemerných úrokových mier z úverov zverejnených Národnou bankou Slovenska pre ostatné úvery poskytnuté nefinančným spoločnostiam v eurách rezidentom eurozóny za kalendárny rok predchádzajúci kalendárnemu roku, v ktorom bolo iné bezodplatné plnenie poskytnuté,
 e) rozdiel medzi cenou obvyklou pri kúpe alebo nájme hnuteľnej veci alebo nehnuteľnosti a cenou zaúčtovanou, ktorú strana uhradí fyzickej osobe, fyzickej osobe – podnikateľovi alebo právnickej osobe, ak cena zaúčtovaná je nižšia ako cena obvyklá; cenou obvyklou sa rozumie cena, za ktorú sa takáto hnuteľná vec alebo nehnuteľnosť obvykle predáva alebo prenajíma v určitom čase a na určitom mieste, alebo
 f) rozdiel medzi cenou obvyklou za poskytnutie služby a cenou zaúčtovanou, ktorú strana uhradí fyzickej osobe,fyzickej osobe – podnikateľovi alebo právnickej osobe, ak cena zaúčtovaná je nižšia ako cena obvyklá; cenou obvyklou sa rozumie cena, za ktorú fyzická osoba – podnikateľ alebo právnická osoba ponúka poskytovanie služby na trhu,
 g) akékoľvek iné plnenie neuvedené v písmenách a) až f), z ktorého mala strana prospech.
 (5) Strana je povinná preukázať, že hodnota zaúčtovaná v účtovníctve o prijatí iného bezodplatného plnenia je porovnateľná s obvyklou cenou.
 (6) Evidencia darov obsahuje
 a) identifikačné údaje o darcovi, a to v rozsahu meno, priezvisko a adresa trvalého pobytu, ak ide o fyzickú osobu, ak ide o fyzickú osobu – podnikateľa, aj obchodné meno a identifikačné číslo, ak ide o právnickú osobu, názov alebo obchodné meno, identifikačné číslo a adresu sídla,
 h) vyhlásenie darcu o tom, že nie je osobou podľa § 24 ods. 1; to neplatí, ak dar nebol prijatý na základe písomnej zmluvy; vyhlásenie môže byť súčasťou písomnej zmluvy.
 (7) Evidencia iných bezodplatných plnení obsahuje
 a) identifikačné údaje o poskytovateľovi iného bezodplatného plnenia, a to v rozsahu meno, priezvisko a bydlisko, ak ide o fyzickú osobu, ak ide o fyzickú osobu – podnikateľa, aj obchodné meno a identifikačné číslo, ak ide o právnickú osobu, názov alebo obchodné meno, identifikačné číslo a adresu sídla,
 d) údaj o hodnote iného bezodplatného plnenia podľa zmluvy o inom bezodplatnom plnení alebo údaj o hodnote iného bezodplatného plnenia podľa účtovného dokladu, na základe ktorého strana prijala iné bezodplatné plnenie,
 e) vyčíslenie rozdielu, ktorý vznikol pri prijatí iného bezodplatného plnenia,
 g) vyhlásenie poskytovateľa iného bezodplatného plnenia o tom, že nie je osobou podľa § 24 ods. 1; to neplatí, ak iné bezodplatné plnenie nebolo prijaté na základe písomnej zmluvy.
 h) fyzickej osoby alebo právnickej osoby, o ktorej nevie uviesť identifikačné údaje darcu alebo identifikačné údaje zmluvnej strany, ktorá poskytla iné bezodplatné plnenie,
 i) európskej strany a európskej nadácie.
 (2) Strana môže prijať peňažný dar, len ak bol poukázaný prevodom z iného účtu. Ak z výpisu z účtu nie je preukázané, kto je darcom peňažného daru, strana je povinná tento peňažný dar vrátiť v lehote do 30 dní na účet, z ktorého bol finančný dar poukázaný. Ak taký účet neexistuje, strana je povinná túto skutočnosť bezodkladne oznámiť Ministerstvu financií Slovenskej republiky“ (ďalej len „ministerstvo financií“) a peňažný dar poukázať na príjmový účet štátneho rozpočtu. Taký peňažný dar sa považuje za príjem štátneho rozpočtu. Ministerstvo financií oznámi bezodkladne strane údaje potrebné na poukázanie peňažného daru.
 (3) Ak darca poukáže strane peňažný dar inak ako prevodom z účtu, strana je povinná tento peňažný dar darcovi vrátiť v lehote do 60 dní. Ak nemožno darcovi peňažný dar vrátiť, strana je povinná túto skutočnosť bezodkladne oznámiť ministerstvu financií a peňažný dar poukázať na príjmový účet štátneho rozpočtu. Takýto peňažný dar sa považuje za príjem štátneho rozpočtu. Ministerstvo financií oznámi bezodkladne strane údaje potrebné na poukázanie peňažného daru.
 (4) Nesplnenie povinností podľa odsekov 2 a 3 sa považuje za prijatie peňažného daru v rozpore s týmto zákonom.
 (1) Strane, ktorá vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky získala viac ako 3 % z celkového počtu odovzdaných platných hlasov, ministerstvo financií uhradí za každý taký hlas zo štátneho rozpočtu Slovenskej republiky príspevok vo výške 1 % z priemernej mesačnej nominálnej mzdy zamestnanca v hospodárstve Slovenskej republiky zverejnenej Štatistickým úradom Slovenskej republiky za kalendárny rok, ktorý predchádza kalendárnemu roku, v ktorom sa konajú voľby do Národnej rady Slovenskej republiky.
 (4) Príspevok za hlasy sa nevyplatí strane, ktorá nepredložila záverečnú správu alebo nepredložila výročnú správu za predchádzajúci kalendárny rok a túto povinnosť mala podľa § 30 ods. 1.
 (4) Príspevok na činnosť sa nevyplatí strane, ktorá nepredložila záverečnú správu alebo nepredložila výročnú správu za predchádzajúci kalendárny rok a túto povinnosť mala podľa § 30 ods. 1.
 (1) Strane patrí podľa počtu získaných mandátov v Národnej rade Slovenskej republiky príspevok na mandát v sume násobku priemernej nominálnej mesačnej mzdy v hospodárstve Slovenskej republiky zistenej Štatistickým úradom Slovenskej republiky za kalendárny rok predchádzajúci roku, v ktorom sa konali voľby (ďalej len „priemerná mzda“). Za každý získaný mandát, a to najviac za dvadsať mandátov, patrí strane príspevok na mandát v sume tridsaťnásobku priemernej mzdy. Za dvadsiaty prvý mandát a každý ďalší mandát patrí strane príspevok na mandát v sume dvadsaťnásobku priemernej mzdy.
 (3) Nárok na príspevok na mandát zaniká strane, ktorá nepredložila záverečnú správu alebo nepredložila výročnú správu za predchádzajúci kalendárny rok a túto povinnosť mala podľa § 30 ods. 1.
 e) darovanie.
 (1) Strana je povinná vyhotovovať výročnú správu za predchádzajúci kalendárny rok. Výročnú správu za predchádzajúci kalendárny rok doručuje strana štátnej komisii každoročne najneskôr do 30. apríla v listinnej podobe. Výročná správa strany je verejná. Výročné správy strán zverejňuje štátna komisia na svojom webovom sídle a v rovnakom formáte ich uloží vo verejnej časti registra účtovných závierok26b) najneskôr do 31. júla, a to na desať rokov odo dňa ich zverejnenia. Rodné čísla a čísla občianskych preukazov nie sú súčasťou zverejňovaných ani sprístupňovaných údajov. Štátna komisia predkladá informáciu o výročných správach Národnej rade Slovenskej republiky do 31. augusta.
 g) osobitnú evidenciu darov a iných bezodplatných plnení podľa § 23 ods. 6 a 7,
 j) osobitnú evidenciu členských príspevkov podľa § 22 ods. 4, ktorých suma príspevkov za účtovné obdobie bola vyššia, ako je dvojnásobok minimálnej mzdy pre zamestnanca odmeňovaného mesačnou mzdou, ktorá bude určená pre príslušné účtovné obdobie,
 k) prehľad záväzkov po lehote splatnosti s uvedením identifikačných údajov veriteľa v rozsahu podľa § 22 ods. 2, výšky záväzku a dôvodu jeho vzniku,
 m) prehľad nákladov na volebnú kampaň vynaložených za jednotlivé druhy volieb v príslušnom roku v členení podľa osobitného predpisu,26c)
 n) správu audítora k ročnej účtovnej závierke, dodatok správy audítora o overení súladu výročnej správy s účtovnou závierkou a správu o preverení súladu o hospodárení strany s týmto zákonom a osobitným predpisom,26c)
 o) adresu webového sídla strany,
 q) zoznam členov výkonného orgánu strany podľa zaregistrovaných stanov s uvedením poradového čísla, mena a priezviska, adresy trvalého pobytu a čísla občianskeho preukazu všetkých členov uvedených v zozname.
 (6) Ak politická strana výročnú správu v lehote podľa odseku 1 nedoručila alebo výročná správa neobsahuje údaje podľa odseku 2, ak údaje nie sú úplné alebo pravdivé alebo ak sa z výročnej správy zistí iné porušenie zákona, vyzve štátna komisia stranu, aby výročnú správu doručila alebo odstránila jej nedostatky v ňou určenej lehote; táto lehota nesmie byť kratšia ako 15 pracovných dní.
 (8) Ak strana neuposlúchne výzvu štátnej komisie v lehote podľa odseku 6 v dvoch bezprostredne po sebe nasledujúcich účtovných obdobiach, ministerstvo na základe oznámenia štátnej komisie túto stranu zapíše v registri strán s dodatkom „v likvidácii“. Dňom zápisu vstupuje strana do likvidácie a bude môcť vykonávať iba pôsobnosť súvisiacu so zrušením strany.
 (11) Ak štátna komisia zistí, že počas volebného obdobia sa počet členov výkonného orgánu strany, ktorá bola zvolená do Národnej rady Slovenskej republiky, znížil pod ustanovený počet členov podľa § 6, oznámi túto skutočnosť ministerstvu financií, ktoré pozastaví strane vyplácanie príspevku na činnosť. Ministerstvo financií obnoví vyplácanie príspevku na činnosť na základe oznámenia štátnej komisie, ktorej strana preukázala, že dôvod na zastavenie jeho vyplácania zanikol; strana nemá nárok na dodatočné vyplatenie príspevku na činnosť za obdobie pozastavenia jeho vyplácania.
 (1) Ministerstvo uloží strane pokutu od 600 eur do 3 500 eur, ak strana nepodala ministerstvu v lehote podľa § 9 ods. 1, § 10 ods. 1 alebo § 11 ods. 1 návrh na zmenu údajov zapísaných v registri strán a v lehote podľa § 12 ods. 2 návrh na zápis nových stanov do registra strán.
 (2) Ministerstvo uloží strane pokutu od 600 eur do 3 500 eur, ak strana alebo jej poslanec porušil ustanovenie § 2 ods. 2. Pokutu možno uložiť opakovane, ak jej uloženie neviedlo k náprave a ak protiprávny stav trvá.
 (6) Štátna komisia uloží strane pokutu, ak strana použije alebo prevedie prostriedky v rozpore s § 29 ods. 3, 4 alebo 5 vo výške rovnajúcej sa sume finančných prostriedkov použitých alebo prevedených v rozpore s § 29 ods. 3, 4 alebo 5.
 (7) Ministerstvo vnútra uloží pokutu 3 500 eur strane, ktorej člen prípravného výboru, štatutárneho orgánu, najvyššieho, výkonného, rozhodcovského alebo revízneho orgánu je osoba, na ktorú sa vzťahuje ustanovenie § 3 ods. 3 tohto zákona.
 (8) Štátna komisia uloží strane pokutu 3 500 eur, ak strana nepredložila výročnú správu v lehote podľa § 30 ods. l.
 (9) Štátna komisia uloží strane pokutu od 200 eur do 2 000 eur, ak strana neodstránila zistené nedostatky v lehote podľa § 30 ods. 6.
 (10) Štátna komisia uloží strane pokutu 5 000 eur, ak nesplní povinnosť podľa § 22 ods. 5, 6 alebo 7.
 (11) Štátna komisia uloží strane pokutu v sume dvojnásobku príjmu z členského príspevku, daru alebo z iného bezodplatného plnenia, ak strana prijala členský príspevok, dar alebo iné bezodplatné plnenie v rozpore s týmto zákonom.
 (12) Pokuty podľa odsekov 1 až 11 možno uložiť do dvoch rokov odo dňa, keď sa ministerstvo alebo štátna komisia dozvedeli o porušení zákona, najneskôr však do troch rokov odo dňa porušenia zákona.
 (13) Pri rozhodovaní o výške pokuty sa prihliada na závažnosť, spôsob konania a trvanie protiprávneho stavu.
 (14) Proti rozhodnutiu štátnej komisie nie je možné podať odvolanie.
 (1) Na konanie podľa tohto zákona sa vzťahujú všeobecné predpisy o správnom konaní,28) ak tento zákon neustanovuje inak.
 (2) Právne úkony vykonávané orgánom verejnej moci, fyzickými osobami a právnickými osobami podľa tohto zákona sa vykonávajú výlučne v listinnej podobe, ak tento zákon neustanovuje inak.
 (3) Konania o uložení pokút začaté do 30. júna 2015 sa dokončia podľa predpisov účinných do 30. júna 2015.
 (9) Pre použitie príspevku podľa § 25 poskytnutého strane po vyhlásení výsledkov volieb do Národnej rady Slovenskej republiky pred 1. januárom 2019 sa použije znenie § 29 zákona v znení účinnom do 31. decembra 2018.
 1a) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 1141/2014 z 22. októbra 2014 o štatúte a financovaní európskych politických strán a európskych politických nadácií (Ú. v. EÚ L 317, 4. 11. 2014) v platnom znení.
 1b) § 390 ods. 2 zákona č. 162/2015 Z. z. Správny súdny poriadok v znení neskorších predpisov.
 6a) Zákon č. 180/2014 Z. z. o podmienkach výkonu volebného práva a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.
 7a) § 149 ods. 3 a § 181 ods. 3 zákona č. 180/2014 Z. z.
 19a) § 2 ods. 9 zákona č. 492/2009 Z. z. o platobných službách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.
 19b) § 2 ods. 1, 5 a 8 zákona č. 483/2001 Z. z. o bankách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.
 26a) § 4 zákona č. 181/2014 Z. z. o volebnej kampani a o zmene a doplnení zákona č. 85/2005 Z. z. o politických stranách a politických hnutiach v znení neskorších predpisov.
 26aa) § 3 ods. 2 zákona č. 181/2014 Z. z. v znení neskorších predpisov.
 26b) § 23 zákona č. 431/2002 Z. z. v znení neskorších predpisov.
 26c) § 3 ods. 8 zákona č. 181/2014 Z. z.
 27a) Čl. 8 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 1141/2014.
 27c) Delegované nariadenie Komisie (EÚ, Euratom) 2015/2401 z 2. októbra 2015 o obsahu a fungovaní registra európskych politických strán a európskych politických nadácií (Ú. v. EÚ L 333, 19. 12. 2015).


type: wikipedia

text:
Het Sint Janshof is een hofje in de Nederlandse stad Leiden, provincie Zuid-Holland. Het hofje is gelegen aan de Haarlemmerstraat. Het Sint Janshof werd gesticht in 1504 in opdracht van Jan Stoop Kerstiaanszoon en zijn vrouw Claertgen. Het hofje was bestemd voor nette mensen die door tegenslag aan lager wal waren geraakt. Het hofje bestond uit zeven huisjes voor alleenstaande vrouwen, zes voor echtparen, een regentenkamer en een huisje dat verhuurd kon worden ten bate van het hofje. In 1565 droegen de erven van de stichters het hofje over aan Mr. Geraert van der Laen, die in hetzelfde jaar opdracht gaf voor de nieuwbouw van de huizen, het poortgebouw en de regentenkamer. Na zijn plotselinge dood werd de naam van het hofje veranderd in het Sint Jans- of Van der Laenhofje.
 Het hofje werd in 1901 (de huizen aan de voorzijde langs de Haarlemmerstraat) en 1909 (de huizen aan de achterzijde) opnieuw volledig afgebroken en weer herbouwd. Dit gebeurde onder leiding van Jan Filippo Hzn. De laatste renovatie vond plaats in 1983/84 en het hofje bestaat nu uit 15 huurwoningen.
 Het hofje is een gemeentelijk monument.
 Hofje in Leiden
 Gemeentelijk monument in Zuid-Holland


type: caselaw

jurisdiction: US

text:
 334 Md. 20 (1994)
 637 A.2d 1193
 STATE OF MARYLAND
 v.
 CARL VANCE MONTGOMERY.
 No. 42, September Term, 1993.
 Court of Appeals of Maryland.
 March 9, 1994.
 Tarra DeShields-Minnis, Asst. Atty. Gen. (J. Joseph Curran, Jr., Atty. Gen., of Maryland, on brief), Baltimore, for petitioner.
 Douglas J. Wood (Roberts & Wood, on brief), Riverdale, for respondent.
 Argued before MURPHY, C.J., and ELDRIDGE, RODOWSKY, McAULIFFE,[*] CHASANOW, KARWACKI and ROBERT M. BELL, JJ.
 ROBERT M. BELL, Judge.
 We granted the State's petition for a writ of certiorari to consider whether the trial court erred in denying the State's motion for a continuance to comply with the notice requirements of Maryland Rule 4-245(c). The State's appeal to the Court of Special Appeals was unsuccessful.[1] That court held that, inasmuch as more than 15 days had elapsed between entry of the guilty plea and the sentencing hearing, the State had "more than ample time in which to file the requisite notice" and, therefore, was not entitled to a further postponement in which to file timely notice of its intention to seek enhanced penalties. State v. Montgomery, 95 Md. App. 99, 104, 619 A.2d 553, 556 (1993). For the reasons that follow, we shall reverse.
 I.
 Carl Vance Montgomery, the respondent, pled guilty, in the Circuit Court for Howard County, to count one, distribution of cocaine, of indictment No. 23152, one, of two indictments then pending against him. The agreement pursuant to which the plea was entered required the State to nolle pros the remaining count of the indictment and, upon sentencing, to nolle pros indictment No. 22402. It contemplated, in addition, that the State would, pursuant to Maryland Code (1957, 1992 Repl. Vol.) Art. 27, § 286(c), "serv[e] notice against the defendant as to mandatory sentence to be imposed," and continue the sentencing until the court's next disposition date. After the respondent was advised of "the significance of pleading guilty," the factual basis for the plea had been read into the record, and a guilty verdict entered, the State served on the respondent's attorney and with the court, a notice of mandatory sentencing, along with a certified copy of the prior conviction upon which the State intended to rely. Because the maximum sentence that could have been imposed exceeded the mandatory sentence required by § 286(c)(2),[2] at the respondent's attorney's request, the court ordered a presentence investigation report.
 Sentencing was held on April 2, 1992, more than six months after September 11, 1991, the date when the plea was taken.[3] At that time, when the State reiterated its intention to seek a mandatory sentence, referencing the notice for enhanced penalty it previously had filed when the plea was taken, the trial court informed the parties that no notice had been filed in criminal No. 23152. It was discovered that, while the State did file a Notice of Prior Conviction Requiring Imposition of Mandatory Sentence, it was captioned in criminal No. 22402 and, thus, filed in that case.[4]
 The State requested, in the absence of a waiver of notice by the respondent, a postponement for 15 days to permit it to file the notice in the proper case. Alternatively, it asked permission to amend the notice to correct the caption from criminal No. 22402 to criminal No. 23152. The respondent opposed each request. The trial court ruled in the respondent's favor and proceeded immediately to disposition. It sentenced the respondent to ten years imprisonment with the right to parole.
 II.
 Maryland Rule 4-245(c) provides:
 (c) Required Notice of Mandatory Penalties.  When the law prescribes a mandatory sentence because of a specified previous conviction, the State's Attorney shall serve a notice of the alleged prior conviction on the defendant or counsel at least 15 days before sentencing in circuit court or five days before sentencing in District Court. If the State's Attorney fails to give timely notice, the court shall postpone sentencing at least 15 days unless the defendant waives the notice requirement. (Emphasis added).
 The canons and rules of construction that guide the interpretation of statutes apply equally when interpreting rules of procedure. New Jersey v. Strazzella, 331 Md. 270, 274, 627 A.2d 1055, 1057 (1993); Hartless v. State, 327 Md. 558, 563, 611 A.2d 581, 583 (1992). Thus, our search for the meaning of the emphasized portion of Rule 4-245(c) must start with and, if the words are clear and unambiguous, end with, the words of the rule. Harris v. State, 331 Md. 137, 145, 626 A.2d 946, 950 (1993); Mustafa v. State, 323 Md. 65, 73, 591 A.2d 481, 485 (1991).
 Rule 4-245(c) is clear and unambiguous: Whenever a defendant is subject to a mandatory sentence as a result of a prior specific conviction, the State must serve notice of that prior conviction on the defendant within a specified time before sentencing. The last sentence of the rule makes clear that the State's failure to do so, and in the absence of waiver of the notice by the defendant, requires the trial court to postpone sentencing at least 15 days. In short, the rule precludes a defendant from being able to evade the imposition of a mandatory penalty, which, if all of the statutory requirements are met, must be imposed. See State v. Taylor, 329 Md. 671, 676, 621 A.2d 424, 426 (1993); Loveday v. State, 296 Md. 226, 236-37, 462 A.2d 58, 63 (1983).
 Nevertheless, the Court of Special Appeals held, and the respondent argues,
 if the State has had 15 days from the entry of a guilty plea, as it did in this case, it is not entitled to another postponement to effect that which it had ample time to effect before.
 Montgomery, 95 Md. App. at 104, 619 A.2d at 556-57. Aside from the fact that the language of the rule belies that holding, neither the purpose of the rule nor the cases which have construed it or its predecessor, i.e., State v. Armstrong, 60 Md. App. 244, 482 A.2d 31 (1984), cert. denied, 302 Md. 288, 487 A.2d 292 (1985); State v. Thurmond, 73 Md. App. 686, 536 A.2d 128 (1988), provides any support for that proposition.
 Rule 4-245(c) was derived from former Maryland Rule 734(c), which provided:
 If a mandatory sentence is prescribed by law because of a specified previous conviction, the State's Attorney, at least 15 days prior to sentencing, shall serve upon the defendant or his counsel a notice of the alleged prior conviction which would require imposition of the mandatory sentence.
 Rule 734(c) was at issue in Armstrong. There, on the day that the defendant entered his guilty plea to the pending charges, the State served the defendant with notice of its intention to seek a mandatory penalty. Once the guilty plea had been accepted, the State requested a postponement in order to give the notice required by Rule 734(c), but the defendant opted for immediate sentencing. Despite the fact that a presentence investigation report was ordered, which necessarily postponed sentencing, the trial court determined that the State had failed to comply with Rule 734(c)'s notice requirement and, so, declined to impose the sentence mandated by Maryland Code (1957, 1992 Repl.Vol.) Art. 27, § 643B. Reversing, the Court of Special Appeals noted that, when the trial court, rather than sentencing the defendant on the date the guilty plea was accepted, sentenced him after the presentence investigation had been completed and filed, the State was allowed "inadvertently [to back] into compliance with the rule." 60 Md. App. at 249, 482 A.2d at 34. The court observed, however:
 former Rule 734 seemed to permit an accused to spring a surprise on the State by withholding from the prosecutor the fact that the defendant intended to plead guilty. If, at trial, the accused entered a plea of guilty and requested an immediate imposition of sentence, and the judge agreed, the prosecution was caught short. It was unable to comply with Rule 734, unless as a policy matter it served timely notice in every case to which the habitual offender act might conceivably apply. As the rule then read, its sanctions could have been ignored by the State, if, as here, the judge had permitted the State to request a presentence report in order that the prosecution could comply with the dictates of Rule 734. Under such circumstances the purpose of the advance notice would be almost meaningless since the State, at its pleasure prior to the time the case was called for sentencing, could follow or ignore the rule.
 Id. at 250, 482 A.2d at 34. The court went on to say, with regard to Rule 4-245(c):
 Under the new Rule 4-245(c), if the State fails to give the required notice, the judge must postpone sentencing for 15 days in order that the notice requirements are met. Of course, the defendant may waive notice. In either event, the State appears to be able to utilize the rule by complying with its terms before or after the entering of a verdict of guilty, whether by way of a plea or by trial on the merits. Simply stated, the new rule precludes a recurrence of the happening of events similar to those in the instant case.
 Id. at 251, 482 A.2d at 34-35 (footnote omitted).
 The situation that Armstrong predicted would not recur was addressed in Thurmond. In that case, the defendant, having entered guilty pleas, resisted the State's request for postponement in order to file the notice required for the imposition of the mandatory penalty for which the defendant was eligible. The trial court denied the postponement and, although the evidence seemed to indicate that he was one, refused to sentence the defendant as a subsequent offender. The Court of Special Appeals reversed, citing Armstrong. It went on to hold that the operative language of Rule 4-245(c) required the trial court to grant the State a postponement of at least 15 days when the State fails to comply with the notice requirement of the rule and the defendant refuses to waive that requirement. Thurmond, 73 Md. App. at 693, 536 A.2d at 131.
 The interpretation given the last sentence of the rule by Armstrong and Thurmond is consistent with the rule's purpose and the reason for that sentence's insertion in the rule. See Robert J. Ryan, Memorandum to Rules Committee Members, Title IV  Consolidated District Court  Circuit Court Rules of Procedure, at 10 (June 4, 1982). Addressing proposed Rule 4-405(e), the predecessor of Rule 4-245(c), Mr. Ryan, former Chairman, Criminal Rules Subcommittee, explained the reason for the last sentence:
 This rule is derived from Rule 734. One clarifying sentence is added to Subsection (c). This section deals with mandatory penalties, as opposed to statutory provisions which permit additional penalties to be imposed. In the mandatory penalty section, there is no provision for a waiver by oversight [] by the State's Attorney. If the State's Attorney did not give notice on time, the court should delay sentencing to permit the defendant the period of fifteen days to gather information to challenge the State's Attorney['s] assertion that the defendant is a subsequent offender. When this rule was drafted, it was the intent to prevent an inadvertent waiver from preventing the imposition of a mandatory penalty for a subsequent offender.
 A Legislative committee studied the impact of this rule during the last legislative session. The study was aimed at the situation in which the State's Attorney withholds the required notice of the subsequent offender status as part of the plea bargaining agreement. Proposed legislation would have required the judge to impose a mandatory penalty based upon information in a pre-sentence report or any other source, without regard to the State's Attorney's notice obligations. We do not believe that that legislation came out of committee. This rule does not attempt to correct any State's Attorney's abuses which may exist in this area.
 The Legislative report referred to, Alan L. Tanenbaum, Maryland's Subsequent Criminal Offender Statute: An Analysis of Current Law and Proposed Legislation, 2 Legislative Rep.Series 1, at 22-23 (January, 1982), discussed the purpose of Rule 734(c), concluding:
 Although not expressed in the Rule, the expectation of the [the Criminal Rules] Subcommittee was that, if the State's Attorney discovered from the pre-sentence investigation report that the defendant had prior convictions that would subject him to mandatory increased penalties as a subsequent offender, the State's Attorney would request a postponement of sentencing for at least 15 days and would immediately serve notice. Apparently, however, that expectation was not sufficiently communicated, for the Subcommittee is presently considering the addition of language to Rule 734c to the effect that: "The court shall postpone the sentencing date in the event that the State's Attorney fails to serve a timely notice." (Footnotes omitted).
 The sources of this conclusion were identified as Robert J. Ryan, the Chairman of the Criminal Rules Subcommittee and Linda Richards, the Assistant Reporter of the Rules Committee.
 From the foregoing, it is patent that the purpose of Rule 4-245(c) is to facilitate the imposition of mandatory sentences prescribed by the Legislature. That is accomplished, not by giving the defendant a vested interest in avoiding mandatory sentences, but rather by permitting the mandatory sentence to occur, but only after ensuring that the defendant has received the requisite notice,[5] thus, allowing him or her to challenge the assertion that he or she is a subsequent offender.
 JUDGMENT REVERSED. CASE REMANDED TO THE COURT OF SPECIAL APPEALS WITH INSTRUCTIONS TO FURTHER REMAND TO THE CIRCUIT COURT FOR HOWARD COUNTY FOR RESENTENCING. COSTS IN THIS COURT AND IN THE COURT OF SPECIAL APPEALS TO BE PAID BY THE RESPONDENT.
 ELDRIDGE, J., concurs in the result only.
 NOTES
 [*] McAULIFFE, J., now retired, participated in the hearing and conference of this case while an active member of this Court; after being recalled pursuant to the Constitution, Article IV, Section 3A, he also participated in the decision and adoption of this opinion.
 [1] The State appealed on the authority of Maryland Code (1973, 1989 Repl.Vol.) § 12-302(c)(2) of the Courts & Judicial Proceedings Article, which provides:
 (c) In a criminal case, the State may appeal as provided in this subsection.
 * * * * * *
 (2) The State may appeal from a final judgment if the State alleges that the trial judge failed to impose the sentence specifically mandated by the Code.
 The State's appeal is proper. Whenever the statutory requirements are met and the requisite notice given, a trial court must impose the sentence prescribed in the mandatory sentencing statute; it has no discretion to do otherwise. State v. Taylor, 329 Md. 671, 675, 621 A.2d 424, 426 (1993); Loveday v. State, 296 Md. 226, 236-237, 462 A.2d 58, 63 (1983). Because the trial court denied the State the opportunity to give the notice required for the imposition of the mandatory sentence  had it postponed the case for 15 days and the State had given the respondent notice, the condition precedent would have been met and the sentence prescribed by § 286(c)(1) would have been mandated  the State argues that, the postponement being mandatory, "the trial judge failed to impose the sentence specifically mandated by the Code."
 [2] Maryland Code (1957, 1992 Repl.Vol.) Art. 27, § 286(c) provides, in pertinent part:
 (c)(1) A person who is convicted under subsection (b)(1) or subsection (b)(2) of this section, or of conspiracy to violate subsection (b)(1) or (b)(2) of this section shall be sentenced to imprisonment for not less than 10 years if the person previously has been convicted:
 (i) Under subsection (b)(1) or subsection (b)(2) of this section;
 (ii) Of conspiracy to violate subsection (b)(1) or subsection (b)(2) of this section; or
 (iii) Of an offense under the laws of another state, the District of Columbia, or the United States that would be a violation of subsection (b)(1) or subsection (b)(2) of this section if committed in this State.
 (2) The prison sentence of a person sentenced under subsection (b)(1) or subsection (b)(2) of this section, or of conspiracy to violate subsection (b)(1) or subsection (b)(2) of this section or any combination of these offenses, as a second offender may not be suspended to less than 10 years, and the person may be paroled during that period only in accordance with Article 31B, § 11 of the Code.
 The maximum penalty for distribution of cocaine is 20 years' imprisonment, a $25,000.00 fine, or both. See Maryland Code (1957, 1992 Repl.Vol.) Art. 27, § 286(b)(1).
 [3] Sentencing was originally scheduled for November 8, 1991 to accommodate the respondent's attorney. That hearing was postponed. Docket entries for that date read:
 Def & def atty FTA, State's req for pp: granted Reset for sd on 12-3-91 clerk to notify
 Sentencing was postponed from December 3, 1991 to February 4, 1992 and, subsequently, to February 6, 1992, both times at the request of the respondent. On February 4, 1992, the State sought to postpone the February 6, 1992 sentencing hearing; however, on February 5, 1992, a postponement from that date to March 3, 1992 was granted "due to lack of judicial resources." The March 3, 1992 date was also rescheduled "due to lack of judicial resources."
 [4] Neither the respondent nor his attorney has ever denied that they were aware of the State's intention to seek a mandatory sentence or that they were served with notice of that intention. The respondent's position is, stated simply, that being aware that the State intended to seek a mandatory sentence "doesn't cancel their requirement that they do it properly."
 [5] As presented, the issue for this Court is whether the notice was timely filed by the State. In point of fact, however, it is not disputed that notice was given the respondent and his counsel, albeit captioned in a different case. On this appeal, no issue has been made by the State as to the adequacy of that notice; hence, we need not, and do not, address it. We note, however, that the purpose of requiring notice in the circumstances "is to inform the defendant fully of the State's case against him in order that he may intelligently conduct his defense." Shilling v. State, 320 Md. 288, 297, 577 A.2d 83, 87 (1990), citing King v. State, 300 Md. 218, 229, 477 A.2d 768, 774 (1984). That purpose may very well have been realized by the notice the respondent and his counsel received. In fact, counsel acknowledged that their only stake in this matter was ensuring that the State "did it correctly," not in being apprised of the State's intention.