type: contracts

text:
 15.3.2012
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 76/28
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP
 č. 144/2011
 z 2. decembra 2011,
 ktorým sa mení a dopĺňa príloha XIII (Doprava) k Dohode o EHP
 SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
 so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore zmenenú a doplnenú protokolom, ktorým sa upravuje Dohoda o Európskom hospodárskom priestore, ďalej len „dohoda“, a najmä na jej článok 98,
 keďže:
 (1)
 Príloha XIII k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 120/2011 z 21. októbra 2011 (1).
 (2)
 Rozhodnutie Komisie 2011/229/EÚ zo 4. apríla 2011 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému „koľajové vozidlá – hluk“ transeurópskej konvenčnej železnice (2) sa má začleniť do dohody.
 (3)
 Rozhodnutím 2011/229/EÚ sa zrušuje rozhodnutie Komisie 2006/66/ES (3), ktoré je začlenené do dohody a ktoré sa má následne z dohody vypustiť,
 PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
 Článok 1
 Znenie bodu 37g (rozhodnutie Komisie 2006/66/ES) v prílohe XIII k dohode sa nahrádza takto:
 „32011 D 0229: rozhodnutie Komisie 2011/229/EÚ zo 4. apríla 2011 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému ‚koľajové vozidlá – hluk‘ transeurópskej konvenčnej železnice (Ú. v. EÚ L 99, 13.4.2011, s. 1).
 Ustanovenia rozhodnutia sa na účely tejto dohody vykladajú s touto úpravou:
 V bode 7.7.2.4 prílohy k rozhodnutiu sa za slovo ‚Litve‘ dopĺňa slovo ‚a Nórsku‘.“
 Článok 2
 Znenie rozhodnutia 2011/229/EÚ v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa uverejní v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentické.
 Článok 3
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 3. decembra 2011 pod podmienkou, že Spoločnému výboru EHP boli doručené všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 dohody (4).
 Článok 4
 Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
 V Bruseli 2. decembra 2011
 Za Spoločný výbor EHP
 predseda
 Kurt JÄGER
 (1) Ú. v. EÚ L 341, 22.12.2011, s. 85.
 (2) Ú. v. EÚ L 99, 13.4.2011, s. 1.
 (3) Ú. v. EÚ L 37, 8.2.2006, s. 1.
 (4) Ústavné požiadavky neboli oznámené.


jurisdiction: EU

text:
 Fontos jogi nyilatkozat
 |
 22003D0125
 Hivatalos Lap L 331 , 18/12/2003 o. 0054 - 0055
 Az EGT-Vegyesbizottság 125/2003 határozata(2003. szeptember 26.)az EGT-megállapodás XX. mellékletének (Környezet) módosításárólAZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG,tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított megállapodásra (a továbbiakban: a Megállapodás), és különösen annak 98. cikkére,mivel:(1) A Megállapodás XX. mellékletét a 2003. július 11-i 93/2003 EGT-vegyesbizottsági határozat [1] módosította.(2) Az elhasználódott járművekről szóló 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti alkatrész- és anyagkódolási szabványok létrehozásáról szóló, 2003. február 27-i 2003/138/EK bizottsági határozatot [2] be kell építeni a Megállapodásba,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA Megállapodás XX. melléklete a 32eb. pontot (2002/151/EK bizottsági határozat) követően a következő ponttal egészül ki:"32ec. 32003 D 0138: A Bizottság 2003. február 27-i 2003/138/EK határozata az elhasználódott járművekről szóló 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti alkatrész- és anyagkódolási szabványok létrehozásáról (HL L 53., 2003.2.28., 58. o.)."2. cikkA 2003/138/EK határozat izlandi és norvég nyelvű szövegei, amelyeket az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-kiegészítésében közzé kell tenni, hitelesek.3. cikkEz a határozat 2003. szeptember 27-én lép hatályba, amennyiben a Megállapodás 103. cikkének (1) bekezdése szerint előírt összes értesítést eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz [3].4. cikkEzt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészítésében közzé kell tenni.Kelt Brüsszelben, 2003. szeptember 26-án.az EGT-Vegyesbizottság részérőlaz elnökH. S. H. Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] HL L 272., 2003.10.23., 29. o.[2] HL L 53., 2003.2.28., 58. o.[3] Alkotmányos követelmények nem merültek fel.--------------------------------------------------


type: other

text:
Language of document : Spanish Danish German Greek French Italian Dutch Portuguese Finnish Swedish ECLI:EU:C:1999:514
 den 21 oktober 1999 (1)
 ”Fri rörlighet för tjänster - Vadhållning”
 I mål C-67/98,
 angående en begäran enligt artikel 177 i EG-fördraget (nu artikel 234 EG), från Consiglio di Stato (Italien), att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiga målet mellan
 Questore di Verona
 Diego Zenatti,
 angående tolkningen av bestämmelserna i EG-fördraget om friheten att tillhandahålla tjänster,
 sammansatt av ordföranden G.C. Rodríguez Iglesias, avdelningsordförandena J.C. Moitinho de Almeida, D.A.O. Edward och R. Schintgen samt domarna P.J.G. Kapteyn, J.-P. Puissochet (referent), G. Hirsch, P. Jann och H. Ragnemalm,
 - Italiens regering, genom professorn U. Leanza, chef för avdelningen för diplomatiska tvister vid utrikesministeriet, i egenskap av ombud, biträdd av D. Del Gaizo, avvocato dello Stato,
 - D. Zenatti, genom advokaten R. Torrisi Rigano, Catania, och advokaten A. Pascerini, Bologna,
 - Tysklands regering, genom E. Röder, Ministerialrat, förbundsekonomiministeriet, och C.-D. Quassowski, Regierungsdirektor, samma ministerium, båda i egenskap av ombud,
 - Spaniens regering, genom N. Díaz Abad, abogado del Estado, i egenskap av ombud,
 - Portugals regering, genom direktören L. I. Fernandes, rättstjänsten, avdelningen för frågor om Europeiska gemenskapen, utrikesministeriet, och juridiska rådgivaren M. L. Duarte, samma avdelning, och A. P. Barros, juridisk samordnare vid avdelningen för spelverksamhet, Santa Casa da Misericórdia, Lissabon, samtliga i egenskap av ombud,
 - Finlands regering, genom ambassadören H. Rotkirch, chef för utrikesministeriets rättsavdelning, och juridiske rådgivaren T. Pynnä, samma ministerium, båda i egenskap av ombud,
 - Sveriges regering, genom departementsrådet E. Brattgård, Utrikesdepartementet, Rättssekretariatet för EU-frågor, i egenskap av ombud,
 - Norges regering, genom biträdande generaldirektören J. Bugge-Mahrt, utrikesministeriet, i egenskap av ombud,
 - Europeiska gemenskapernas kommission, genom M. Patakia och L. Pignataro, rättstjänsten, båda i egenskap av ombud,
 efter att muntliga yttranden har avgivits vid sammanträdet den 10 mars 1999 av:
 Italiens regering, företrädd av D. Del Gaizo, D. Zenatti, företrädd av advokaterna R. Torrisi Rigano och A. Pascerini, Belgiens regering, företrädd av advokaten P. Vlaemminck, Gent, Spaniens regering, företrädd av N. Díaz Abad, Frankrikes regering, företrädd av F. Million, chargé de mission, utrikesministeriets rättsavdelning, i egenskap av ombud, Portugals regering, företrädd av M. L. Duarte, Finlands regering, företrädd av H. Rotkirch och T. Pynnä, Sveriges regering, företrädd av departementsrådet A. Kruse, Utrikesdepartementet, Rättssekretariatet för EU-frågor, i egenskap av ombud, och kommissionen, företrädd av M. Patakia och L. Pignataro,
 och efter att den 20 maj 1999 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
 Consiglio di Stato har genom beslut av den 20 januari 1998, som inkom till domstolen den 13 mars samma år, i enlighet med artikel 177 i EG-fördraget (nu artikel 234 EG) ställt en fråga om tolkningen av bestämmelserna i EG-fördraget om friheten att tillhandahålla tjänster för att få klarhet i om det är förenligt med dessa bestämmelser att i nationell lagstiftning, med vissa undantag, förbjuda vadhållningsverksamhet och att förbehålla vissa organ rätten att organisera tillåten vadhållning.
 Frågan har uppkommit i en tvist mellan Questore di Verona (polisprefekten i Verona) och Diego Zenatti med anledning av att denne förbjudits att fortsätta bedriva sin verksamhet, bestående i att förmedla vad i Italien på uppdrag av ett i Förenade kungariket etablerat bolag som är specialiserat på vadhållning avseende sportevenemang.
 I artikel 88 i kungligt dekret nr 773 av den 18 juni 1931 om godkännande av den konsoliderade lagen om allmän säkerhet (GURI nr 146 av den 26 juni 1931, nedan kallat det kungliga dekretet) föreskrivs följande: ”Tillstånd får inte ges för vadhållning, med undantag för vad på kapptävlingar, regattor, bollsporter och andraliknande tävlingar, om vadhållning är en nödvändig förutsättning för att tävlingen skall kunna äga rum.”
 Av den italienska regeringens svar på domstolens fråga avseende tillämpningen av det undantag som föreskrivs i denna bestämmelse framgår att vadhållning endast får avse resultatet av sportevenemang som kontrolleras av Comitato olimpico nazionale italiano (italienska olympiska kommittén, nedan kallad IOK) eller resultatet av hästkapplöpningar som organiseras genom Unione nazionale incremento razze equine (nationella förbundet för hästavel, nedan kallad UNIRE). Användningen av intäkterna från vad som tillfaller dessa båda organ är reglerad och skall bland annat göra det möjligt att gynna utvecklingen av sportverksamhet genom investeringar i sportanläggningar, i synnerhet i fattigare områden och i storstädernas förorter, och att stödja hästsporter och hästuppfödning. Med stöd av olika lagbestämmelser som antagits mellan år 1995 och år 1997 kan personer eller organ som erbjuder lämpliga garantier tillåtas att organisera och genomföra sådan vadhållning som förbehålls IOK och UNIRE efter anbudsinfordran och erläggande av tillämpliga avgifter.
 I artikel 718 i den italienska strafflagen beivras genomförande eller organisation av hasardspel, och enligt artikel 4 i lag nr 401 av den 13 december 1989 (GURI nr 401 av den 18 december 1989) beivras olagligt deltagande i anordnande av spel eller vadhållning som förbehålls staten eller företag med tillstånd. Dessutom omfattas spel och vadhållning, som saknar tillstånd, av artikel 1933 i codice civile, enligt vilken spelskulder eller skulder som följer av vadslagning inte kan bli föremål för indrivningsåtgärder. Det är inte heller tillåtet, för så vitt fråga inte är om bedrägeri, att återkräva frivilligt erlagda belopp.
 Sedan den 29 mars 1997 bedriver Diego Zenatti förmedlingsverksamhet i Italien på uppdrag av det i London etablerade bolaget SSP Overseas Betting Ltd (nedan kallat Overseas), en auktoriserad bookmaker med särskild inriktning på vadhållning. Diego Zenattis roll består i att driva ett centrum för förmedling av uppgifter avseende vad på utländska sportevenemang till Overseas italienska kunder. Han sänder, via telefax eller internet, formulär till London som kunderna fyllt i, tillsammans med kopior på banköverföringar, samt erhåller andra telefax från Overseas som han förmedlar till samma kunder.
 Genom beslut av den 16 april 1997 ålade Questore di Verona Diego Zenatti att upphöra med sin verksamhet, eftersom verksamheten inte kunde erhålla tillstånd i enlighet med artikel 88 i det kungliga dekretet, vilken endast tillåter att vadhållning auktoriseras om den utgör ett nödvändigt villkor för att tävlingen skall kunna genomföras.
 Diego Zenatti väckte talan om ogiltigförklaring av detta beslut vid Tribunale amministrativo regionale del Veneto och yrkade, som en säkerhetsåtgärd, uppskovmed verkställigheten av beslutet i fråga. Genom beslut av den 9 juli 1997 förordnade Tribunale amministrativo, som en säkerhetsåtgärd, att det ifrågasatta beslutet inte fick verkställas.
 Questore di Verona överklagade detta beslut till Consiglio di Stato.
 Consiglio di Stato anser att det för att avgöra tvisten krävs en tolkning av bestämmelserna i fördraget, angående friheten att tillhandahålla tjänster. De principer som fastslogs i domstolens dom av den 24 mars 1994 i mål C-275/92, Schindler (REG 1994, s. I-1039, svensk specialutgåva, volym 15, nedan kallad domen i målet Schindler), enligt vilka sagda bestämmelser i fördraget inte utgör hinder för en lagstiftning som den brittiska lotterilagstiftningen, mot bakgrund av de socialpolitiska syften och bedrägeribekämpningsändamål som ligger till grund för den, borde enligt Consiglio di Stato kunna tillämpas analogt på den italienska lagstiftningen om vadhållning.
 Eftersom gemenskapens domstol emellertid inte har avgivit någon dom i fråga om lagstiftning av detta slag, anser sig Consiglio di Stato, vars beslut inte kan överklagas, vara skyldig att i enlighet med artikel 177 i fördraget vända sig till EG-domstolen. Den har därför beslutat att vilandeförklara målet och att ställa domstolen följande tolkningsfråga:
 ”Utgör bestämmelserna i fördraget om tillhandahållande av tjänster hinder för en sådan reglering som den italienska lagstiftningen om vadhållning mot bakgrund av de socialpolitiska syften och bedrägeribekämpningsändamål som ligger till grund för den?”
 Den italienska regeringen, vars yttrande har givits in av Avvocatura generale dello Stato som företräder Questore di Verona vid Consiglio di Stato, och samtliga övriga regeringar som inkommit med yttranden, samt kommissionen, anser att domen i målet Schindler innehåller alla de uppgifter som är nödvändiga för att besvara frågan nekande.
 Diego Zenatti anser däremot att vadhållning avseende sportevenemang inte kan likställas med sådan lotteriverksamhet som avsågs i domen i målet Schindler, bland annat för att vadslagning inte är hasardspel utan spel i vilka vadhållaren genom sin skicklighet skall gissa ett resultat. Han anser även att den hänskjutande domstolens hänvisningar till socialpolitiska syften och bedrägeribekämpningsändamål inte räcker för att motivera den i målet vid den nationella domstolen aktuella lagstiftningen.
 Domstolen erinrar i det avseendet om att den, i punkt 60 i domen i målet Schindler, underströk betydelsen av de moraliska, religiösa eller kulturellabetänkligheter som finns i samtliga medlemsstater när det gäller lotterier, liksom andra typer av spel om pengar. Medlemsstaterna tenderar allmänt att begränsa och till och med förbjuda spel om pengar och att förhindra att de blir en inkomstkälla för enskilda. Domstolen påpekade även att, mot bakgrund av de betydande belopp som kan inkasseras och de vinster spelarna kan erhålla, framför allt i lotterier som anordnas i stor skala, innebär lotterier höga risker för brott och bedrägerier. Lotterierna utgör dessutom ett incitament till utgifter som kan få skadliga konsekvenser för enskilda och för samhället. Slutligen är det enligt domstolen inte utan betydelse, trots att det inte i sig kan anses utgöra ett objektivt berättigande, att lotterierna på ett avgörande sätt kan bidra till finansieringen av ideella eller allmännyttiga verksamheter, såsom socialt arbete, välgörenhetsarbete, idrott eller kultur.
 Såsom framgår av punkt 61 i samma dom, ansåg domstolen att dessa speciella omständigheter berättigar de nationella myndigheterna till ett tillräckligt utrymme för skönsmässiga bedömningar när det gäller att fastställa vad som krävs för att skydda spelarna och, mer allmänt, med beaktande av varje medlemsstats sociala och kulturella särart, för att bevara ordningen i samhället, både vad gäller sättet att anordna lotterier, insatsernas storlek och användningen av de intäkter de genererar. Under dessa omständigheter är det deras sak att bedöma inte bara om det är nödvändigt att begränsa lotteriverksamheten utan även att förbjuda den, förutsatt att dessa inskränkningar inte är diskriminerande.
 Även om domen i målet Schindler avser anordnande av lotterier, gäller dessa överväganden även, vilket för övrigt framgår av ordalydelsen av punkt 60 i domen, övriga spel med penninginsatser som har jämförbara kännetecken.
 Domstolen har förvisso i sin dom av den 26 juni 1997 i mål C-368/95, Familiapress (REG 1997, s. I-3689), vägrat att likställa vissa spel med sådana lotterier vars kännetecken prövades i domen i målet Schindler. Det rörde sig emellertid om pristävlingar i tidskrifter i form av korsord eller gåtor, som efter lottdragning gjorde det möjligt för vissa läsare som givit rätt svar att vinna priser. Som domstolen bland annat påpekade i punkt 23 i den domen, anordnas sådana spel i liten skala med små insatser, och de utgör inte någon oberoende ekonomisk verksamhet utan bara ett av många inslag i en tidskrifts redaktionella innehåll.
 Även om den i förevarande mål aktuella vadhållningen avseende sportevenemang inte kan anses utgöra ett rent hasardspel, erbjuder den i likhet med sistnämnda spel en möjlighet till vinst i pengar mot en insats som gäller som betalning. Med beaktande av vilka betydande belopp som kan samlas in och de vinster som kan erbjudas vadhållarna, medför de samma risker för brott och bedrägerier och kan få samma skadliga konsekvenser för enskilda och för samhället.
 Under dessa omständigheter skall den vadhållning som är aktuell i målet vid den nationella domstolen anses utgöra spel om pengar som kan jämföras med de lotterier som avsågs i domen i målet Schindler.
 Förevarande mål skiljer sig emellertid från målet Schindler i åtminstone två avseenden.
 För det första, även om det i lagstiftningen i de båda målen föreskrivs ett förbud, med vissa undantag, för de avsedda transaktionerna, har de inte samma räckvidd. Som generaladvokaten har påpekat i punkt 24 i sitt förslag till avgörande, innebar den nationella lagstiftning som prövades i domen i målet Schindler ett totalförbud för spelen i fråga, det vill säga stora lotterier, medan den lagstiftning som nu är aktuell i målet vid den nationella domstolen inte utgör ett totalförbud för vadhållning, utan förbehåller vissa organ rätten att organisera vadhållning på vissa villkor.
 För det andra, såsom har påpekats i vissa yttranden som inkommit till domstolen, skulle fördragets bestämmelser om etableringsfrihet kunna tillämpas i en situation som den i målet vid den nationella domstolen med hänsyn till arten av förhållandet mellan Diego Zenatti och Overseas, på vars uppdrag han agerar.
 Vad sistnämnda aspekt beträffar, avser den hänskjutande domstolens fråga emellertid endast de båda bestämmelser som avser friheten att tillhandahålla tjänster, varför det saknas skäl att bedöma frågan om andra bestämmelser i fördraget eventuellt är tillämpliga.
 Vad beträffar bestämmelserna i fördraget om friheten att tillhandahålla tjänster, är de, som domstolen fastslog i domen i målet Schindler i fråga om anordnandet av lotterier, tillämpliga på verksamhet som består i att erbjuda möjligheten att mot ersättning delta i spel om pengar. Sådan verksamhet faller således inom tillämpningsområdet för artikel 59 i EG-fördraget (nu artikel 49 EG i ändrad lydelse), om åtminstone en av dem som tillhandahåller tjänsten är etablerad i en annan medlemsstat än den i vilken tjänsten erbjuds.
 I målet vid den nationella domstolen är de aktuella tjänsterna de som tillhandahålls av dem som organiserar vadhållningen och deras agenter, vilka låter vadhållare delta i ett spel om pengar som ger dem en chans till vinst. Dessa tjänster tillhandahålls vanligtvis mot ersättning, som utgörs av inbetalningen av det belopp som vadet omfattar, och är gränsöverskridande.
 Varken parterna i målet vid den nationella domstolen eller de olika regeringar som inkommit med yttranden eller kommissionen har ifrågasatt att den italienska lagstiftningen, genom att förbjuda personer eller organ, som inte kan erhålla tillstånd, att bedriva vadhållningsverksamhet, är tillämplig utan åtskillnad på näringsidkare som skulle kunna vara intresserade av att bedriva en sådan verksamhet, oavsett om de är etablerade i Italien eller i en annan medlemsstat.
 Genom att sådan lagstiftning direkt eller indirekt hindrar näringsidkare i andra medlemsstater från att själva bedriva vadhållningsverksamhet i Italien, utgör den ett hinder för friheten att tillhandahålla tjänster.
 Således är det nödvändigt att undersöka om denna begränsning av friheten att tillhandahålla tjänster kan godtas med hänsyn till de undantag som uttryckligen föreskrivs i fördraget eller motiveras av tvingande hänsyn till allmänintresset i enlighet med domstolens rättspraxis.
 I detta avseende tillåter artiklarna 55 (nu artikel 45 EG) och 56 i EG-fördraget (nu artikel 46 EG i ändrad lydelse), vilka är tillämpliga på området med stöd av artikel 66 i EG-fördraget (nu artikel 55 EG), begränsningar som grundas på att verksamheten innefattar myndighetsutövning, även tillfällig sådan, eller på hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa. Av domstolens rättspraxis (se i detta avseende dom av den 25 juli 1991 i mål C-288/89, Collectieve Antennevoorziening Gouda, REG 1991, s. I-4007, punkterna 13-15; svensk specialutgåva, volym 11) följer dessutom att hinder för friheten att tillhandahålla tjänster, vilka följer av nationella bestämmelser som är tillämpliga utan åtskillnad, endast kan godtas om de är berättigade på grund av tvingande skäl av allmänintresse, bidrar till förverkligandet av det avsedda syftet och inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta syfte.
 Enligt beslutet om hänskjutande och den italienska regeringens yttranden har den i målet vid den nationella domstolen aktuella lagstiftningen syften som liknar dem som låg till grund för den brittiska lagstiftningen om lotterier, såsom dessa angavs i domen i målet Schindler. Den italienska lagstiftningen avser nämligen att förhindra att dessa spel blir en inkomstkälla för enskilda, att undvika riskerna för brott och bedrägerier samt de skadliga konsekvenser för enskilda och för samhället som kan följa av att de utgör ett incitament till utgifter och slutligen att endast tillåta dem i den mån som de kan ha ett socialt vällovligt syfte genom att de möjliggör ett sportevenemang.
 Såsom domstolen har uttalat i punkt 58 i domen i målet Schindler skall en helhetsbedömning göras av dessa syften. De rör skyddet för mottagarna av tjänsten och, mer allmänt, konsumentskyddet, liksom skyddet för ordningen i samhället. Domstolen har redan fastslagit att dessa syften kan utgöra tvingande skäl av samhällsintresse (se dom av den 18 januari 1979 i de förenade målen 110/78 och 111/78, Van Wesemael, REG 1979, s. 35, punkt 28, svensk specialutgåva, volym 4, s. 263, dom av den 4 december 1986 i mål 220/83, kommissionen mot Frankrike, REG 1986, s. 3663, punkt 20, samt dom av den 24 oktober 1978 i mål 15/78, Société générale alsacienne de banque, REG 1978, s. 1971, punkt 5). Såsom har påpekats i punkt 29 i förevarande dom krävs även att åtgärder som grundas på sådana skäl bidrar till att de avsedda syftena förverkligas och att de inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå sagda syften.
 Såsom har påpekats i punkt 21 i förevarande dom, skiljer sig den italienska lagstiftningen om vadhållning från den lagstiftning som var aktuell i domen i målet Schindler genom att den inte innebär ett totalförbud för transaktionerna i fråga, utan förbehåller vissa organ rätten att organisera dem på vissa villkor.
 Att avgöra omfattningen av det skydd som en medlemsstat önskar upprätthålla inom sitt territorium i fråga om lotterier och andra spel om pengar ingår i det utrymme för skönsmässig bedömning som domstolen i punkt 61 i domen i målet Schindler fastslog att de nationella myndigheterna har. Det är dessa myndigheters sak att inom ramen för det mål som eftersträvas bedöma om det är nödvändigt att helt eller delvis förbjuda sådana aktiviteter eller att endast inskränka dem och att i det syftet föreskriva mer eller mindre strikta kontrollmetoder.
 Under dessa omständigheter påverkar det faktum att en medlemsstat har valt ett annat skyddssystem än det som har antagits i en annan medlemsstat inte i sig bedömningen av om bestämmelserna på området är nödvändiga och står i proportion till sitt syfte. Bestämmelserna skall endast bedömas mot bakgrund av de nationella myndigheternas målsättningar i den berörda medlemsstaten och av den skyddsnivå som de är avsedda att garantera.
 Som domstolen har påpekat i punkt 37 i sin dom av den 21 september 1999 i mål C-124/97, Läärä m.fl. (REG 1999, s. I-0000), i fråga om spelautomater, är omständigheten att vadhållningen i fråga inte är helt förbjuden inte tillräcklig för att visa att den nationella lagstiftningen i själva verket har ett annat syfte än att förverkliga de syften av allmänintresse som den påstås eftersträva och beträffande vilka en helhetsbedömning skall göras. Sådana syften kan också tillgodoses genom att dessa spel tillåts i begränsad omfattning, på så sätt att vissa organisationer ges särskilda rättigheter eller exklusiva rättigheter, vilket har de fördelarna med sig att avkastningen kan användas för allmännyttiga ändamål, att spelbegäret och spelverksamheten kanaliseras till en begränsad krets och att risken för att verksamheten används för bedrägerier och brott minskar.
 Såsom generaladvokaten har påpekat i punkt 32 i sitt förslag till avgörande är en sådan begränsning tillåten endast om den, för det första, verkligen tjänar syftet att verkligen minska spelmöjligheterna och om finansieringen av sociala aktiviteter genom ett uttag på intäkterna från tillåtna spel endast utgör en accessorisk positiv konsekvens och inte det verkliga syftet med den restriktiva politik som förs. Domstolen har nämligen i punkt 60 i domen i målet Schindler påpekat att även om det inte är utan betydelse att lotterier och andra spel om pengar på ett avgörande sätt kan bidra till finansieringen av ideella eller allmännyttiga verksamheter, kan ett sådant skäl inte i sig anses utgöra ett objektivt berättigande för inskränkningar i rätten att tillhandahålla tjänster.
 Det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera om den nationella lagstiftningen, med hänsyn till dess konkreta tillämpning, verkligen tjänar sådanasyften som gör att den skall anses befogad och huruvida de restriktioner som åläggs genom sagda lagstiftning står i proportion till dessa syften.
 Med beaktande av det ovanstående blir svaret på tolkningsfrågan följande. EG-fördragets bestämmelser om friheten att tillhandahålla tjänster utgör inte hinder för nationell lagstiftning i vilken rätten att bedriva vadhållningsverksamhet avseende sportevenemang förbehålls vissa organisationer, såsom fallet är med den italienska lagstiftningen, om lagstiftningen i fråga verkligen är motiverad av ett socialpolitiskt syfte att begränsa skadeverkningarna av sådan verksamhet och om de restriktioner som därigenom åläggs inte är oproportionerliga i förhållande till detta syfte.
 De kostnader som har förorsakats den italienska, den belgiska, den tyska, den spanska, den franska, den portugisiska, den finska, den svenska och den norska regeringen samt kommissionen, vilka har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
 - angående den fråga som genom beslut av den 20 januari 1998 har ställts av Consiglio di Stato - följande dom:
 EG-fördragets bestämmelser om friheten att tillhandahålla tjänster utgör inte hinder för nationell lagstiftning i vilken rätten att bedriva vadhållningsverksamhet avseende sportevenemang förbehålls vissa organisationer, såsom fallet är med den italienska lagstiftningen, om lagstiftningen i fråga verkligen är motiverad av ett socialpolitiskt syfte att begränsa skadeverkningarna av sådan verksamhet och om de restriktioner som därigenom åläggs inte är oproportionerliga i förhållande till detta syfte.
 Schintgen Kapteyn Puissochet
 HirschJann Ragnemalm
 Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 21 oktober 1999.


text:
 19.10.2006
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 L 289/28
 DECISÃO DO COMITÉ MISTO DO EEE
 N.o 89/2006
 de 7 de Julho de 2006
 que altera o anexo XIII (Transportes) do Acordo EEE
 O COMITÉ MISTO DO EEE,
 Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, tal como alterado pelo Protocolo que adapta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado «o acordo», nomeadamente o artigo 98.o,
 Considerando o seguinte:
 (1)
 O anexo XIII do acordo foi alterado pela Decisão do Comité Misto do EEE n.o 67/2006, de 2 de Junho de 2006 (1).
 (2)
 A Directiva 2004/52/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 29 de Abril de 2004, relativa à interoperabilidade dos sistemas electrónicos de portagem rodoviária na Comunidade (2), tal como rectificada pelo JO L 200 de 7.6.2004, p. 50, deve ser incorporada no acordo,
 DECIDE:
 Artigo 1.o
 No anexo XIII do acordo, a seguir ao ponto 18a (Directiva 1999/62/CE do Parlamento Europeu e do Conselho) é aditado o seguinte ponto:
 «18b.
 32004 L 0052: Directiva 2004/52/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 29 de Abril de 2004, relativa à interoperabilidade dos sistemas electrónicos de portagem rodoviária na Comunidade (JO L 166 de 30.4.2004, p. 124), tal como rectificada pelo JO L 200 de 7.6.2004, p. 50.».
 Artigo 2.o
 Fazem fé os textos da Directiva 2004/52/CE, tal como rectificada pelo JO L 200 de 7.6.2004, p. 50, nas línguas islandesa e norueguesa, que serão publicados no suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Artigo 3.o
 A presente decisão entra em vigor em 8 de Julho de 2006, desde que tenham sido efectuadas ao Comité Misto do EEE todas as notificações previstas no n.o 1 do artigo 103.o do acordo (3).
 Artigo 4.o
 A presente decisão será publicada na secção EEE e no suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Feito em Bruxelas, em 7 de Julho de 2006.
 Pelo Comité Misto do EEE
 A Presidente
 Oda Helen SLETNES
 (1) JO L 245 de 7.9.2006, p. 18.
 (2) JO L 166 de 30.4.2004, p. 124.
 (3) Foram indicados requisitos constitucionais.


jurisdiction: US

text: b' DEPARTMENT OF HEALTH & HUMAN SERVICES Office of Inspector General\n\n\n Office of Audit Services\n Jacob Javits Federal Building\nFebruary 3, 2011 26 Federal Plaza, Room 3900\n New York, NY 10278\n\n\n\nReport Number: A-02-10-01028\n\nMr. Ricardo Rivera\nPresident\nCooperativa de Seguros de Vida de Puerto Rico\n400 Avenida Am\xc3\xa9rico Miranda\nEsq. Expreso Las Am\xc3\xa9ricas\nRio Piedras, PR 00926\n\nDear Mr. Rivera:\n\nEnclosed is the U.S. Department of Health & Human Services (HHS), Office of Inspector\nGeneral (OIG), final report entitled Review of Termination Costs Claimed by Cooperativa de\nSeguros de Vida de Puerto Rico. We will forward a copy of this report to the HHS action\nofficial noted on the following page for review and any action deemed necessary.\n\nThe HHS action official will make final determination as to actions taken on all matters reported.\nWe request that you respond to this official within 30 days from the date of this letter. Your\nresponse should present any comments or additional information that you believe may have a\nbearing on the final determination.\n\nSection 8L of the Inspector General Act, 5 U.S.C. App., requires that OIG post its publicly\navailable reports on the OIG Web site. Accordingly, this report will be posted at\nhttp://oig.hhs.gov.\n\nIf you have any questions or comments about this report, please do not hesitate to call me, or\ncontact Glenn H. Richter, Audit Manager, at (518) 437-9390, extension 227, or through email at\nGlenn.Richter@oig.hhs.gov. Please refer to report number A-02-10-01028 in all\ncorrespondence.\n\n Sincerely,\n\n\n\n /James P. Edert/\n Regional Inspector General\n for Audit Services\n\n\nEnclosure\n\x0cPage 2 \xe2\x80\x93 Mr. Ricardo Rivera\n\n\nDirect Reply to HHS Action Official:\n\nDeborah Taylor\nDirector & Chief Financial Officer\nOffice of Financial Management (OFM)\nCenters for Medicare & Medicaid Services\nMail Stop C3-01-24\n7500 Security Boulevard\nBaltimore, MD 21244-1850\n\x0c Department of Health & Human Services\n OFFICE OF\n INSPECTOR GENERAL\n\n\n\n\n REVIEW OF TERMINATION COSTS\nCLAIMED BY COOPERATIVA DE SEGUROS\n DE VIDA DE PUERTO RICO\n\n\n\n\n Daniel R. Levinson\n Inspector General\n\n February 2011\n A-02-10-01028\n\x0c Office of Inspector General\n http://oig.hhs.gov\n\n\n\nThe mission of the Office of Inspector General (OIG), as mandated by Public Law 95-452, as amended, is\nto protect the integrity of the Department of Health & Human Services (HHS) programs, as well as the\nhealth and welfare of beneficiaries served by those programs. This statutory mission is carried out\nthrough a nationwide network of audits, investigations, and inspections conducted by the following\noperating components:\n\nOffice of Audit Services\n\nThe Office of Audit Services (OAS) provides auditing services for HHS, either by conducting audits with\nits own audit resources or by overseeing audit work done by others. Audits examine the performance of\nHHS programs and/or its grantees and contractors in carrying out their respective responsibilities and are\nintended to provide independent assessments of HHS programs and operations. These assessments help\nreduce waste, abuse, and mismanagement and promote economy and efficiency throughout HHS.\n\nOffice of Evaluation and Inspections\nThe Office of Evaluation and Inspections (OEI) conducts national evaluations to provide HHS, Congress,\nand the public with timely, useful, and reliable information on significant issues. These evaluations focus\non preventing fraud, waste, or abuse and promoting economy, efficiency, and effectiveness of\ndepartmental programs. To promote impact, OEI reports also present practical recommendations for\nimproving program operations.\n\nOffice of Investigations\nThe Office of Investigations (OI) conducts criminal, civil, and administrative investigations of fraud and\nmisconduct related to HHS programs, operations, and beneficiaries. With investigators working in all 50\nStates and the District of Columbia, OI utilizes its resources by actively coordinating with the Department\nof Justice and other Federal, State, and local law enforcement authorities. The investigative efforts of OI\noften lead to criminal convictions, administrative sanctions, and/or civil monetary penalties.\n\nOffice of Counsel to the Inspector General\nThe Office of Counsel to the Inspector General (OCIG) provides general legal services to OIG, rendering\nadvice and opinions on HHS programs and operations and providing all legal support for OIG\xe2\x80\x99s internal\noperations. OCIG represents OIG in all civil and administrative fraud and abuse cases involving HHS\nprograms, including False Claims Act, program exclusion, and civil monetary penalty cases. In\nconnection with these cases, OCIG also negotiates and monitors corporate integrity agreements. OCIG\nrenders advisory opinions, issues compliance program guidance, publishes fraud alerts, and provides\nother guidance to the health care industry concerning the anti-kickback statute and other OIG enforcement\nauthorities.\n\x0c Notices\n\n\n THIS REPORT IS AVAILABLE TO THE PUBLIC\n at http://oig.hhs.gov\n\n Section 8L of the Inspector General Act, 5 U.S.C. App., requires\n that OIG post its publicly available reports on the OIG Web site.\n\nOFFICE OF AUDIT SERVICES FINDINGS AND OPINIONS\n\n The designation of financial or management practices as\n questionable, a recommendation for the disallowance of costs\n incurred or claimed, and any other conclusions and\n recommendations in this report represent the findings and\n opinions of OAS. Authorized officials of the HHS operating\n divisions will make final determination on these matters.\n\x0c EXECUTIVE SUMMARY\n\nBACKGROUND\n\nTitle XVIII of the Social Security Act established the Medicare Program. The Centers for\nMedicare and Medicaid Services (CMS) administers the Medicare program through contractors,\nincluding Part A fiscal intermediaries that process and pay Medicare claims. Contracts between\nCMS and the Medicare contractors define the functions to be performed and provide for the\nreimbursement of allowable administrative costs incurred in the processing of Medicare claims.\nThe contracts provide for reimbursement of allowable costs when contracts are terminated.\n\nCMS contracted with Cooperativa de Seguros de Vida de Puerto Rico (COSVI) to serve as the\nPart A fiscal intermediary for the Commonwealth of Puerto Rico and the United States Virgin\nIslands. Pursuant to section 911 of the Medicare Prescription Drug, Improvement, and\nModernization Act of 2003, P.L. No. 108-173, CMS replaced its Part A fiscal intermediaries\nwith new contract entities called Medicare Administrative Contractors (MAC). CMS did not\naward COSVI a MAC contract. As a result, CMS terminated its Part A fiscal intermediary\ncontract with COSVI, effective February 28, 2009.\n\nAppendix B of the contract between CMS and COSVI set forth principles of reimbursement for\ntermination costs. The appendix cited the Federal Acquisition Regulation (FAR) as regulatory\nprinciples to be followed for application to the Medicare contract.\n\nDuring the period March 1, 2009, through March 31, 2010, COSVI submitted 13 invoices to\nCMS for termination costs totaling $220,596.\n\nOBJECTIVE\n\nOur objective was to determine whether termination costs claimed by COSVI were reasonable,\nallowable, and allocable in accordance with the FAR and the Medicare contract.\n\nSUMMARY OF FINDINGS\n\nCOSVI\xe2\x80\x99s claims for termination costs substantially complied with the FAR and the Medicare\ncontract. However, COSVI claimed $5,948 in unallowable costs related to improperly allocated\nequipment depreciation ($5,633) and duplicate equipment expenses ($315).\n\nRECOMMENDATION\n\nWe recommend that COSVI refund $5,948 to the Federal Government.\n\n\n\n\n i\n\x0cCOOPERATIVA DE SEGUROS DE VIDA DE PUERTO RICO COMMENTS\n\nIn written comments on our draft report, COSVI concurred with our recommendation.\n\n\n\n\n ii\n\x0c TABLE OF CONTENTS\n\n Page\n\nINTRODUCTION................................................................................................................. 1\n\n BACKGROUND ........................................................................................................ 1\n\n OBJECTIVES, SCOPE, AND METHODOLOGY .................................................... 1\n Objectives ....................................................................................................... 1\n Scope ............................................................................................................... 1\n Methodology ................................................................................................... 1\n\nFINDINGS AND RECOMMENDATION.......................................................................... 2\n\n IMPROPERLY ALLOCATED EQUIPMENT DEPRECIATION COSTS .............. 2\n\n DUPLICATE EQUIPMENT COSTS ......................................................................... 2\n\n RECOMMENDATION .............................................................................................. 2\n\n COOPERATIVE DE SEGUROS DE VIDA DE PUERTO RICO COMMENTS ..... 3\n\nAPPENDIX\n\n COOPERATIVA DE SEGUROS DE VIDA DE PUERTO RICO COMMENTS\n\n\n\n\n iii\n\x0c INTRODUCTION\n\nBACKGROUND\n\nTitle XVIII of the Social Security Act (the Act) established the Medicare program. The Centers\nfor Medicare and Medicaid Services (CMS) administers the Medicare program through\ncontractors, including Part A fiscal intermediaries that process and pay Medicare claims.\nContracts between CMS and the Medicare contractors define the functions to be performed and\nprovide for the reimbursement of allowable administrative costs incurred in the processing of\nMedicare claims. The contracts provide for reimbursement of allowable costs when contracts are\nterminated.\n\nCMS contracted with Cooperativa de Seguros de Vida de Puerto Rico (COSVI) to serve as the\nPart A fiscal intermediary for the Commonwealth of Puerto Rico and the United States Virgin\nIslands. Pursuant to section 911 of the Medicare Prescription Drug, Improvement, and\nModernization Act of 2003, P.L. No. 108-173, CMS replaced its Part A fiscal intermediaries\nwith new contract entities called Medicare Administrative Contractors (MAC). CMS did not\naward COSVI a MAC contract. As a result, CMS terminated its Part A fiscal intermediary\ncontract with COSVI, effective February 28, 2009.\n\nAppendix B of the contract between CMS and COSVI set forth principles of reimbursement for\ntermination costs. The appendix cited the Federal Acquisition Regulation (FAR) as regulatory\nprinciples to be followed for application to the Medicare contract.\n\nOBJECTIVE, SCOPE, AND METHODOLOGY\n\nObjective\n\nOur objective was to determine whether termination costs claimed by COSVI were reasonable,\nallowable, and allocable in accordance with the FAR and the Medicare contract.\n\nScope\n\nOur review covered the period March 1, 2009, through March 31, 2010. For this period, COSVI\nsubmitted 13 invoices to CMS for termination costs totaling $220,596. We judgmentally\nsampled $184,669 (84 percent) of the costs claimed. We reviewed only those internal controls\nnecessary to achieve our audit objective.\n\nWe performed our fieldwork at COSVI\xe2\x80\x99s offices in San Juan, Puerto Rico, from March through\nJuly 2010.\n\nMethodology\n\nTo accomplish our objective we:\n\n \xe2\x80\xa2 reviewed applicable Federal laws, regulations, and guidelines;\n\n 1\n\x0c \xe2\x80\xa2 reviewed CMS\xe2\x80\x99s contract with COSVI;\n\n \xe2\x80\xa2 documented COSVI\xe2\x80\x99s processes for accumulating and allocating termination costs;\n\n \xe2\x80\xa2 obtained invoices and related supporting documents, including payroll records and lease\n agreements; and\n\n \xe2\x80\xa2 tested a judgmental sample of costs for reasonableness, allowability, and allocability.\n\nWe conducted this performance audit in accordance with generally accepted government\nauditing standards. Those standards require that we plan and perform the audit to obtain\nsufficient, appropriate evidence to provide a reasonable basis for our findings and conclusions\nbased on our audit objectives. We believe that the evidence obtained provides a reasonable basis\nfor our findings and conclusions based on our audit objective.\n\n FINDINGS AND RECOMMENDATION\n\nCOSVI\xe2\x80\x99s claims for termination costs substantially complied with the FAR and the Medicare\ncontract. However, COSVI claimed $5,948 in unallowable costs related to improperly allocated\nequipment depreciation ($5,633) and duplicate equipment expenses ($315).\n\nIMPROPERY ALLOCATED EQUIPMENT DEPRECIATION COSTS\n\nPursuant to section 31.201-4 of the FAR, a cost is allocable to a government contract if it can be\ndistributed to the contract in reasonable proportion to the benefits received. On COSVI \xe2\x80\x9cInvoice\nNo. 6,\xe2\x80\x9d which covered the period August 1, 2009, through August 31, 2009, COSVI improperly\nallocated and claimed equipment depreciation costs totaling $5,633. Specifically, COSVI\nimproperly included $5,269 for building depreciation costs that had already been allocated and\n$364 resulting from a clerical error made in calculating equipment depreciation.\n\nDUPLICATE EQUIPMENT COSTS\n\nPursuant to section 31.201-2(d) of the FAR, a contractor is responsible for documenting that\nclaimed costs are allocable to the contract. Pursuant to Appendix B, section II(B) of CMS\xe2\x80\x99s\ncontract with COSVI, costs should be allocated only once to prevent duplication of charges.\nHowever, due to a clerical error, on COSVI \xe2\x80\x9cInvoice No. 3,\xe2\x80\x9d which covered the period May 1,\n2009, through May 31, 2009, COSVI submitted duplicate equipment costs related to a\nphotocopier lease.\n\nRECOMMENDATION\n\nWe recommend that COSVI refund $5,948 to the Federal Government.\n\nCOOPERATIVA DE SEGUROS DE VIDA DE PUERTO RICO COMMENTS\n\nIn written comments on our draft report, COSVI concurred with our recommendation.\n\n 2\n\x0cAPPENDIX\n\x0cAPPENDIX: COOPERATIVA DE SEGUROS DE VIDA\n DE PUERTO RICO COMMENTS\n\x0c'


text:
Vozidla ve vztahu zamìstnavatel vs zamìstnanec | Soukromý právník pro drobné podnikatele
 vzor smlouva o dílo gdpr oznámení o vstupu do likvidace Josef Abrhám výpovìï z pracovního pomìru technické zhodnocení dotazy smlouva o dílo darovací smlouva semináøe insolvence dluh SVJ zásady ochrany osobních údajù nájemní smlouva
 23.5.2019, Zdroj: Verlag Dashöfer
 NahoruVozidlo poskytnuté zamìstnavatelem zamìstnanci i pro soukromé úèely
 V praxi je pomìrnì èastou situací pøípad, kdy zamìstnavatel poskytne zamìstnanci vozidlo pro slu3⁄4ební úèely a souèasnì mu umo3⁄4ní toto vozidlo pou3⁄4ívat i pro úèely soukromé, a to bezplatnì. I tato situace má øadu daòových dopadù a souvislostí, které je nutné vzít v úvahu. Z pohledu daòového re3⁄4imu se situace posuzuje stejnì v pøípadì zamìstnavatele fyzické osoby i zamìstnavatele právnické osoby.
 Z pohledu danì z pøíjmù je situace øe1ena v § 6 odst. 6 ZDP, který stanoví, 3⁄4e pokud poskytuje zamìstnavatel zamìstnanci bezplatnì motorové vozidlo k pou3⁄4ívání pro slu3⁄4ební i soukromé úèely, pova3⁄4uje se za pøíjem zamìstnance èástka ve vý1i 1 % vstupní ceny vozidla za ka3⁄4dý i zapoèatý kalendáøní mìsíc poskytnutí vozidla.
 Podnikatel poskytuje svému zamìstnanci pro jeho slu3⁄4ební úèely osobní automobil, souèasnì je dohodnuto, 3⁄4e zamìstnanec tento automobil mù3⁄4e bezplatnì vyu3⁄4ívat i pro soukromé úèely. Z pohledu podnikatele se jedná o klíèového zamìstnance, který dojí3⁄4dí z vedlej1ího mìsta, tato mo3⁄4nost je tak poskytnuta jako benefit s cílem zamìstnance dlouhodobì udr3⁄4et. Tento zamìstnanec pobírá mzdu ve vý1i 40 000 Kè.
 Poøizovací cena osobního vozidla èiní 560 000 Kè, za pøíjem zamìstnance tak bude pova3⁄4ována èástka ve vý1i 1 % vstupní ceny automobilu, tedy 5 600 Kè. Tato èástka bude podléhat také odvodu sociálního a zdravotního poji1tìní.
 Je dùle3⁄4ité doplnit, 3⁄4e tento postup bude uplatnìn i v pøípadì, 3⁄4e vozidlo v pøíslu1ném mìsíci vùbec k soukromým úèelùm pou3⁄4ito nebude, tato skuteènost není podstatná, rozhodující je pouze to, zda je takovéto pou3⁄4ití zamìstnanci umo3⁄4nìno.
 Pokud se jedná o najaté vozidlo nebo vozidlo poøízené na finanèní leasing, vychází se ze vstupní ceny vozidla u pùvodního vlastníka, a to i v pøípadì, 3⁄4e dojde k následné koupi vozidla.
 Pokud ve vstupní cenì není zahrnuta daò z pøidané hodnoty, pro úèely stanovení pøíjmu zamìstnance se o tuto daò zvý1í. Jedná se tedy o pøípady, kdy zamìstnavateli jako plátci DPH vzniká nárok na odpoèet danì na vstupu pøi poøízení automobilu.
 Je-li èástka, která se posuzuje jako pøíjem zamìstnance za ka3⁄4dý i zapoèatý kalendáøní mìsíc poskytnutí vozidla, ni3⁄41í ne3⁄4 1 000 Kè, pova3⁄4uje se za pøíjem zamìstnance èástka ve vý1i 1 000 Kè.
 Podnikatel poskytuje svému zamìstnanci osobní automobil ©koda Fabia, který poøídil za èástku 80 000 Kè. Tento automobil zamìstnanec vyu3⁄4ívá pro slu3⁄4ební i soukromé úèely.
 Jako pøíjem zamìstnance bude pova3⁄4ována èástka ve vý1i 1 % vstupní ceny, tato èástka èiní 800 Kè. Proto3⁄4e tato èástka by byla ni3⁄41í ne3⁄4 èástka minimální, která èiní 1 000 Kè, bude pøíjmem zamìstnance èástka v této minimální vý1i.
 Znamená to tedy, 3⁄4e pokud vstupní cena vozidla nepøesáhla 100 000 Kè, bude pøíjem zamìstnance v3⁄4dy èinit 1 000 Kè za ka3⁄4dý kalendáøní mìsíc.
 Podnikatel jako zamìstnavatel poskytne svému zamìstnanci bezplatnì osobní vozidlo pro slu3⁄4ební i soukromé úèely od 29. listopadu. Vstupní cena vozidla èiní 380 000 Kè.
 Pøíjem zamìstnance èiní 1 % ze vstupní ceny vozidla, a to za ka3⁄4dý i zapoèatý kalendáøní mìsíc. To znamená, 3⁄4e za pøíjem zamìstnance bude pova3⁄4ována èástka 3 800 Kè i za mìsíc listopad, i kdy3⁄4 v mìsíci listopadu se jednalo pouze o dva dny. Èástka pøíjmu zamìstnance se v tomto pøípadì nijak nekrátí.
 Poskytne-li zamìstnavatel zamìstnanci bezplatnì v prùbìhu kalendáøního mìsíce postupnì za sebou více motorových vozidel k pou3⁄4ívání pro slu3⁄4ební i soukromé úèely, pova3⁄4uje se za pøíjem zamìstnance èástka ve vý1i 1 % z nejvy11í vstupní ceny motorového vozidla. Poskytne-li zamìstnavatel zamìstnanci bezplatnì v prùbìhu kalendáøního mìsíce více motorových vozidel souèasnì, pova3⁄4uje se za pøíjem zamìstnance èástka ve vý1i 1 % z úhrnu vstupních cen v1ech motorových vozidel poskytnutých pro slu3⁄4ební i soukromé úèely. Lze pøedpokládat, 3⁄4e ani jedna z tìchto dvou situací, tj. poskytnutí více vozidel postupnì nebo souèasnì v jednom kalendáøním mìsíci, pøíli1 èasto v praxi nastávat nebude, ale nastat samozøejmì mù3⁄4e, napø. z dùvodu opravy vozidla. Pøíjmem tak bude èástka ve vý1i 1 % z nejvy11í vstupní ceny nebo ze souètu vstupních cen.
 Vstupní cenou vozidla se pro úèely této úpravy rozumí vstupní cena uvedená v § 29 odst. 1 a3⁄4 9 ZDP. Je dùle3⁄4ité si uvìdomit, 3⁄4e toto ocenìní nebere v úvahu stáøí vozidla ani jeho reálné opotøebení, pokud bylo tedy vozidlo poøízeno zamìstnavatelem jako nové, bude se pøi stanovení pøíjmù zamìstnance vycházet z této pùvodní vstupní ceny.
 Dal1í související problematikou je pøípadná úhrada PHM spotøebovaných pøi soukromých jízdách. Tyto PHM buï hradí sám zamìstnanec, a pokud nikoliv, vzniká zamìstnanci dal1í nepenì3⁄4ní pøíjem, který je nutné zahrnout do jeho zdanitelné mzdy. Vý1e tohoto pøíjmu bude pøedstavovat hodnota PHM, které budou hrazeny za zamìstnance z dùvodu pou3⁄4ití vozidla pro soukromé úèely.
 NahoruPoskytnutí vozidla pouze pro soukromé úèely
 V praxi se mù3⁄4e vyskytnout také varianta, 3⁄4e zamìstnavatel poskytne vozidlo zamìstnanci pouze pro soukromé úèely. V takovém pøípadì nelze postupovat podle § 6 odst. 6 ZDP, ale za pøíjem zamìstnance bude pova3⁄4ována hodnota obvyklého nájemného za pùjèení takového typu vozidla. Standardnì tak bude vycházeno z cen autopùjèoven a hodnota bude stanovena v závislosti na dobì vyu3⁄4ití vozidla.
 Dal1í související otázkou je mo3⁄4né krácení daòových odpisù vozidel z dùvodu jejich vyu3⁄4ívání pro slu3⁄4ební i soukromé úèely. ZDP v tomto pøípadì jasnou odpovìï nedává, bli3⁄41í výklad ale obsahuje pokyn GFØ D-22, který v èásti k § 24 odst. 2 ZDP v bodì 26 uvádí, 3⁄4e pøi vyu3⁄4ívání motorového vozidla, které je zahrnuto v obchodním majetku poplatníka nebo v nájmu, jak pro slu3⁄4ební, tak i pro soukromé úèely zamìstnancù, a u kterého proto nemù3⁄4e být uplatnìn pau1ální výdaj na dopravu [§ 24 odst. 2 písm. zt) ZDP], se neuplatòuje re3⁄4im pomìrné vý1e výdajù, napø. podle § 28 odst. 6 ZDP, nebo» tento re3⁄4im není uplatòován ani pro pomìrnou vý1i poøizovací ceny motorového vozidla zahrnované podle § 6 odst. 6 ZDP do základu danì zamìstnance, která rovnì3⁄4 není závislá na skuteèném fyzickém opotøebení, resp. na poètu ujetých kilometrù. Pøitom výdaje za pohonné hmoty jsou daòovým výdajem pouze pøi pou3⁄4ití vozidla pro slu3⁄4ební úèely.
 Z výkladu GFØ tedy vyplývá, 3⁄4e k pomìrnému krácení výdajù v tomto pøípadì nedochází, proto3⁄4e krácena není ani vstupní cena vozidla, ze které se vychází pøi zvý1ení základu danì u zamìstnancù v souladu s § 6 odst. 6 ZDP. Související výdaje tak budou uplatnìny v plné vý1i jako daòové, výjimkou jsou pouze výdaje za pohonné hmoty, které lze uplatnit pouze pøi pou3⁄4ití vozidla pro slu3⁄4ební úèely.
 Je vhodné zmínit i pøípad, kdy zamìstnanec neu3⁄4ívá vozidlo pro soukromé úèely bezplatnì, ale za toto u3⁄4ívání hradí dohodnutou èástku. Pokud je èástka za u3⁄4ívání ni3⁄41í, ne3⁄4 je cena obvyklá, potom rozdíl pøedstavuje pøíjem zamìstnance v souladu s § 6 odst. 3 ZDP.
 NahoruVozidla zamìstnancù pou3⁄4itá pro úèely zamìstnavatele
 Pokud zamìstnanec na 3⁄4ádost zamìstnavatele pou3⁄4ije silnièní motorové vozidlo, které není vozidlem zamìstnavatele, pøíslu1í mu za ka3⁄4dý 1 km jízdy základní náhrada a náhrada výdajù za spotøebovanou pohonnou hmotu.
 Sazba základní náhrady èiní v roce 2019 u jednostopých vozidel a tøíkolek nejménì 1,10 Kè a u osobních silnièních motorových vozidel nejménì 4,10 Kè (viz vyhlá1ka MPSV è. 333/2018 Sb.). Jak tedy vyplývá z § 157 odst. 4 ZP, je tato sazba pro zamìstnavatele stanovena jako minimální, právní úprava ale nebrání tomu, aby byla pou3⁄4ita sazba vy11í. Pøi pou3⁄4ití pøívìsu k silniènímu motorovému vozidlu zamìstnavatel sazbu základní náhrady za 1 km jízdy zvý1í nejménì o 15 %. Sazbu základní náhrady u nákladních automobilù, autobusù nebo traktorù zamìstnavatel poskytne zamìstnanci nejménì ve dvojnásobné vý1i, tj. v roce 2019 minimálnì ve vý1i 8,20 Kè.
 Nebyla-li vý1e sazby základní náhrady sjednána nebo urèena zamìstnavatelem pøed vysláním zamìstnance na pracovní cestu, pøíslu1í zamìstnanci sazba základní náhrady ve vý1e uvedené minimální vý1i.
 Náhradu za spotøebovanou pohonnou hmotu urèí zamìstnavatel násobkem ceny pohonné hmoty a mno3⁄4ství spotøebované pohonné hmoty. Cenu pohonné hmoty prokazuje zamìstnanec dokladem o nákupu, ze kterého je patrná souvislost s pracovní cestou. Není tedy bezpodmíneènì nutné, aby se...
 Program THÉTA - nové technologie a zkvalitnìní øízení v energeticeGarance
 Program KAPPA - propojování výzkumných organizací s podnikyGarance
 Program GAMMA 2 - praktické uplatnìní výsledkù výzkumu a komercionalizaceGarance
 Program ZÉTA - podpora zaèínajících výzkumnic a výzkumníkùGarance


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 22003D0126
 Euroopa Liidu Teataja L 331 , 18/12/2003 Lk 0056 - 0057
 EMP Ühiskomitee otsusnr 126/2003,26. september 2003,millega muudetakse EMP lepingu XX lisa (keskkond)EMP ÜHISKOMITEE,võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, mida on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi "leping", eelkõige selle artiklit 98ning arvestades järgmist:(1) Lepingu XX lisa muudeti EMP Ühiskomitee 11. juuli 2003. aasta otsusega nr 93/2003. [1](2) Lepingusse tuleb lisada komisjoni 14. veebruari 2003. aasta otsus 2003/200/EÜ, millega kehtestatakse pesumasinas kasutatavatele detergentidele ühenduse ökomärgise andmise muudetud ökoloogilised kriteeriumid ning muudetakse otsust 1999/476/EÜ, [2]ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Lepingu XX lisa muudetakse järgmiselt.1. Punkt 2ef (komisjoni otsus 1999/476/EÜ) muutub punktiks 2efa.2. Punkti 2ee (komisjoni otsus 94/925/EÜ) järele lisatakse järgmine punkt:"2ef. 32003 D 0200: komisjoni otsus 2003/200/EÜ, 14. veebruar 2003, millega kehtestatakse pesumasinas kasutatavatele detergentidele ühenduse ökomärgise andmise muudetud ökoloogilised kriteeriumid ning muudetakse otsust 1999/476/EÜ (EÜT L 76, 22.3.2003, lk 25)."3. Punktile 2efa (komisjoni otsus 1999/476/EÜ) lisatakse järgmine taane:"— 32003 D 0200: komisjoni otsus 2003/200/EÜ, 14. veebruar 2003 (EÜT L 76, 22.3.2003, lk 25)."4. Punkt 2efa jäetakse alates 31. augustist 2004 välja.Artikkel 2Otsuse 2003/200/EÜ islandi- ja norrakeelne tekst, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentne.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub 27. septembril 2003 tingimusel, et kõik lepingu artikli 103 lõikes 1 ettenähtud teated on EMP Ühiskomiteele esitatud. [3]Artikkel 4Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.Brüssel, 26. september 2003EMP Ühiskomitee nimeleesistujaH. S. H. Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] ELT L 272, 23.10.2003, lk 29.[2] ELT L 76, 22.3.2003, lk 25.[3] Põhiseadusest tulenevad nõuded puuduvad.--------------------------------------------------


text:
Stadgar för Fiskarfjärdens Båtklubb – Fiskarfjärdens Båtklubb
 Stadgar för Fiskarfjärdens Båtklubb
 Antagna vid klubbens bildande den 29 maj 1969, reviderade vid årsmöte den 12 november 1971, den 23 november 1973, den 26 november 1977, den 4 april 1988, den 23 november 1998 och 22 februari 2018
 Klubbens ändamål är att främja medlemmarnas intressen i deras utövning av fritidsbåtverksamhet och i deras egenskap av båtägare.
 Anvisningar: Främjande av medlemmarnas intressen skall bl.a. avse goda hamn- och varvsförhållanden och i övrigt goda möjligheter för medlemmarnas fritidsbåtsverksamhet samt att genom olika arrangemang främja kontakten mellan medlemmarna. I detta syfte skall klubben bl.a. vara ansluten till Saltsjön-Mälarens Båtförbund (SMBF) och Sättra Varfs Intresseförening (SVI).
 Båtägare som erhållit avtalsenlig båtplats i klubbens hamn blir aktiv medlem.
 Medlem som ej längre är båtägare och som önskar kvarstå i klubben blir passiv medlem. Som passiv medlem kan även antas annan person som är närstående till en båtägare.
 Anvisningar: Ansökan om medlemskap i klubben görs via klubbens hemsida. Styrelsen beslutar om den sökande kan antas som medlem.
 § 3. Medlems skyldighet
 Medlem är skyldig att följa klubbens stadgar med anvisningar, utfärdade ordningsregler och av klubbens enl. § 5 fattade beslut. Aktiv medlem är även skyldig delta i arbetspliktiga uppgifter som säsongsvis planläggs av styrelsen. Medlem som ej fullföljer sina skyldigheter debiteras avgift fastställd av årsmötet. Aktiv medlem är skyldig att ha sin båt ansvarsförsäkrad och är skyldig underrätta styrelsen om ändringar beträffande bostadsadress,telefonnummer och epostadress och förändringar av båtinnehav.
 § 4. Medlems uteslutning
 Medlem som bryter mot § 3 eller på annat sätt visar sig olämplig som medlem kan av klubbmöte, på förslag av styrelsen, uteslutas. Uteslutning på grund av bristande betalning beslutas av styrelsen.
 Anvisningar: Innan styrelsen aktualiserar fråga om medlems uteslutning ska styrelsen bl.a. genom kontakt med medlemmen ge denne möjlighet till förklaring och söka undanröja anledningen till frågan om uteslutning.
 Klubbens organ är Klubbmöte och Klubbstyrelse.
 Anvisningar: Vid klubbmöte äger såväl aktiv som passiv medlem närvara och har därvid yttrande- och förslagsröst. Rösträtt har endast aktiv medlem.
 § 6. Klubbmöte
 Under verksamhetsåret ska hållas ett årsmöte. Skriftlig kallelse till klubbmöte ska utgå senast tio dagar före mötesdagen. Extra klubbmöte hålles då detta enligt stadgeanvisningarna fordras.
 Anvisningar: Årsmöte hålles under februari månad, dock ej senare än att erforderliga uppgifter i tid kan lämnas till varvsföreningen före dess årsmöte.
 Vid årsmöte ska verksamhets- och revisionsberättelse behandlas, erforderliga val hållas, avgifter fastställas och information lämnas. Valen skall förberedas av vid föregående årsmöte utsedd valkommité.
 Extra klubbmöte hålls på kallelse av styrelsen eller då minst en fjärdedel av klubbens aktiva medlemmar så kräver.
 Om ej annat framgår av stadgarna fattas beslut med enkel majoritet. Votering sker genom handuppräckning, vid personval med slutna sedlar om så begärs av aktiv medlem.
 § 7. Klubbstyrelse
 Klubbstyrelsen som är klubbens verkställande organ och ska bestå av minst sju ledamöter och 3 suppleanter. Ledamöterna och suppleanterna väljs av årsmötet.
 Anvisningar: Styrelsen ska förbereda och leda klubbmöte, verkställa av möte fattat beslut, företräda klubben i förhandlings- och överläggningsverksamhet och i övrigt ansvara för klubbens verksamhet och förvaltning.
 Styrelsen är beslutsmässig då mer än halva antalet ledamöter är närvarande. Vid lika antal har mötesordförande utslagsröst.
 Mandattiden för styrelsen är två år och bör fördelas så att fyra resp. tre ledamöter är i tur till avgång vid årsmötet. Suppleanternas mandattid är ett år. Ordförande, sekreterare, kassör och hamnchef utses genom direktval medan styrelsen i övrigt konstituerar sig själv.
 Som komplement till stadgarna utfärdar styrelsen ordningsregler för bl.a. hamnen och klubbhuset.
 Styrelsen äger tillsätta kommité eller arbetsgrupp i vilken ingår andra medlemmar än styrelsemedlemmar liksom anlita erforderlig expertis.
 § 8. Räkenskapsår, revision
 Klubbens räkenskaps- och verksamhetsår omfattar tiden 1 januari – 31 december.
 Klubbens verksamhet och förvaltning granskas av två revisorer för vilka skall finnas två icke personliga suppleanter. Revisorernas mandattid är två år och bör fördelas så att en revisor står i tur till avgång vid årsmötet. Suppleanternas mandattid är ett år.
 § 9. Valkommité
 Årsmötet ska tillsätta en valkommité om minst två ledamöter varav en utses som sammankallande. Mandattiden är ett år.
 § 10. Stadgeändringar
 Ändringar av stadgar med anvisningar beslutas vid årsmöte och erfordrar enkel majoritet.
 Anvisningar: Förslag till ändringar av stadgarna med anvisningar ska skriftligen tillställas medlemmarna i samband med kallelse till årsmöte.
 § 11. Klubbens upplösning
 Klubbens upplösning eller väsentlig ändring av dess ändamål fordrar beslut med två tredjedels majoritet vid två på varandra följande möten, varav det ena ska vara årsmöte.
 Anvisningar: Vid klubbens upplösning fastställes hur klubbens tillgångar skall förfaras.


text:
 Avis juridique important
 |
 21988A1227(01)
 Συμφωνία υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και της Λαϊκής Δημοκρατίας της Αλγερίας που καθορίζει, για την περίοδο από 1ης Νοεμβρίου 1987 μέχρι 31 Δεκεμβρίου 1990, το πρόσθετο ποσό που πρέπει να αφαιρείται από την εισφορά που εφαρμόζεται κατά την εισαγωγή, στην Κοινότητα, μη επεξεργασμένου ελαιολάδου καταγωγής Αλγερίας
 Επίσημη Εφημερίδα αριθ. L 358 της 27/12/1988 σ. 0005
 ΣΥΜΦΩΝΙΑ υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και της Λαϊκής Δημοκρατίας της Αλγερίας που καθορίζει, για την περίοδο από 1ης Νοεμβρίου 1987 μέχρι 31 Δεκεμβρίου 1990, το πρόσθετο ποσό που πρέπει να αφαιρείται από την εισφορά που εφαρμόζεται κατά την εισαγωγή, στην Κοινότητα, μη επεξεργασμένου ελαιολάδου καταγωγής Αλγερίας Επιστολή αριθ . 1 Κύριε, Το παράρτημα Β της συμφωνίας συνεργασίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και της Λαϊκής Δημοκρατίας της Αλγερίας προβλέπει ότι, για το μη επεξεργασμένο ελαιόλαδο που υπάγεται στους κωδικούς ΣΟ 1509^10^10, 1509^10^90 και 1510^00^10, το ποσό που πρέπει να αφαιρείται από το ποσό της εισφοράς, σύμφωνα με το άρθρο 16 παράγραφος 1 στοιχείο β ) της συμφωνίας συνεργασίας, αυξάνεται κατά ένα πρόσθετο ποσό, με τους ίδιους όρους και τον τρόπο που προβλέπονται για την εφαρμογή της προαναφερόμενης διάταξης, για να λαμβάνονται υπόψη ορισμένοι παράγοντες, και σε συνάρτηση με τις συνθήκες της αγοράς του ελαιολάδου . ίΕχω την τιμή να σας ανακοινώσω, με βάση τα κριτήρια που προβλέπονται στο προαναφερόμενο παράρτημα, ότι η Κοινότητα θα λάβει τα αναγκαία μέτρα ώστε το πρόσθετο ποσό να είναι 12,09 Ecu ανά 100 χιλιόγραμμα . Κατά παρέκκλιση από το άρθρο 2 του παραρτήματος Β της συμφωνίας συνεργασίας, η παρούσα συμφωνία υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών παραμένει σε ισχύ από 1ης Νοεμβρίου μέχρι 31 Δεκεμβρίου 1990, εάν δεν καταγγελθεί από ένα εκ των συμβαλλομένων μερών, τρεις μήνες το λιγότερο πριν τη λήξη κάθε περιόδου εμπορίας . Θα σας ήμουν υπόχρεως αν θέλατε να μου γνωστοποιήσετε τη λήψη της παρούσας επιστολής και να μου επιβεβαιώσετε τη σύμφωνη γνώμη της κυβέρνησής σας επί του περιεχομένου της . Με εξαιρετική εκτίμηση, Εξ ονόματος του Συμβουλίου των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 27 . 12 . 88 Αριθ . L 358 / Επιστολή αριθ . 2 Κύριε, ίΕχω την τιμή να σας γνωρίσω τη λήψη της σημερινής επιστολής σας, η οποία αναφέρει τα ακόλουθα : Το παράρτημα Β της συμφωνίας συνεργασίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και της Λαϊκής Δημοκρατίας της Αλγερίας προβλέπει ότι, για το μη επεξεργασμένο ελαιόλαδο που υπάγεται στους κωδικούς ΣΟ 1509^10^10, 1509^10^90 και 1510^00^10, το ποσό που πρέπει να αφαιρείται από το ποσό της εισφοράς, σύμφωνα με το άρθρο 16 παράγραφος 1 στοιχείο β ) της συμφωνίας συνεργασίας, αυξάνεται κατά ένα πρόσθετο ποσό, με τους ίδιους όρους και τον τρόπο που προβλέπονται για την εφαρμογή της προαναφερόμενης διάταξης, για να λαμβάνονται υπόψη ορισμένοι παράγοντες, και σε συνάρτηση με τις συνθήκες της αγοράς του ελαιολάδου . ίΕχω την τιμή να σας ανακοινώσω, με βάση τα κριτήρια που προβλέπονται στο προαναφερόμενο παράρτημα, ότι η Κοινότητα θα λάβει τα αναγκαία μέτρα ώστε το πρόσθετο ποσό να είναι 12,09 Ecu ανά 100 χιλιόγραμμα . Κατά παρέκκλιση από το άρθρο 2 του παραρτήματος Β της συμφωνίας συνεργασίας, η παρούσα συμφωνία υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών παραμένει σε ισχύ από 1ης Νοεμβρίου 1987 μέχρι 31 Δεκεμβρίου 1990, εάν δεν καταγγελθεί από ένα εκ των συμβαλλομένων μερών, τρεις μήνες το λιγότερο πριν τη λήξη κάθε περιόδου εμπορίας . Θα σας ήμουν υπόχρεως αν θέλατε να μου γνωστοποιήσετε τη λήψη της παρούσας επιστολής και να μου επιβεβαιώσετε τη σύμφωνη γνώμη της κυβέρνησής σας επί του περιεχομένου της . Σας επιβεβαιώνω τη σύμφωνη γνώμη της κυβέρνησής μου επί των ανωτέρω . Με εξαιρετική εκτίμηση, Για την κυβέρνηση της Λαϊκής Δημοκρατίας της Αλγερίας


type: wikipedia

text:
L'educazione del lavoro è un saggio pedagogista Célestin Freinet, pubblicato per la prima volta nel 1967.
 Contenuti
 Il dialogo tra il contadino Mathieu e il Signor Long evidenzia chiaramente le riflessioni di Freinet sugli errori dell'educazione. L'autore critica coloro che si limitano a considerare come unica verità il sapere nozionistico degli insegnanti e dei libri di testo senza scavare nel passato per comprendere la realtà.
 In particolare durante il primo ingresso a scuola il bambino viene strappato, secondo l'autore, dal suo ambiente familiare, dai suoi giochi e dall'affetto materno per ritrovarsi in un luogo freddo e formale. Compito del maestro è quindi accompagnare questo momento delicato con giochi, canti, cercando di arricchire il suo spirito. Freinet ricorda che i bambini non sono solo mente ma animo, cuore e fantasia. La scuola deve istruire senza pretese, insegnando ciò che servirà per il futuro, senza sovraccaricare le mente degli studenti di nozioni mnemoniche inutili. Gli insegnanti dovrebbero quindi rivedere la didattica e insegnare a vivere, a conoscere sia il piacere che la sofferenza, basandosi sugli interessi e sulle motivazioni dei singoli.
 Per Freinet è importante realizzare una pedagogia che sia scienza della formazione del lavoratore, che permetta di costruire una tecnica di vita in un ambiente che non sia più “magico e spirituale” ma concreto, in cui poter osservare e sperimentare. Mathieu aggiunge che il lavoro orienta i pensieri dell'uomo e i suoi comportamenti, dunque vuole porre il lavoro-gioco alla base dell'educazione; nel capitolo vengono riportati vari esempi: esistono giochi che soddisfano il bisogno generale di conquistare la vita, come la corsa, il salto della corda (vista come un ostacolo da superare); giochi in cui l'individuo vuole conservare la propria vita e renderla più forte attraverso la costruzione di capanne e rifugi; giochi di lotta e di difesa (in cui vengono inclusi anche i più pacifici, come dama e scacchi in cui i giocatori si sfidano attraverso delle pedine); giochi per trasmettere la vita impersonificando mamme, papà, insegnanti, il gioco della bambole. Quelle illustrate sono attività spontanee e serene, praticate dal bambino per volontà. La vera rivoluzione, secondo l'autore, consiste nel porre il bambino e il lavoro-gioco al centro della pedagogia; l'individuo è in questo modo sollecitato a conoscere e sperimentare secondo i propri bisogni, ritmi e interessi.
 Freinet vuole disporre in modo diverso l'aula scolastica, con sale di documentazione, officine, laboratori in modo tale che gli alunni possano ricercare individualmente la conoscenza, senza affidarsi passivamente ai libri di testo. Secondo l'autore, la scuola ha sempre considerato la scrittura e la lettura come gli unici strumenti da insegnare per esprimersi, mentre nell'opera vengono sottolineate l'importanza dei mezzi di comunicazione artistici come il teatro, il disegno, il canto. Supera l'idea che tutti debbano dedicarsi contemporaneamente alla stessa attività ma a seconda degli interessi; infine l'autore invita ad insegnare alle nuove generazioni ad innalzarsi mediante l'impegno e il lavoro per costruire una società corretta e pacifica.
 Edizioni
 In lingua italiana
 Bibliografia
 Cambi C., Le pedagogie del Novecento, Laterza, Roma-Bari, 2005.
 Matera V., Biscaldi A., Giusti M., Scienze umane, Marietti Scuola, 2017.


type: legislation

text:
 31.10.2013
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 289/42
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1062/2013 AL COMISIEI
 din 30 octombrie 2013
 privind formatul evaluării tehnice europene pentru produsele de construcție
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 305/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 martie 2011 de stabilire a unor condiții armonizate pentru comercializarea produselor pentru construcții și de abrogare a Directivei 89/106/CEE a Consiliului (1), în special articolul 26 alineatul (3),
 după consultarea Comitetului permanent pentru construcții,
 întrucât:
 (1)
 Evaluarea tehnică europeană este necesară pentru a permite unui fabricant al unui produs pentru construcții să întocmească o declarație de performanță pentru un produs pentru construcții care nu este acoperit sau care nu este acoperit integral de un standard armonizat.
 (2)
 Articolul 26 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 305/2011 stabilește cerințele privind conținutul evaluării tehnice europene. Întrucât principiile pentru controlul producției în fabrică aplicabil sunt prevăzute în respectivul document de evaluare european (DEE), evaluarea tehnică europeană ar trebui să conțină numai acele detalii tehnice considerate necesare de aceste principii din DEE care urmează să fie definite la acest nivel pentru punerea în aplicare a sistemului de evaluare a performanței și de verificare a constanței acesteia.
 (3)
 Prezentarea descrierii tehnice a produsului în cauză ar trebui să fie definită într-o manieră suficient de flexibilă în formatul de evaluare tehnică europeană, având în vedere marea varietate de produse pentru construcții în cauză.
 (4)
 De asemenea, ar trebui să se permită o marjă suficientă de flexibilitate pentru prezentarea performanței produsului în evaluarea tehnică europeană, pentru a permite fabricantului să declare în mod coerent și precis aceste performanțe în declarația sa de performanță care se bazează pe evaluarea respectivă.
 (5)
 Pentru a proteja caracterul confidențial al informațiilor tehnice privind produsul, fabricantul ar trebui să poată indica organismului de evaluare tehnică competent părțile din descrierea produsului care sunt confidențiale și nu pot fi publicate împreună cu evaluarea tehnică europeană. Informațiile confidențiale ar trebui să fie incluse în anexe separate de cele ale evaluării tehnice europene.
 (6)
 Pentru a spori eficiența pieței interne și a competitivității sectorului european al construcțiilor în ansamblu, evaluările tehnice europene ar trebui să poată fi emise cât mai curând posibil pentru fabricanții care le solicită,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Formatul evaluării tehnice europene este stabilit în anexă.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 30 octombrie 2013.
 Pentru Comisie
 Președintele
 José Manuel BARROSO
 (1) JO L 88, 4.4.2011, p. 5.
 ANEXĂ
 EVALUARE TEHNICĂ EUROPEANĂ
 Nr. ... din ... [data]
 Partea generală
 1.
 Organismul de evaluare tehnică care emite evaluarea tehnică europeană:
 ...
 2.
 Denumirea comercială a produsului pentru construcții:
 ...
 3.
 Familia de produse de care aparține produsul pentru construcții:
 ...
 4.
 Fabricant:
 ...
 5.
 Unitatea (unitățile) de fabricație:
 ...
 6.
 Prezenta evaluare tehnică europeană conține ... pagini inclusiv ... anexa (anexele) care fac parte integrantă din prezenta evaluare.
 Anexa (anexele) ... conține (conțin) informații confidențiale și nu este (nu sunt) inclusă (incluse) în evaluarea tehnică europeană în momentul în care această evaluare este difuzată public.
 7.
 Prezenta evaluare tehnică europeană este eliberată în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 305/2011, pe baza ...
 Părți specifice
 8.
 Descrierea tehnică a produsului:
 ...
 9.
 Specificarea utilizării (utilizărilor) prevăzute în conformitate cu documentul de evaluare european (denumit în continuare „DEE”):
 ...
 10.
 Performanța produsului, precum și trimiteri la metodele utilizate pentru evaluarea sa:
 ...
 11.
 Sistemul aplicat de evaluare a performanței și de verificare a constanței acesteia, cu trimitere la temeiul său juridic:
 ...
 12.
 Detaliile tehnice necesare pentru punerea în aplicare a sistemului de evaluare a performanței și de verificare a constanței acesteia, astfel cum sunt prevăzute în DEE aplicabil:
 ...
 Eliberată la ... la data .../... 20....
 de către ...
 Anexă (anexe):


type: caselaw

text:
29.4.2000 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 122/41
 — ogiltigförklara uttagningskommittens beslut att inte uppta Avskrivning av mål T-193/98 (1)
 sökandenas namn på förteckningen över godkända sökan-
 de i det interna uttagningsprovet B/260, samt
 (2000/C 122/63)
 — förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.
 (Rättegångsspråk: grekiska)
 Genom beslut av den 18 februari 2000 har ordföranden på
 Grunder och huvudargument andra avdelningen vid Europeiska gemenskapernas förstain-
 stansrätt förordnat om avskrivning av mål T-193/98, Vassilis
 Boucouvalas mot Europaparlamentet.
 Sökandena har angett att rådet anordnat ett internt uttagnings-
 prov B/260 för övergång till annan tjänstekategori på grundval
 av prov, för att tillsätta tre tjänster som biträdande administra- (1) EGT C 48, 20.2.1999.
 tiv assistent. Sedan kommitten rättat proven informerades
 sökandena per brev den 27 november 1998 av personalavdel-
 ningen att de uppnått sammanlagt 109 respektive 105 poäng
 på samtliga skriftliga och muntliga prov, vilket innebär att de
 hamnat på femte och sjätte plats på förteckningen över
 godkända sökande. Men i enlighet med fotnoten längst ner på
 sidan 1, kapitel V, i uttagningsprovet, upptog juryn dem inte
 på förteckningen över godkända sökande, eftersom antalet
 godkända sökande inte kan överstiga antalet lediga tjänster, Avskrivning av mål T-88/99 (1)
 nämligen tre stycken.
 (2000/C 122/64)
 Under det administrativa förfarandet har sökandena gjort
 gällande att enligt tillgänglig information innehas endast en av
 de tre tjänsterna av en godkänd sökande. Således var det (Rättegångsspråk: grekiska)
 aktuella uttagningsprovet inte avsett för att tillsätta bestämda
 tjänster utan ett ospecificerat uttagningsprov för övergång till
 Genom beslut av den 18 februari 2000 har ordföranden på
 annan tjänstekategori. Följaktligen begär sökandena att en
 andra avdelningen vid Europeiska gemenskapernas förstain-
 fullständig lista över samtliga godkända sökande upprättas,
 stansrätt förordnat om avskrivning av mål T-88/99, Vassilis
 däribland sökandena.
 Boucouvalas mot Europaparlamentet.
 Till stöd för sin talan vid förstainstansrätten har sökandena (1) EGT C 160, 5.6.1999.
 åberopat:
 — Åsidosättande av artikel 4 i tjänsteföreskrifterna, liksom av
 principen om förbud mot godtycklig befordran,
 — Åsidosättande av artikel 29.1 i tjänsteföreskrifterna,
 Avskrivning av mål T-207/99 R
 — Åsidosättande av:
 (2000/C 122/65)
 — personalmeddelande nr 16/91 angående allmänna till-
 lämpningsregler för interna uttagningsprov, och fram-
 förallt av punkten ”D” däri, (Rättegångsspråk: spanska)
 — personalmeddelandena nr 70/97 och nr 32/98, an- Genom beslut av den 14 februari 2000 har ordföranden för
 gående det interna uttagningsprovet B/260. Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om
 avskrivning av mål T-207/99 R, Asociación de Fruticultores
 del Jalón Medio mot Europeiska gemenskapernas kommission.


text:
 10.6.2014
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 175/33
 Διάταξη του Προέδρου του Δικαστηρίου της 31ης Ιανουαρίου 2014 [αίτηση του Tribunal d’instance d’Orléans (Γαλλία) για την έκδοση προδικαστικής αποφάσεως] — Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA κατά Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière, Karine Lenfant
 (Υπόθεση C-298/13) (1)
 2014/C 175/43
 Γλώσσα διαδικασίας: η γαλλική
 Ο Πρόεδρος του Δικαστηρίου αποφάσισε τη διαγραφή της υποθέσεως.
 (1) ΕΕ C 215 της 27.7.2013.


text:
Willians Rafael da Silva (São Roque, SP, 19 de maio de 1959), advogado, político brasileiro, é um cooperativista brasileiro.
 Willians Rafael foi idealizador e fundador, em 1996, da Cooperativa Habitacional Movimento Habitacional Casa para Todos, em Osasco, SP, organização que construiu mais de 4 mil unidades habitacionais, entre casas e apartamentos.
 Filho de Sebastião Rafael da Silva, um dos primeiros funcionários públicos do município de Osasco.
 Foi vereador da cidade de Osasco por dois mandatos, (1993-1996 e 1997-1998) e Deputado Estadual pelo estado de São Paulo (1999-2002).
 Cooperativismo


text:
 12.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 305/23
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2016/1978 НА КОМИСИЯТА
 от 11 ноември 2016 година
 за одобряване на основното вещество слънчогледово масло в съответствие с Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 на Комисията
 (текст от значение за ЕИП)
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 23, параграф 5 във връзка с член 13, параграф 2 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В съответствие с член 23, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1107/2009 на 4 септември 2015 г. Комисията получи заявление от Institut Technique de l'Agriculture Biologique (ITAB) за одобрение на слънчогледовото масло като основно вещество. Заявлението бе придружено от информацията, изисквана в член 23, параграф 3, втора алинея.
 (2)
 Комисията поиска научно съдействие от Европейския орган за безопасност на храните (наричан по-долу „Органът“). На 11 април 2016 г. Органът представи на Комисията технически доклад за слънчогледовото масло (2). На 12 юли 2016 г. Комисията представи на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите доклада за преразглеждане (3) и проект на настоящия регламент и ги изготви в окончателен вид за заседанието на същия комитет на 7 октомври 2016 г.
 (3)
 Документацията, предоставена от заявителя, показва, че слънчогледовото масло отговаря на критериите за хранителен продукт съгласно определението в член 2 от Регламент (ЕО) No 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (4). Освен това веществото не се употребява преимуществено за целите на растителната защита, но независимо от това е полезно за растителната защита в състава на продукт, състоящ се от веществото и вода. Следователно то трябва да се счита за основно вещество.
 (4)
 Проведените анализи показаха, че може да се очаква, че слънчогледовото масло принципно отговаря на изискванията, предвидени в член 23 от Регламент (ЕО) No 1107/2009, по-специално по отношение на видовете употреба, които са проучени и подробно описани в изготвения от Комисията доклад за преразглеждане. Поради това е целесъобразно слънчогледовото масло да бъде одобрено като основно вещество.
 (5)
 В съответствие с член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1107/2009 във връзка с член 6 от него и предвид съвременните научно-технически познания обаче е необходимо да бъдат включени определени условия за одобрението, които са изложени подробно в приложение I към настоящия регламент.
 (6)
 В съответствие с член 13, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1107/2009 приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 на Комисията (5) следва да бъде съответно изменено.
 (7)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Одобряване на основно вещество
 Веществото слънчогледово масло, посочено в приложение I, се одобрява като основно вещество при предвидените в същото приложение условия.
 Член 2
 Изменения на Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 се изменя в съответствие с приложение II към настоящия регламент.
 Член 3
 Влизане в сила
 Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 11 ноември 2016 година.
 За Комисията
 Председател
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) ОВ L 309, 24.11.2009 г., стр. 1.
 (2) Европейски орган за безопасност на храните, 2016 г. Technical report on the outcome of the consultation with Member States and EFSA on the basic substance application for sunflower oil for use in plant protection as insecticide on fruit trees, grapevine, potato, vegetables and post-harvest treatment on stored grains and as fungicide on vegetables and grapevine („Технически доклад за резултата от консултацията с държавите членки и ЕОБХ във връзка със заявлението за основното вещество слънчогледово масло за употреба за растителна защита като инсектицид при овощни дървета, лозя, картофи, зеленчуци и обработка на съхранено зърно след прибиране на реколтата, както и като фунгицид при зеленчуци и лозя“). Допълнителна публикация на ЕОБХ 2016:EN-1023. стр. 51.
 (3) http://ec.europa.eu/food/plant/pesticides/eu-pesticides-database/public/?event=activesubstance.selection&language=EN
 (4) Регламент (ЕО) No 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1).
 (5) Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 на Комисията от 25 май 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на списъка на одобрените активни вещества (ОВ L 153, 11.6.2011 г., стр. 1).
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 Популярно наименование, идентификационни номера
 Наименование по IUPAC
 Чистота (1)
 Дата на одобрението
 Специфични разпоредби
 Слънчогледово масло
 CAS No: 8001-21-6
 Слънчогледово масло
 За хранителни цели
 2 декември 2016 г.
 Слънчогледовото масло трябва да се използва в съответствие със специфичните условия, включени в заключенията от доклада за преразглеждане относно слънчогледовото масло (SANTE/10875/2016), и по-специално допълнения I и II към него.
 (1) Допълнителни подробности за идентичността, спецификацията и начина на употреба на основното вещество са представени в доклада за преразглеждане.
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 В част В от приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 се добавя следното вписване:
 Номер
 Популярно наименование, идентификационни номера
 Наименование по IUPAC
 Чистота (1)
 Дата на одобрението
 Специфични разпоредби
 „12
 Слънчогледово масло
 CAS No: 8001-21-6
 Слънчогледово масло
 За хранителни цели
 2 декември 2016 г.
 Слънчогледовото масло трябва да се използва в съответствие със специфичните условия, включени в заключенията от доклада за преразглеждане относно слънчогледовото масло (SANTE/10875/2016), и по-специално допълнения I и II към него.“
 (1) Допълнителни подробности за идентичността, спецификацията и начина на употреба на основното вещество са представени в доклада за преразглеждане.


text:
MBnet oli tietokonelehti Mikrobitin lukijoilleen tarjoama sähköinen viestintäjärjestelmä. Se oli alkuvaiheessa lankapuhelinmodeemilla käytettävä BBS-järjestelmä eli purkki, mutta sittemmin nimitystä käytettiin lähinnä Mikrobitin WWW-sivustosta. Se oli aikoinaan maailman suurin purkki ja myös ainoa purkki, jolla oli hallussaan tuhannen linjan (node) lisenssi PCBoard-ohjelmistoon. MBnet-purkissa oli laajimmillaan 250 nodea eli linjaa.
 MBnetin BBS-järjestelmän historia
 1994 – Avaaminen 20 puhelinlinjalla (ns. nodella)
 1996 – Käyttäjille alettiin tarjota sähköpostipalvelua
 2002 – Purkin lakkauttaminen
 WWW-pohjainen MBnet
 Vuoden 2007 alussa uudistettu MBnet sisälsi IT-maailmaan liittyviä uutisia, tietoa MikroBitti-lehdestä, "nettijatkoja" lehden artikkeleihin sekä artikkeleita PDF-versioina MikroBitin tilaajille, jotka olivat rekisteröityneet sivuston käyttäjiksi. Sivustolla ilmestyi myös NET.NYT-blogi, joka käsitteli yleensä tietokonemaailman sen hetkisiä kuumia keskustelunaiheita. Rekisteröityneet voivat myös kommentoida näitä blogeja. Etusivulla julkaistiin päivittäin vaihtuvat päivän peli, päivän ohjelma, päivän linkki sekä päivän kysymys.
 Lehden tilaajilla oli myös pääsy Apaja-osioille, jossa oli lukematon kokoelma ohjelmia, pelejä sekä muita tiedostoja. Ajuriapaja, jossa oli suuri kokoelma laiteajureita, oli avoin myös muille sivuston käyttäjille. Sekä Apaja että Ajuriapaja on sittemmin lopetettu.
 Sivusto tarjosi lisäksi kaikille avoimen hintaseurannan, joka kattoi lähes kaikenlaiset tietokonekomponentit ja -ohjelmistot sekä oheislaitteet. Hintaseurannan hintatiedot tulivat Suomen tietotekniikkaliikkeistä ja nettikaupoista. Hintaseurannassa pystyi myös kokoamaan oman tietokonepaketin haluamistaan osista. Lisäksi hintaseurannassa oli keskustelualue tilaajille, jotka halusivat kommentteja ostosuunnitelmistaan tai muista tietotekniikkaan liittyvistä asioista.
 Lehden tilaajat pystyivät myös myymään omia tietokoneita, komponentteja ja ohjelmistoja MBnetin Bittipörssi-sivustolla. Bittipörssi on sittemmin lopetettu.
 Tilaajat saivat lisäksi paikan neljälle kotisivulle, ja niitä olikin valtava määrä MBnetin palvelimilla. Lisäksi tilaajat saivat mbnet.fi-päätteisen sähköpostin käyttöönsä.
 WWW-pohjaisen MBnetin jäljellä olleet palvelut suljettiin 13.10.2022. Mikrobitti-lehdellä on nykyisin erillinen WWW-sivusto osoitteessa mikrobitti.fi.
 Katso myös
 PCBoard
 Modeemi
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 http://www.mbnet.fi
 Bittivuoto.net: MBnetin entisen sysopin Jouni Heikniemen haastattelu Assembly 2002:ssa (03.08.2002, historiaa, archive.org)
 MBnet net.nyt: Onnea, 10-vuotias MBnet! (3.12.2004)
 BBS-järjestelmät
 Sanoma


text:
Jean Nicolas Demarquay, né le à Longueval et mort le à Longueval est un chirurgien français.
 Biographie
 Jean Nicolas Demarquay est né dans une modeste famille d'agriculture de Picardie. Il part à Paris à l'âge de 15 ans. Il est hébergé et surveille les élèves à la pension Hénon, 16 rue de Courcelles, où il devient l'ami d'Alexandre Dumas (fils) vers 1838. Il est admis au baccalauréat. Il donne des leçons de littérature, prépare des élèves au baccalauréat pour vivre et payer ses inscriptions à la faculté de médecine de Paris. Il fréquente la famille Duméril.
 Interne, lauréat des hôpitaux en 1845. Demarquay présente sa thèse pour le doctorat en médecine, Recherches expérimentales sur la température animale, en juin 1847. Il est nommé successivement aide d'anatomie, puis prosecteur, disciple de Blandin. Il concourt pour l'agrégation et pour le Bureau central, en 1853.
 Il est l'ami du zoologiste Auguste Duméril, à peu près du même âge que lui, avec qui et Lecointe, il publie un travail sur des études expérimentales sur les changements de l'équilibre thermique des animaux par l'introduction de diverses thérapies, en 1853.
 Il est nommé à la maison municipale de santé (maison Dubois), en 1858. Il échoue dans son concours de professeur de la faculté de médecine.
 Il est le premier à détecter des vers ronds dans le sang des patients en 1863 et dans l'urine en 1866. Il publie un article sur l'oxygénothérapie en 1866. Il s'intéresse à l'hypnose et publie de nombreux articles sur diverses procédures opératoires.
 Pendant le siège de Paris et sous la Commune en 1870-1871, il dirige, avec Ricord, la société de secours dite des ambulances de la presse. Il est chirurgien en chef de l'ambulance établie dans l'école des Ponts et Chaussées, rue des Saints-Pères . Gustave Lefrançais indique que Demarquay, malgré ses convictions, reste neutre.
 Œuvres et publications
 Mémoire sur la loi de formation des abcès locaux primitifs extérieurs à l'os, Paris, Rignoux, 1846.
 Observations et considérations sur les tumeurs parotidiennes et sur leur ablation, Paris, F. Malteste et Cie, 1857.
 Recherches sur l'hypnotisme ou sommeil nerveux, comprenant une série d'expérimences instituées à la maison municipale de sante, Paris, J. B. Bailliére, 1860.
 Des lésions du pénis, Paris, Pierre Asselin et Bureau du Moniteur des Sciences, 1861, .
 Mémoire sur la pénétration des liquides pulvérisés dans les voies respiratoires, Gazette médicale, Paris, Vol. 1, Paris, Pierre Asselin, 1862.
 Note sur une tumeur des bourses contenant un liquide laiteux (galactocèle de Vidal) et renfermant de petits êtres vermiformes que l'on peut considérer comme les helminthes hématoïdes à l'état d'embryon, Gazette médicale, Paris, Vol. 18, pp. 665–7, 1863
 De la Glycérine de ses applications à la chirurgie et à la médecine, Paris, Pierre Asselin, 1867 .
 En collaboration
 Duméril, Demarquay, Lecointe : Des modifications de la température animale sous l'influence des médicaments. Recherches expérimentales, Labé, Paris, 1853 .
 avec .
 Distinctions et reconnaissance
 Décorations françaises
 en 1871, pour les services rendus durant le siège et la Commune de Paris
 Décorations étrangères
 Chevalier de l'Ordre d'Isabelle la Catholique (Espagne).
 Chevalier de l'Ordre de l'Immaculée Conception de Vila Viçosa (Portugal).
 Prix
 Hommage
 Une rue de Paris porte son nom dans le
 Sociétés savantes
 Académie de Médecine en 1867.
 Société de chirurgie.
 Société médicale allemande
 Notes et références
 Notes
 Références
 Bibliographie
 :
 .
 Liens externes
 Étudiant de la faculté de médecine de Paris
 Interne des hôpitaux de Paris
 Chirurgien français
 Médecin du XIXe siècle
 Membre de l'Académie nationale de médecine
 Commandeur de la Légion d'honneur
 Chevalier de l'ordre d'Isabelle la Catholique
 Naissance en décembre 1814
 Décès en juin 1875
 Décès à 60 ans