text:
 EUROOPAN KOMISSIO
 Bryssel 4.4.2017
 COM(2017) 164 final
 2017/0075(NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON PÄÄTÖS
 Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan vakautta koskevia toimenpiteitä koskevan kahdenvälisen sopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta
 PERUSTELUT
 1.EHDOTUKSEN TAUSTA
 •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
 Tämä ehdotus perustuu 21 päivänä huhtikuuta 2015 annettuun neuvoston päätökseen
 1
 , jossa Euroopan komissiolle annetaan lupa aloittaa neuvottelut Amerikan yhdysvaltojen (jäljempänä ”Yhdysvallat”) kanssa tehtävästä sopimuksesta, joka koskee vakuutusta ja jälleenvakuutusta. Kyseisen päätöksen ja neuvotteluohjeiden mukaisesti komissio neuvotteli vuoden 2016 aikana Yhdysvaltojen kanssa kahdenvälisestä sopimuksesta, joka koskee vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan vakautta koskevia toimenpiteitä.
 Kyseinen kahdenvälinen sopimus kattaa kolme alaa, jotka ovat ryhmävalvonta, jälleenvakuuttaminen ja valvontaviranomaisten keskinäinen tietojenvaihto, seuraavasti:
 – Siinä vahvistetaan kummankin osapuolen osalta edellytykset vakuutus- ja jälleenvakuutusryhmien ryhmävalvonnalle. EU:n ja Yhdysvaltojen vakuutus- ja jälleenvakuutusryhmiin, jotka toimivat molempien osapuolten lainkäyttöalueilla, ei sovelleta tiettyjä ryhmävalvontavaatimuksia niiden maailmanlaajuisen toiminnan osalta, mutta valvontaviranomaiset säilyttävät mahdollisuuden vaatia ja saada tietoja maailmanlaajuisesta toiminnasta, jos tällaiset tiedot voivat vaikuttaa kielteisesti vakuutuksenottajiin tai rahoitusvakauteen.
 – Siinä vahvistetaan vakavaraisuusedellytykset, joita sovelletaan paikallista läsnäoloa koskevien vaatimusten ja vakuusvaatimusten poistamiseksi niiden jälleenvakuutusyritysten osalta, joita säännellään ja valvotaan toisen osapuolen lainkäyttöalueella.
 – Se sisältää määräyksiä EU:n ja Yhdysvaltojen valvontaviranomaisten välisestä tietojenvaihdosta, mukaan lukien liitteessä oleva tällaista tietojenvaihtoa koskeva yhteisymmärryspöytäkirjan malli. Valvontaviranomaisia kannustetaan noudattamaan kyseisiä määräyksiä, jotta voidaan varmistaa korkeatasoinen salassapitovelvollisuus kaikessa luottamuksellisten tietojen vaihdossa, joka on tarpeen niiden yleisen valvontatoiminnan harjoittamiseksi.
 Kyseisessä sopimuksessa vahvistetaan näin ollen asianmukainen vakavaraisuuskehys, jota sovelletaan kummankin osapuolen vakuutus- ja jälleenvakuutusyrityksiin.
 Käsillä oleva ehdotus neuvoston päätökseksi on oikeudellinen väline kyseisen kahdenvälisen sopimuksen tekemiseksi.
 •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa
 EU:n vakuutuslainsäädännössä säädetään vakavaraisuuskehyksestä vakuutuksenottajien ja rahoitusvakauden suojaamiseksi. Kyseisellä sopimuksella lujitetaan osaltaan korkeatasoista vakuutuksenottajien suojaa EU:ssa, erityisesti lisäämällä yhteistyötä ja tietojenvaihtoa valvontaviranomaisten välillä. Samalla pyritään varmistamaan, ettei kummankaan osapuolen vakuutus- ja jälleenvakuutusyrityksille, joita säännellään ja valvotaan asianmukaisesti, aiheudu kohtuutonta rasitetta.
 •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa
 Euroopan investointiohjelman ja pääomamarkkinaunionin tavoitteiden mukaisesti kyseisen sopimuksen myötä jälleenvakuutusyritysten on helpompi tehdä sijoituksia
 2
 .
 Kyseinen sopimus ei rajoita neuvotteluita transatlanttisesta kauppa- ja investointikumppanuudesta Yhdysvaltojen kanssa.
 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE
 •Oikeusperusta
 Oikeusperustana unionin toiminnalle on SEUT-sopimuksen 207 artikla tarkasteltuna yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa.
 •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)
 Tämä aloite kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta.
 •Suhteellisuusperiaate
 Tämä EU:n toimi, jossa vahvistetaan toiminnan vakautta koskevat säännöt vakuutus- ja jälleenvakuutuksenyrityksiä varten, on linjassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY
 3
 (”Solvenssi II”) kanssa, eikä siinä ylitetä sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteiden saavuttamiseksi.
 3.SIDOSRYHMIEN KUULEMINEN
 •Sidosryhmien kuuleminen
 Neuvottelujen yhteydessä kuultiin jäsenvaltioita asiaa koskevan neuvoston erityiskomitean (neuvoston finanssipalvelutyöryhmä)
 4
 kautta. Jäsenvaltioille tiedotettiin säännöllisesti neuvottelujen edistymisestä. Myös Euroopan parlamentille tiedotettiin neuvottelujen edistymisestä
 5
 .
 Molempien osapuolten alan sidosryhmät ovat ilmaisseet tukevansa sopimusta, erityisesti rajatylittävien vakuutus- ja jälleenvakuutusryhmien valvonnan sekä jälleenvakuutusyritysten vakuusvaatimusten poistamisen osalta.
 •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö
 Ennen neuvottelujen aloittamista sekä EU että Yhdysvallat seurasi tiiviisti alan kehitystä toisen osapuolen lainkäyttöalueella. Ne myös vaihtoivat keskenään tietoja sääntelyn edistymisestä ja havaitsivat toistensa sääntelyjärjestelmissä seikkoja, joista voisi aiheutua ongelmia toisen osapuolen lainkäyttöalueella toimiville vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksille.
 Nämä valmistelutoimet toteutettiin erityisesti EU:n ja Yhdysvaltojen välisessä vuoropuheluhankkeessa, johon osallistui virkamiehiä ja valvontaviranomaisia EU:sta ja Yhdysvalloista.
 Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen osallistui keskusteluihin tarkkailijana.
 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
 Ei vaikutuksia EU:n talousarvioon.
 5.LISÄTIEDOT
 •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt
 Kyseisessä sopimuksessa määrätään sekakomitean perustamisesta. Sekakomitea toimii EU:n ja Yhdysvaltojen välisenä kuulemis- ja tietojenvaihtofoorumina sopimuksen hallinnoinnin ja asianmukaisen täytäntöönpanon alalla.
 Myös jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimet kyseisen sopimuksen täytäntöönpanon takaamiseksi.
 •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset
 Sopimuksen 1 artiklassa vahvistetaan EU:n ja Yhdysvaltojen välisen vakautta koskevan sopimuksen tavoitteet sopimuksen kattamilla aloilla. Sopimuksen 2 artiklassa vahvistetaan sovellettavat määritelmät.
 Sopimuksen 3 artikla koskee jälleenvakuuttamista ja 4 artikla ryhmävalvontaa. Kun sopimusta on ryhdytty soveltamaan kaikilta osin, yhden osapuolen jälleenvakuutusyrityksiä, jotka toimivat toisen osapuolen alueella, ei vaadita asettamaan vakuutta eikä perustamaan sivukonttoria tai tytäryhtiötä, jos ne täyttävät sopimuksessa vahvistetut vakavaraisuusedellytykset. Myöskään yhden osapuolen vakuutusryhmiä, jotka toimivat toisen osapuolen alueella, ei vaadita tekemään maailmanlaajuisen toimintansa osalta ryhmän vakavaraisuuslaskelmaa eikä muita ryhmävalvontaan liittyviä toimia, jos ne täyttävät kyseiset edellytykset. Valvontaviranomaiset voivat harjoittaa ryhmävalvontaa oman osapuolensa lainkäyttöalueelle sijoittautuneiden ryhmien osalta. Ne voivat vaatia tietoja maailmanlaajuisesta toiminnasta, jos tällaisesta toiminnasta voi aiheutua vakava uhka vakuutuksenottajille valvontaviranomaisen omalla lainkäyttöalueella, jos se voi vaarantaa rahoitusvakauden tai jos se voi heikentää vakavalla tavalla korvauksenmaksukykyä.
 Sopimuksen 5 ja 6 artikla sekä liite koskevat valvontaviranomaisten keskinäistä tietojenvaihtoa. Osapuolet sitoutuvat kannustamaan valvontaviranomaisiaan tekemään yhteistyötä tietojen vaihtamiseksi sellaisissa tarkoituksissa, jotka liittyvät suoraan niiden valvontatehtävien täyttämiseen.
 Lisäksi sopimuksen 7 artiklassa määrätään sekakomitean perustamisesta. Sekakomitea käsittelee sopimuksen soveltamista ja täytäntöönpanoa. Sopimuksen 11 ja 12 artiklassa määrätään, että osapuolet voivat muuttaa sopimusta tai irtisanoa sen, kunhan kyseisissä artikloissa vahvistettuja edellytyksiä ja menettelyjä noudatetaan, mukaan lukien pakollinen kuuleminen ennen sopimuksen irtisanomista.
 Sopimuksen 8, 9 ja 10 artiklassa vahvistetaan sopimuksen voimaantulopäivä ja soveltamisen alkamispäivä. Niissä määrätään myös sopimuksen tiettyjen artiklojen väliaikaisesta soveltamisesta.
 Sopimuksessa määrätään kolmesta eri soveltamistavasta osapuolten välillä seuraavasti:
 1.Sopimuksen kaikkia artikloja sovelletaan kokonaisuudessaan 60 kuukautta sopimuksen allekirjoittamispäivästä tai sopimuksen voimaantulopäivästä sen mukaan, kumpi on myöhempi, ja 3, 4 ja 9 artiklan osalta edellyttäen, että 10 artiklan 2 kohdan b alakohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.
 Sopimusta sovelletaan kokonaisuudessaan, jollei sitä irtisanota 11 artiklan mukaisesti.
 2.Jos sopimus tulee voimaan ennen 60 kuukauden kulumista sopimuksen allekirjoittamisesta, sopimuksen tiettyjä määräyksiä aletaan soveltaa jo aiemmin seuraavasti:
 7 artiklaa [Sekakomitea], 11 artiklaa [Irtisanominen ja pakollinen kuuleminen] ja 12 artiklaa [Muuttaminen] sovelletaan sopimuksen voimaantulopäivästä alkaen. Sopimuksen 10 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti myös 4 artiklaa sovelletaan kyseisestä päivästä alkaen EU:ssa. Yhdysvallat soveltaa sitä tehden parhaansa.
 Sopimuksen 10 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti 3 artiklan 1 ja 2 kohtaa sovelletaan EU:sta oleviin jälleenvakuutusyrityksiin Yhdysvaltojen osavaltiossa päivästä, jona asianomainen Yhdysvaltojen osavaltio on hyväksynyt kyseisten määräysten mukaisen toimenpiteen, tai päivästä, jona mahdollista määritettyä ensisijaisuutta ryhdytään soveltamaan.
 Sopimuksen 10 artiklan 2 kohdan g alakohdan mukaisesti 3 artiklan 3 kohta pannaan täytäntöön ja sitä sovelletaan EU:ssa viimeistään 24 kuukautta sopimuksen allekirjoittamispäivästä.
 3.Lisäksi ennen sopimuksen voimaantuloa sopimuksen tiettyjä osia sovelletaan väliaikaisesti. Väliaikainen soveltaminen koskee
 –4 artiklaa 10 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti sekä
 –7 artiklaa.
 Väliaikainen soveltaminen alkaa sitä päivää seuraavan kuukauden seitsemännestä päivästä, jona osapuolet ilmoittivat toisilleen, että niiden tämän sopimuksen väliaikaisen soveltamisen edellyttämät sisäiset edellytykset ja menettelyt on saatettu päätökseen. Väliaikainen soveltaminen päättyy sopimuksen voimaantulopäivänä (tai kunnes yksi osapuoli ilmoittaa toiselle osapuolelle aikomuksestaan jättää saattamatta päätökseen sisäiset edellytykset sopimuksen voimaantuloa varten).
 Sopimuksen liite I sisältää yksityiskohtaisia määräyksiä yhteisymmärryspöytäkirjasta valvontaviranomaisten välistä tietojenvaihtoa varten. Molemmat osapuolet kannustavat valvontaviranomaisiaan noudattamaan näitä määräyksiä sopimuksen 6 mukaisesti.
 2017/0075 (NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON PÄÄTÖS
 Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan vakautta koskevia toimenpiteitä koskevan kahdenvälisen sopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta
 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
 ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan tarkasteltuna yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan kanssa,
 ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1) annetun neuvoston päätöksen [XXX]
 6
 mukaisesti Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen kahdenvälinen sopimus vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan vakautta koskevista toimenpiteistä allekirjoitettiin sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen myöhemmin.
 (2)Sopimuksen tekeminen parantaa sääntelyvarmuutta Euroopan unionissa ja Amerikan yhdysvalloissa toimivien vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten kannalta sovellettaessa vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan sääntelykehyksiä. Se parantaa myös vakuutuksenottajien ja muiden kuluttajien suojaa lisäämällä yhteistyötä tietojen vaihtamiseksi valvontaviranomaisten välillä.
 (3)Sopimus olisi hyväksyttävä Euroopan unionin puolesta,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Hyväksytään Euroopan unionin puolesta Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen kahdenvälinen sopimus vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan vakautta koskevista toimenpiteistä.
 Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.
 2 artikla
 Neuvoston puheenjohtaja nimeää henkilön, jolla on valtuudet antaa Euroopan unionin puolesta sopimuksen 8 artiklassa määrätty ilmoitus osoitukseksi siitä, että Euroopan unioni suostuu sitoutumaan sopimukseen.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
 Tehty Brysselissä
 Neuvoston puolesta
 Puheenjohtaja
 (1)
 Neuvoston päätös, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2015, luvan antamisesta aloittaa Euroopan unionin puolesta Amerikan yhdysvaltojen kanssa jälleenvakuutusta koskevan sopimuksen tekemiseksi käytävät neuvottelut, ST 7320 2015 INIT.
 (2)
 EU:n jälleenvakuutusyritykset arvioivat asettaneensa Yhdysvalloissa vakuuksia noin 40 miljardin dollarin arvosta. Tämä summa voitaisiin käyttää tehokkaammin muissa sijoituksissa. Vaihtoehtokustannusten arvioidaan olevan noin 400 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuodessa.
 (3)
 EUVL L 335, 17.12.2009, s. 1.
 (4)
 Neuvoston erityiskomiteaa kuultiin 14. maaliskuuta, 13. kesäkuuta, 29. kesäkuuta, 7. syyskuuta, 30. syyskuuta, 18. lokakuuta, 9. marraskuuta, 29. marraskuuta, 9. joulukuuta, 16. joulukuuta ja 19. joulukuuta 2016 sekä 10. tammikuuta 2017.
 (5)
 Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan puheenjohtajalle ja jäsenille esitettiin tilannekatsaus suljetuin ovin 29. kesäkuuta, 11. lokakuuta, 16. marraskuuta ja 30. marraskuuta 2016.
 (6)
 EUVL L , , s. .
 ---documentbreak---
 EUROOPAN KOMISSIO
 Bryssel 4.4.2017
 COM(2017) 164 final
 LIITE
 asiakirjaan
 ehdotusNEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
 Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan vakautta koskevia toimenpiteitä koskevan kahdenvälisen sopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta
 LIITE
 EUROOPAN UNIONIN JA AMERIKAN YHDYSVALTOJEN KAHDENVÄLINEN SOPIMUS VAKUUTUS- JA JÄLLEENVAKUUTUSTOIMINNAN VAKAUTTA KOSKEVISTA TOIMENPITEISTÄ
 Johdanto-osa
 Tämän sopimuksen osapuolet, Euroopan unioni (EU) ja Amerikan yhdysvallat (Yhdysvallat tai USA), jotka
 jakavat vakuutuksen- ja jälleenvakuutuksen ottajien ja muiden kuluttajien suojaamisen tavoitteen ja kunnioittavat kummankin osapuolen vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan valvonta- ja sääntelyjärjestelmää;
 vahvistavat, että Euroopan unionissa sovellettavilla vakauden valvontatoimenpiteillä, yhdessä tässä sopimuksessa määrättyjen vaatimusten ja velvoitteiden kanssa, saavutetaan Yhdysvaltojen kannalta menevän jälleenvakuutuksen ja ryhmävalvonnan osalta vakuutuksenottajia ja muita kuluttajia koskeva suojan taso, joka on liittovaltion vakuutusvirastoa koskevan vuoden 2010 lain (Federal Insurance Office Act) vaatimusten mukainen;
 toteavat, että EU:n ja Yhdysvaltojen valvontaviranomaisten yhteistyötä, myös luottamuksellisten tietojen vaihtoa, tarvitaan yhä enemmän ottaen huomioon vakuutus- ja jälleenvakuutusmarkkinoiden lisääntynyt globalisoituminen;
 ottavat huomioon, että rajat ylittävää yhteistyötä koskevat käytännön järjestelyt ovat keskeisiä vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten valvonnassa sekä vakaina aikoina että kriisiaikoina;
 ottavat huomioon kunkin osapuolen sääntelykehyksestä vaihdetut tiedot ja tarkasteltuaan näitä kehyksiä huolellisesti;
 panevat merkille sääntelyvarmuuden parantamisen edut osapuolten alueella toimiville vakuutus- ja jälleenvakuutusyrityksille sovellettaessa vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan sääntelykehyksiä;
 tunnustavat jälleenvakuutussopimuksien riskien vähentämisvaikutukset rajat ylittävässä yhteydessä edellyttäen, että sovellettavat vakavaraisuusedellytykset täytetään, ja ottavat huomioon vakuutuksenottajien ja muiden kuluttajien suojan;
 toteavat, että vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten ryhmävalvonnalla valvontaviranomaiset voivat tehdä perusteltuja arvioita näiden ryhmien taloudellisesta tilanteesta;
 toteavat, että ryhmää koskevaa pääomavaatimusta tai -arviointia tarvitaan vakuutus- ja jälleenvakuutusyrityksistä, jotka muodostavat molempien osapuolten alueella toimivan ryhmän, ja että maailmanlaajuisen emoyrityksen tasolla ryhmää koskeva pääomavaatimus tai -arviointi voi perustua kotipaikkaosapuolen lähestymistapaan;
 vahvistavat eritelmien merkityksen ryhmää koskevan pääomavaatimuksen tai -arvioinnin osalta ryhmävalvonnassa ja valvontaviranomaisen kyseisen vaatimuksen tai arvioinnin perusteella tarvittaessa toteuttamien korjaavien tai ennaltaehkäisevien tai muiden asiaan liittyvien toimenpiteiden merkityksen; ja
 kannustavat valvontaviranomaisten välistä tietojenvaihtoa, jotta vakuutus- ja jälleenvakuutusyrityksiä voidaan valvoa vakuutuksenottajien ja muiden kuluttajien etujen mukaisesti,
 ovat sopineet seuraavaa:
 1 artikla – Tavoitteet
 Tässä sopimuksessa käsitellään seuraavia asioita:
 a)osapuolen tai sen valvontaviranomaisten vastaanottavalle jälleenvakuutusyritykselle, jonka päätoimipaikka tai kotipaikka on toisen osapuolen alueella, määräämien sellaisten paikallista läsnäoloa koskevien vaatimuksien poistaminen tietyin edellytyksin, joita on pidetty edellytyksenä jälleenvakuutussopimuksen tekemiselle luovuttavan vakuutusyrityksen kanssa, jonka päätoimipaikka tai kotipaikka on sen alueella, tai edellytyksenä sille, että luovuttava vakuutusyritys voi hyväksyä luoton jälleenvakuutusta varten tai luoton tällaisen jälleenvakuutussopimuksen riskien vähentämisvaikutuksia varten;
 b)osapuolen tai sen valvontaviranomaisten vastaanottavalle jälleenvakuutusyritykselle, jonka päätoimipaikka tai kotipaikka on toisen osapuolen alueella, määräämien sellaisten vakuusvaatimuksien poistaminen tietyin edellytyksin, joita on pidetty edellytyksenä jälleenvakuutussopimuksen tekemiselle luovuttavan vakuutusyrityksen kanssa, jonka päätoimipaikka tai kotipaikka on sen alueella, tai edellytyksenä sille, että luovuttava vakuutusyritys voi hyväksyä luoton jälleenvakuutusta varten tai luoton tällaisen jälleenvakuutussopimuksen riskien vähentämisvaikutuksia varten;
 c)isäntäosapuolen ja kotipaikkaosapuolen valvontaviranomaisten vakavaraisuuden ryhmävalvontaa koskevat tehtävät sellaisen vakuutus- tai jälleenvakuutusyritysryhmän osalta, jonka maailmanlaajuinen emoyritys on kotipaikkaosapuolen alueella, mukaan lukien tietyin edellytyksin i) vakuutustoimintaa koskevien isäntäosapuolen vakavaraisuussääntöjen sekä pääoma-, hallinnointi- ja raportointivaatimusten poistaminen maailmanlaajuisen emoyrityksen tasolla, ja ii) sen vahvistaminen, että kotipaikkaosapuolen - eikä isäntäosapuolen - valvontaviranomainen huolehtii maailmanlaajuisesta vakuutusyritysryhmän vakavaraisuuden valvonnasta, sanotun vaikuttamatta vakuutus- tai jälleenvakuutusyritysryhmän ryhmävalvontaan, jota isäntäosapuoli suorittaa emoyrityksen tasolla alueellaan; ja
 d)osapuolten vastavuoroinen tuki kummankin osapuolen valvontaviranomaisten väliselle tietojenvaihdolle ja tällaiselle vaihdolle suositellut käytännöt.
 2 artikla – Määritelmät
 Tässä sopimuksessa tarkoitetaan:
 a)'luovuttavalla vakuutusyrityksellä' vakuutus- tai jälleenvakuutusyritystä, joka on vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen vastapuoli jälleenvakuutussopimuksen mukaisesti;
 b)'vakuudella' omaisuutta, kuten käteisvaroja ja rembursseja, jotka jälleenvakuutusyritys on antanut vakuudeksi luovuttavan vakuutusyrityksen tai jälleenvakuutusyrityksen eduksi taatakseen jälleenvakuutussopimuksen perusteella syntyvät vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen vastuut luovuttavalle vakuutusyritykselle;
 c)'luotolla jälleenvakuutusta tai luotolla jälleenvakuutussopimusten riskien vähentämisvaikutuksia varten' luovuttavalla vakuutusyrityksellä vakavaraisuuden valvontaa koskevan sääntelykehyksen mukaisesti olevaa oikeutta hyväksyä vastaanottavilta jälleenvakuutusyrityksiltä luovutettuja riskejä koskeviin maksettuihin ja maksamattomiin vahinkomenoihin liittyviä saatavia omaisuutena tai vastuiden vähennyksenä;
 d)'ryhmällä' vähintään kahta yritystä, joista ainakin yksi on vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys ja joista yhdellä on määräysvalta vähintään yhdessä vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksessä tai muussa sääntelemättömässä yrityksessä;
 e)'ryhmävalvonnalla' valvontaviranomaisen suorittamaa vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän viranomais- ja vakauden valvontaa muun muassa vakuutuksenottajien ja muiden kuluttajien suojaamiseksi ja rahoitusvakauden ja maailmanlaajuisen sitoutumisen edistämiseksi;
 f)'kotipaikkaosapuolella' osapuolta, jonka alueella vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän tai -yrityksen maailmanlaajuisella emoyrityksellä on päätoimipaikka tai kotipaikka;
 g)'kotipaikkaosapuolen valvontaviranomaisella' kotipaikkaosapuolen alueella olevaa valvontaviranomaista;
 h)'isäntäosapuolella' osapuolta, jonka alueella vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmällä tai -yrityksellä on toimintaa, mutta vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän tai -yrityksen maailmanlaajuisen emoyrityksen päätoimipaikka tai kotipaikka ei ole kyseisellä alueella;
 i)'isäntäosapuolen valvontaviranomaisella' isäntäosapuolen alueella olevaa valvontaviranomaista;
 j)'vakuutusyrityksellä' yritystä, jolla on lupa tai toimilupa harjoittaa ensivakuutustoimintaa;
 k)'emoyrityksellä' säänneltyä tai sääntelemätöntä yritystä, jonka omistuksessa tai määräysvallassa toinen yritys on suoraan tai välillisesti;
 l)'henkilötiedoilla' kaikenlaisia tunnistettua tai tunnistettavissa olevaa luonnollista henkilöä koskevia tietoja;
 m)'jälleenvakuutusyrityksellä' yritystä, jolla on lupa tai toimilupa harjoittaa jälleenvakuutustoimintaa;
 n)'jälleenvakuutustoiminnalla' toimintaa, jonka muodostaa vakuutusyrityksen tai toisen jälleenvakuutusyrityksen luovuttamien riskien hyväksyminen;
 o)'jälleenvakuutussopimuksella' sopimusta, jolla vastaanottava jälleenvakuutusyritys on hyväksynyt vakuutusyrityksen tai jälleenvakuutusyrityksen luovuttaman riskin;
 p)'valvontaviranomaisella' vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan valvojaa Euroopan unionissa tai Yhdysvalloissa;
 q)'yrityksellä' mitä tahansa taloudellista toimintaa harjoittavaa yksikköä;
 r)'Yhdysvaltojen osavaltiolla' mitä tahansa Yhdysvaltojen, Columbian piirikunnan, Puerto Ricon liittovaltion, Pohjois-Mariaanien liittovaltion, Amerikan Samoan, Guamin tai Yhdysvaltain Neitsytsaarten osavaltiota, liittovaltiota, aluetta tai hallinnassa olevaa yksikköä;
 s)'maailmanlaajuisella' ryhmän kaikkea toimintaa paikasta riippumatta; ja
 t)'maailmanlaajuisella emoyrityksellä' ryhmän johdossa olevaa emoyritystä.
 3 artikla – Jälleenvakuutus
 1.Ellei 4 kohdasta muuta johdu, osapuoli ei saa tehdä seuraavaa edellytyksenä sille, että vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen, jonka päätoimipaikka tai kotipaikka on toisen osapuolen alueella (jäljempänä 3 artiklassa 'kotipaikkaosapuolen vastaanottava jälleenvakuutusyritys'), sallitaan tehdä jälleenvakuutussopimus sellaisen luovuttavan vakuutusyrityksen kanssa, jonka päätoimipaikka tai kotipaikka on sen alueella (jäljempänä 3 artiklassa 'isäntäosapuolen luovuttava vakuutusyritys'), ja sen on varmistettava, että sen valvontaviranomaiset tai muut toimivaltaiset viranomaiset eivät myöskään tee näin:
 a)säilyttää tai hyväksyä mitään vaatimusta asettaa vakuutta isäntäosapuolen luovuttavalta vakuutusyritykseltä kotipaikkaosapuolen vastaanottavalle jälleenvakuutusyritykselle tapahtuvan luovutuksen yhteydessä ja mitään siihen liittyvää tällaisesta vakuuden poistamisesta johtuvaa raportointivaatimusta, tai
 b)säilyttää tai hyväksyä mitään uutta vaatimusta, jolla on pääosin sama sääntelyvaikutus kotipaikkaosapuolen vastaanottavaan jälleenvakuutusyritykseen kuin tämän sopimuksen perusteella poistetuilla vakuuden asettamista koskevilla vaatimuksilla tai mitään tällaisesta vakuuden poistamisesta johtuvaa raportointivaatimusta,
 joka a- tai b-kohdassa tarkoitetussa tapauksessa johtaa kotipaikkaosapuolen vastaanottavien jälleenvakuutusyritysten epäedullisempaan kohteluun kuin niiden vastaanottavien jälleenvakuutusyritysten, joiden päätoimipaikka tai kotipaikka on saman valvontaviranomaisen alueella kuin isäntäosapuolen luovuttava vakuutusyritys. Tämä kohta ei estä osapuolta, jonka alueella luovuttavalla vakuutusyrityksellä on päätoimipaikka tai kotipaikka (jäljempänä 3 artiklassa 'isäntäosapuoli'), tai sen valvontaviranomaisia asettamasta vaatimuksia edellytykseksi sille, että kotipaikkaosapuolen vastaanottavien jälleenvakuutusyritysten sallitaan tehdä jälleenvakuutussopimus isäntäosapuolen luovuttavan vakuutusyrityksen kanssa, jos samoja vaatimuksia sovelletaan sellaisten luovuttavan vakuutusyrityksen ja vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen välisiin jälleenvakuutussopimuksiin, joiden päätoimipaikka tai kotipaikka on saman valvontaviranomaisen alueella.
 2.Ellei 4 kohdasta muuta johdu, isäntäosapuoli ei saa tehdä seuraavaa edellytyksenä sille, että isäntäosapuolen luovuttava vakuutusyritys ottaa luottoa jälleenvakuutusta tai kotipaikkaosapuolen vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen kanssa tehdyn jälleenvakuutussopimuksen riskien vähentämisvaikutuksia varten, ja sen on varmistettava, että sen valvontaviranomaiset tai muut toimivaltaiset viranomaiset eivät myöskään tee näin:
 a)säilyttää tai hyväksyä mitään vaatimusta asettaa vakuutta isäntäosapuolen luovuttavalta vakuutusyritykseltä kotipaikkaosapuolen vastaanottavalle jälleenvakuutusyritykselle tapahtuvan luovutuksen yhteydessä ja mitään siihen liittyvää tällaisesta vakuuden poistamisesta johtuvaa raportointivaatimusta, tai
 b)säilyttää tai hyväksyä mitään uutta vaatimusta, jolla on pääosin sama sääntelyvaikutus kotipaikkaosapuolen vastaanottavaan jälleenvakuutusyritykseen kuin tämän sopimuksen perusteella poistetuilla vakuuden asettamista koskevilla vaatimuksilla tai mitään tällaisesta vakuuden poistamisesta johtuvaa raportointivaatimusta,
 joka a- tai b-kohdassa tarkoitetussa tapauksessa johtaa kotipaikkaosapuolen vastaanottavien jälleenvakuutusyritysten epäedullisempaan kohteluun kuin niiden vastaanottavien jälleenvakuutusyritysten, joiden päätoimipaikka tai kotipaikka on saman valvontaviranomaisen alueella kuin isäntäosapuolen luovuttava vakuutusyritys. Tämä kohta ei estä isäntäosapuolta tai sen valvontaviranomaisia asettamasta vaatimuksia edellytykseksi sille, että isäntäosapuolen luovuttava vakuutusyritys ottaa luottoa jälleenvakuutusta tai kotipaikkaosapuolen vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen kanssa tehdyn jälleenvakuutussopimuksen riskien vähentämisvaikutuksia varten, jos samoja vaatimuksia sovelletaan sellaisten luovuttavan vakuutusyrityksen ja vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen välisiin jälleenvakuutussopimuksiin, joiden päätoimipaikka tai kotipaikka on saman valvontaviranomaisen alueella.
 3.Ellei 4 kohdasta muuta johdu, isäntäosapuoli ei saa tehdä seuraavaa edellytyksenä jälleenvakuutussopimuksen tekemiselle isäntäosapuolen luovuttavan vakuutusyrityksen kanssa tai edellytyksenä sille, että isäntäosapuolen luovuttava vakuutusyritys voi hyväksyä luoton tällaista jälleenvakuutusta tai luoton tällaisen jälleenvakuutussopimuksen riskien vähentämisvaikutuksia varten, ja sen on varmistettava, että sen valvontaviranomaiset tai mahdolliset muut toimivaltaiset viranomaiset eivät myöskään tee näin:
 a)säilyttää tai hyväksyä mitään vaatimusta kotipaikkaosapuolen vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen paikallisesta läsnäolosta, tai
 b)säilyttää tai hyväksyä mitään uutta vaatimusta, jolla on pääosin sama sääntelyvaikutus kotipaikkaosapuolen vastaanottavaan jälleenvakuutusyritykseen kuin paikallisella läsnäololla,
 joka a- tai b-kohdassa tarkoitetussa tapauksessa johtaa kotipaikkaosapuolen vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen epäedullisempaan kohteluun kuin niiden vastaanottavien jälleenvakuutusyritysten, joiden päätoimipaikka tai kotipaikka on isäntäosapuolen luovuttavan vakuutusyrityksen valvontaviranomaisen alueella tai joiden päätoimipaikka tai kotipaikka on isäntäosapuolen alueella ja joilla on toimilupa tai lupa toimia isäntäosapuolen luovuttavan vakuutusyrityksen valvontaviranomaisen alueella. Yhdysvaltojen osavaltion osalta 'luvalla toimia' tarkoitetaan tässä säännöksessä kyseisessä osavaltiossa sallittua.
 4.Edellä 1–3 kohtaa sovelletaan seuraavin edellytyksin:
 a)vastaanottavalla jälleenvakuutusyrityksellä on parhaillaan ja myös vastaisuudessa jatkuvasti
 i)omia varoja tai pääomaa ja ylijäämää, laskettuna sen omalla lainkäyttöalueella sovellettavan menetelmän mukaisesti, vähintään 226 miljoonaa euroa, jos luovuttavan vakuutusyrityksen päätoimipaikka on EU:ssa, tai 250 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, jos luovuttavan vakuutusyrityksen kotipaikka on Yhdysvalloissa; tai
 ii)jos vastaanottava jälleenvakuutusyritys on yhdistys, mukaan lukien rekisteröidyt ja yksittäiset rekisteröimättömät vakuutuksenantajat:
 A)vähimmäispääomaa ja ylijäämää (vähennettynä vastuilla) tai omia varoja, laskettuna sen omalla lainkäyttöalueella sovellettavan menetelmän mukaisesti, vähintään 226 miljoonaa euroa, jos luovuttavan vakuutusyrityksen päätoimipaikka on EU:ssa, tai 250 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, jos luovuttavan vakuutusyrityksen kotipaikka on Yhdysvalloissa; ja
 B)keskusrahasto, jonka tase on vähintään 226 miljoonaa euroa, jos luovuttavan vakuutusyrityksen päätoimipaikka on EU:ssa, tai 250 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, jos luovuttavan vakuutusyrityksen kotipaikka on Yhdysvalloissa;
 b)vastaanottavalla jälleenvakuutusyrityksellä on parhaillaan ja myös vastaisuudessa jatkuvasti:
 i)vakavaraisuussuhdeluku, joka on 100 prosentin vakavaraisuuspääomavaatimus (SCR) Solvenssi II -direktiivin mukaisesti tai 300 prosentin riskiperusteinen pääoma (RBC) sallitun valvonnan tasolla sen mukaisesti, mitä vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen päätoimipaikan tai kotipaikan alueella sovelletaan; tai
 ii)jos vastaanottava jälleenvakuutusyritys on yhdistys, mukaan lukien rekisteröidyt ja yksittäiset rekisteröimättömät vakuutuksenantajat, vakavaraisuussuhdeluku on 100 prosentin vakavaraisuuspääomavaatimus (SCR) Solvenssi II -direktiivin mukaisesti tai 300 prosentin riskiperusteinen pääoma (RBC) sallitun valvonnan tasolla sen mukaisesti, mitä alueella, jossa vastaanottavalla jälleenvakuutusyrityksellä on päätoimipaikka tai kotipaikka, sovelletaan;
 c)vastaanottava jälleenvakuutusyritys sitoutuu toimittamaan ripeästi kirjallisen ilmoituksen ja selvityksen luovuttavan vakuutusyrityksen alueella olevalle valvontaviranomaiselle, jos:
 i)se jää a alakohdassa esitetyn vähimmäispääoman ja ylijäämän tai omien varojen tai b alakohdassa esitetyn vakavaraisuus- tai pääomasuhdeluvun alapuolelle; tai
 ii)sitä vastaan ryhdytään lakisääteisiin toimenpiteisiin sovellettavan lainsäädännön vakavan noudattamatta jättämisen vuoksi;
 d)vastaanottava jälleenvakuutusyritys toimittaa isäntäosapuolen valvontaviranomaiselle kirjallisen vahvistuksen suostumuksesta sen alueen tuomioistuinten toimivaltaan, jolla luovuttavalla vakuutusyrityksellä on päätoimipaikka tai kotipaikka, suostumuksen antamiseen kyseisellä alueella sovellettavien vaatimusten mukaisesti. Tämä sopimus ei rajoita tai muuta jälleenvakuutussopimuksen osapuolten kelpoisuutta sopia vaihtoehtoisista riidanratkaisumekanismeista;
 e)vastaanottava jälleenvakuutusyritys toimittaa tarvittaessa tiedoksiantotarkoitusta varten isäntäosapuolen valvontaviranomaiselle kirjallisen vahvistuksen suostumuksesta siihen, että kyseinen valvontaviranomainen nimitetään tiedoksiannon toimittajaksi. Isäntäosapuolen valvontaviranomainen voi vaatia, että tällainen suostumus toimitetaan sille ja sisällytetään kuhunkin sen toimivaltaan kuuluvaan jälleenvakuutussopimukseen;
 f)vastaanottava jälleenvakuutusyritys antaa kirjallisen suostumuksensa siihen, että se maksaa kaikki luovuttavan vakuutusyrityksen saamat lopulliset tuomiot riippumatta siitä, missä niiden täytäntöönpanoa haetaan, jotka on todettu täytäntöönpanokelpoisiksi alueella, jossa tuomio annettiin;
 g)vastaanottava jälleenvakuutusyritys sitoutuu kaikissa tämän sopimuksen piiriin kuuluvissa jälleenvakuutussopimuksissa antamaan vakuuden 100 prosentille vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen vastuista, jotka liittyvät kyseisen sopimuksen mukaisesti luovutettuihin jälleenvakuutuksiin, jos vastaanottava jälleenvakuutusyritys vastustaa sellaisen lopullisen tuomion täytäntöönpanoa, joka on täytäntöönpanokelpoinen sen alueen lainsäädännön perusteella, jossa tuomio annettiin, tai asianmukaisesti täytäntöönpanokelpoista välitystuomiota, joka luovuttavalle vakuutusyritykselle tai mahdollisesti sen pesälle on annettu;
 h)Vastaanottava jälleenvakuutusyritys tai sen mahdollinen edeltäjä tai seuraaja toimittaa isäntäosapuolen valvontaviranomaiselle seuraavat asiakirjat, jos se niitä pyytää:
 i)yrityksen tarkastetut vuositilinpäätökset alueella, jolla yrityksellä on päätoimipaikka, sovellettavan lain mukaisesti, ulkopuolisen tilintarkastajan lausunto mukaan luettuna, kahdelta jälleenvakuutussopimuksen tekemistä edeltävältä vuodelta ja vuosittain sen jälkeen;
 ii)vakavaraisuutta ja taloudellista tilaa koskeva kertomus tai vakuutusmatemaatikon lausunto kahdelta jälleenvakuutussopimuksen tekemistä edeltävältä vuodelta, jos ne on toimitettu vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen valvojalle;
 iii)ennen jälleenvakuutussopimuksen tekemistä ja enintään kuuden kuukauden välein sen jälkeen: päivitetty luettelo kaikista riitautetuista ja erääntyneistä jälleenvakuutusvaatimuksista, jotka ovat olleet maksamatta vähintään 90 päivää ja jotka koskevat luovuttavan vakuutusyrityksen lainkäyttöalueella olevilta luovuttavilta vakuutusyrityksiltä vastaanotettuja jälleenvakuutuksia; ja
 iv)ennen jälleenvakuutussopimuksen tekemistä ja enintään kuuden kuukauden välein sen jälkeen: tiedot vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen vastaanottamista luovuttavan vakuutusyrityksen jälleenvakuutuksista, vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen luovuttamista jälleenvakuutuksista ja vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen suoritettavaksi jälleenvakuutuksesta tulevista korvauksista, jotka koskevat maksettuja ja maksamatta olevia vahinkomenoja, 4 kohdan i alakohdassa esitettyjen perusteiden arvioimista varten;
 i)vastaanottava jälleenvakuutusyritys säilyttää käytännön maksaa korvaukset viipymättä jälleenvakuutussopimusten mukaisesti. Maksun ei katsota tapahtuneen viipymättä, jos jokin seuraavista perusteista täyttyy:
 i)yli 15 prosenttia jälleenvakuutussopimuksista saatavista korvauksista on erääntynyt ja riitautettu valvojalle tehdyn ilmoituksen mukaan;
 ii)yli 15 prosentilla jälleenvakuutusyrityksen luovuttavista vakuutusyrityksistä tai jälleenvakuutusyrityksistä on maksettujen vahinkomenojen perusteella jälleenvakuutuksista saatavia korvauksia, joiden erääntymisestä on vähintään 90 päivää, joita ei ole riitautettu ja joiden määrä on kunkin luovuttavan vakuutusyrityksen osalta vähintään 90 400 euroa, jos vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen päätoimipaikka on EU:ssa, tai 100 000 Yhdysvaltain dollaria, jos vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen kotipaikka on Yhdysvalloissa; tai
 iii)maksettujen vahinkomenojen perusteella jälleenvakuutuksista saatavien korvauksien, joita ei ole riitautettu, mutta joiden erääntymisestä on vähintään 90 päivää, kokonaismäärä on yli 45 200 000 euroa, jos vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen päätoimipaikka on EU:ssa, tai 50 000 000 Yhdysvaltain dollaria, jos vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen kotipaikka on Yhdysvalloissa;
 j)vastaanottava jälleenvakuutusyritys vahvistaa, että se ei parhaillaan ole osallisena missään isäntäosapuolen luovuttavia vakuutusyrityksiä koskevassa maksukykyisen velkajärjestelyssä (solvent scheme of arrangement), ja sitoutuu ilmoittamaan tästä luovuttavalle vakuutusyritykselle ja sen valvontaviranomaiselle ja antamaan luovuttavalle vakuutusyritykselle järjestelyn ehtojen mukaisen 100 prosentin vakuuden, jos vastaanottava jälleenvakuutusyritys aloittaisi tällaisen järjestelyn;
 k)jos luovuttava vakuutusyritys tai sen edustaja on lainmukaisen kriisinratkaisu-, konkurssipesän hallinto- tai likvidaatiomenettelyn alainen, se voi hakea, ja jos tuomioistuin, jossa kriisinratkaisu-, konkurssipesän hallinto- tai likvidaatiomenettely on vireillä, katsoo sen asianmukaiseksi, saada määräyksen, jonka mukaan vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen on asetettava vakuus kaikista avoinna olevista luovutetuista vastuista; ja
 l)vastaanottavan jälleenvakuutusyrityksen kotipaikkaosapuolen valvontaviranomainen vahvistaa isäntäosapuolen valvontaviranomaiselle vuosittain, että vastaanottava jälleenvakuutusyritys noudattaa b alakohdan määräyksiä.
 5.Tämä sopimus ei estä vastaanottavaa jälleenvakuutusyritystä toimittamasta valvontaviranomaisille tietoja vapaaehtoisesti.
 6.Kummankin osapuolen on omien valvontaviranomaistensa osalta isäntäosapuolena huolehdittava siitä, että jos isäntäosapuolen valvontaviranomainen katsoo, että kotipaikkaosapuolen vastaanottava jälleenvakuutusyritys ei enää täytä jotakin 4 kohdassa luetelluista ehdoista, isäntäosapuolen valvontaviranomainen määrää jonkin 1–3 kohdassa esitetyistä velvollisuuksista ainoastaan, jos kyseinen isäntäosapuolen valvontaviranomainen noudattaa a–c alakohdassa määrättyä menettelyä:
 a)ennen tällaisen velvollisuuden määräämistä isäntäosapuolen valvontaviranomainen on yhteydessä vastaanottavaan jälleenvakuutusyritykseen ja antaa sille 30 päivän määräajan ensimmäisestä yhteydenotosta alkaen puutteen korjaamista koskevan suunnitelman toimittamista varten ja 90 päivän määräajan ensimmäisestä yhteydenotosta alkaen puutteen korjaamista varten ja ilmoittaa tästä kotipaikkaosapuolen valvontaviranomaiselle; poikkeuksellisissa olosuhteissa vakuutuksenottajien ja muiden kuluttajien suoja edellyttää edellä esitettyä lyhyempää määräaikaa;
 b)vasta jos isäntäosapuolen valvontaviranomainen 90 päivän tai poikkeuksellisissa olosuhteissa a kohdassa esitetyn lyhyemmän määräajan kuluttua katsoo, ettei vastaanottava jälleenvakuutusyritys ole ryhtynyt mihinkään tai riittäviin toimenpiteisiin, isäntäosapuolen valvontaviranomainen voi määrätä jonkin 1–3 kohdassa esitetyistä velvollisuuksista; ja
 c)jos jokin 1–3 kohdassa esitetyistä velvollisuuksista määrätään täytettäväksi, tämä selvitetään kirjallisesti ja siitä ilmoitetaan kyseiselle vastaanottavalle jälleenvakuutusyritykselle.
 7.Edellyttäen, että sovellettavassa laissa ja tämän sopimuksen ehdoissa ei toisin määrätä, tämä sopimus ei rajoita tai muuta jälleenvakuutussopimuksen osapuolten kelpoisuutta sopia vakuutta koskevista vaatimuksista tai muista jälleenvakuutussopimuksen ehdoista.
 8.Tätä sopimusta sovelletaan ainoastaan jälleenvakuutussopimuksiin, jotka on tehty, joita on muutettu tai jotka on uudistettu päivänä, jona tämän artiklan mukaisesti vakuutta vähentävä toimenpide tulee voimaan, tai sen jälkeen; lisäksi tätä sopimusta sovelletaan ainoastaan aiheutuneisiin vahinkomenoihin ja ilmoitettuihin ylimääräisiin varoihin seuraavista ajankohdista myöhemmästä alkaen eli joko i) toimenpiteen ajankohdasta tai ii) uuden jälleenvakuutussopimuksen, muutoksen tai uudistamisen voimaantulopäivästä. Tämä sopimus ei rajoita tai muuta jälleenvakuutussopimuksen osapuolten kelpoisuutta neuvotella uudelleen tällaisesta jälleenvakuutussopimuksesta.
 9.Tämän sopimuksen voimassaolon päättyessä tämä sopimus ei estä valvontaviranomaisia tai muita toimivaltaisia viranomaisia selvyyden vuoksi edellyttämästä isäntäosapuolen vastaanottavien jälleenvakuutusyritysten paikallista läsnäoloa tai vaatimasta vakuuden asettamista ja muiden siihen liittyvien velvollisuuksien täyttämistä tai edellyttämästä muiden sovellettavan lain säännösten noudattamista kaikkien tässä sopimuksessa tarkoitettujen jälleenvakuutussopimusten mukaisten vastuiden osalta.
 4 artikla – Ryhmävalvonta
 Jäljempänä olevien 9 ja 10 artiklan soveltamista varten osapuolet vahvistavat seuraavat ryhmävalvontaa koskevat käytännöt:
 a)Kotipaikkaosapuolen vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmään sovelletaan ainoastaan sen kotipaikkaosapuolen valvontaviranomaisten suorittamaa maailmanlaajuista vakuutusyritysryhmän vakavaraisuuden valvontaa, mukaan lukien maailmanlaajuinen ryhmän hallinnointi, vakavaraisuus ja pääoma sekä raportointi tarpeen mukaan ; siihen ei sovelleta isäntäosapuolen valvontaviranomaisen suorittamaa ryhmävalvontaa vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän maailmanlaajuisen emoyrityksen tasolla. Edellä sanottu ei vaikuta c–h alakohdan soveltamiseen eikä valvontakollegioihin osallistumiseen.
 b)Sen estämättä, mitä a alakohdassa määrätään, isäntäosapuolen valvontaviranomaiset voivat harjoittaa kotipaikkaosapuolen vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän valvontaa c–h alakohdan mukaisesti. Isäntäosapuolen valvontaviranomaiset voivat harjoittaa tarpeen mukaan kotipaikkaosapuolen vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän ryhmävalvontaa emoyrityksen tasolla alueellaan. Isäntäosapuolen valvontaviranomaiset eivät muutoin harjoita maailmanlaajuista ryhmävalvontaa kotipaikkaosapuolen vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän osalta, sanotun vaikuttamatta vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän ryhmävalvontaan emoyrityksen tasolla isäntäosapuolen alueella.
 c)Jos kotipaikkaosapuolen vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmään sovelletaan sovellettavan lain mukaisesti maailmanlaajuista riskinhallintajärjestelmää, mistä on osoituksena maailmanlaajuisen ryhmän riski- ja vakavaraisuusarvion esittäminen, riski- ja vakavaraisuusarviota vaativa kotipaikkaosapuolen valvontaviranomainen toimittaa yhteenvedon maailmanlaajuisesta ryhmän riski- ja vakavaraisuusarviosta:
 i)viipymättä isäntäosapuolen valvontaviranomaisille, jos ne ovat vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän valvontakollegion jäseniä, ja;
 ii)kyseisen ryhmän merkittävien tytäryhtiöiden tai sivukonttoreiden valvontaviranomaisille isäntäosapuolen alueella kyseisten valvontaviranomaisten pyynnöstä.
 Jos kotipaikkaosapuolen vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmään ei sovellettavan lain mukaisesti sovelleta maailmanlaajuista ryhmän riski- ja vakavaraisuusarviota, asiaankuuluva Yhdysvaltojen osavaltion tai EU:n jäsenvaltion valvontaviranomainen toimittaa vastaavat asiakirjat, jotka laaditaan kotipaikkaosapuolen valvontaviranomaisen alueella sovellettavan lain mukaisesti edellä i ja ii alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
 d)Maailmanlaajuisen ryhmän riski- ja vakavaraisuusarvion yhteenveto tai c alakohdassa tarkoitetut vastaavat asiakirjat sisältävät seuraavat seikat:
 i)kuvaus vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän riskinhallintakehyksestä;
 ii)arvio vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän riskien määrästä; ja
 iii)ryhmäarvio riskipääomista ja tuleva vakavaraisuusarvio.
 e)Sen estämättä, mitä a alakohdassa määrätään, jos maailmanlaajuisen ryhmän riski- ja vakavaraisuusarvion yhteenvedosta tai mahdollisista c alakohdassa tarkoitetuista vastaavista asiakirjoista ilmenee vakava uhka vakuutuksenottajien suojalle tai rahoitusvakaudelle isäntäosapuolen valvontaviranomaisen alueella, kyseinen valvontaviranomainen voi määrätä isäntäosapuolen vakuutusyrityksiin tai jälleenvakuutusyrityksiin liittyviä ennaltaehkäiseviä, korjaavia tai muita toimenpiteitä.
 Ennen tällaisten toimenpiteiden määräämistä isäntäosapuolen valvontaviranomainen kuulee vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän asiaankuuluvaa kotipaikkaosapuolen valvontaviranomaista. Osapuolet kannustavat valvontaviranomaisia jatkamaan vakuutusyritysryhmän vakavaraisuuden valvontaan liittyvien asioiden käsittelyä valvontakollegioissa.
 f)Isäntäosapuolen alueella sovellettavan lain mukaisia vakuutusyritysryhmän vakavaraisuuden valvontaa koskevia raportointivaatimuksia ei sovelleta vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän maailmanlaajuisen emoyrityksen tasolla, elleivät ne liity suoraan siihen riskiin, että vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmään kuuluvien yritysten kykyyn maksaa korvauksia isäntäosapuolen alueella voi kohdistua vakava vaikutus.
 g)Isäntäosapuolen valvontaviranomainen säilyttää mahdollisuuden vaatia ja saada vakuutusyritysryhmän vakavaraisuuden valvontaa varten tietoja toimintaa sen alueella harjoittavalta vakuutusyritykseltä tai jälleenvakuutusyritykseltä, jonka maailmanlaajuisen emoyrityksen päätoimipaikka on kotipaikkaosapuolen alueella, jos isäntäosapuolen valvontaviranomainen pitää tällaisia tietoja tarpeellisina suojatakseen vakuutuksenottajia vakavalta haitalta tai suojautuakseen rahoitusvakauden vakavalta uhkalta tai vakavalta vaikutukselta vakuutusyrityksen tai jälleenvakuutusyrityksen kykyyn maksaa korvauksia isäntäosapuolen valvontaviranomaisen alueella. Isäntäosapuolen valvontaviranomaisen tällaisen tietopyynnön on perustuttava vakavaraisuuden valvontakriteereihin, ja sen on mahdollisuuksien mukaan vältettävä kuormittavia ja päällekkäisiä pyyntöjä. Pyynnön esittänyt valvontaviranomainen ilmoittaa valvontakollegiolle tällaisesta pyynnöstä.
 Sen estämättä, mitä a alakohdassa määrätään, tällaisen tietopyynnön noudattamatta jättäminen vakuutusyrityksessä tai jälleenvakuutusyrityksessä voi johtaa ennaltaehkäisevien, korjaavien tai muiden toimenpiteiden määräämiseen isäntäosapuolen valvontaviranomaisen alueella.
 h)Kun on kyse kotipaikkaosapuolen vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmästä, jolla on toimintaa isäntäosapuolen alueella ja johon sovelletaan seuraavat ehdot täyttävää, ryhmää koskevaa pääoma-arviota kotipaikkaosapuolen alueella:
 i)ryhmää koskevaan pääoma-arvioon sisältyy maailmanlaajuinen ryhmää koskeva pääoman laskenta, jossa otetaan huomioon riski koko ryhmän tasolla, mukaan lukien vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän maailmanlaajuinen emoyritys, joka voi vaikuttaa toisen osapuolen alueella harjoitettavaan vakuutus- tai jälleenvakuutustoimintaan; ja
 ii)valvontaviranomaisella sen osapuolen alueella, jolla edellä i alakohdassa tarkoitettua, ryhmää koskevaa pääoma-arviota sovelletaan, on toimivalta määrätä arvion perusteella ennaltaehkäiseviä, korjaavia tai muita toimenpiteitä, mukaan lukien pääomitustoimenpiteiden vaatiminen tarvittaessa;
 isäntäosapuolen valvontaviranomainen ei määrää ryhmää koskevaa pääoma-arviota tai vaatimusta vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän maailmanlaajuisen emoyrityksen tasolla alueellaan sovellettavan lain mukaisesti.
 Jos kotipaikkaosapuolen vakuutusyritykseen tai jälleenvakuutusyritykseen sovelletaan ryhmää koskevaa pääomavaatimusta kotipaikkaosapuolen alueella, isäntäosapuolen valvontaviranomainen ei määrää ryhmää koskevaa pääomavaatimusta tai arviota vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän maailmanlaajuisen emoyrityksen tasolla.
 i)Sen estämättä, mitä tässä sopimuksessa määrätään, tällä sopimuksella ei rajoiteta, eikä sillä ole tarkoitus rajoittaa EU:n valvontaviranomaisten mahdollisuutta valvoa tai säännellä yhteisöjä tai ryhmiä, jotka omistavat tai joiden määräysvallassa on luottolaitoksia EU:ssa, joilla on pankkitoimintaa EU:ssa tai joiden todellisten rahoitusvaikeuksien tai luonteen, vaikutusalan, koon, mittakaavan, keskittymisen, keskinäisten sidoksien tai erilaisten toiminta-alojen on katsottu voivan muodostaa uhkan rahoitusvakaudelle EU:ssa. Tällaisen valvonnan tai sääntelyn toteuttamiseksi sovelletaan muun muassa seuraavia: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/87/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta sekä neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 79/267/ETY, 92/49/ETY, 92/96/ETY, 93/6/ETY ja 93/22/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 98/78/EY ja 2000/12/EY muuttamisesta, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta (CRD IV -paketti), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (CRR), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2014, yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta ja neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013, annettu 15 päivänä lokakuuta 2013, luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille, tai muita asiaan liittyviä lakeja tai asetuksia.
 Sen estämättä, mitä tässä sopimuksessa määrätään, tällä sopimuksella ei rajoiteta, eikä sillä ole tarkoitus rajoittaa asiaankuuluvan Yhdysvaltain valvontaviranomaisen mahdollisuutta valvoa tai säännellä
 yhteisöjä tai ryhmiä, jotka omistavat tai joiden määräysvallassa on talletuslaitoksia Yhdysvalloissa, joilla on pankkitoimintaa Yhdysvalloissa tai joiden todellisten rahoitusvaikeuksien tai luonteen, vaikutusalan, koon, mittakaavan, keskittymisen, keskinäisten sidoksien tai erilaisten toiminta-alojen on katsottu voivan muodostaa uhkan rahoitusvakaudelle Yhdysvalloissa. Tällaisen valvonnan tai sääntelyn toteuttamiseksi sovelletaan muun muassa seuraavia: pankkiholdingyhtiöitä koskeva laki (Bank Holding Company Act, 12 U.S.C. § 1841 ja sitä seuraavat pykälät), asuntolainoja koskeva laki (Home Owners’ Loan Act, 12 U.S.C. § 1461 ja sitä seuraavat pykälät), kansainvälistä pankkitoimintaa koskeva laki (International Banking Act, 12 U.S.C. § 3101 ja sitä seuraavat pykälät), rahoitusalan uudistuksia koskeva laki (Dodd-Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act, 12 U.S.C. § 5301 ja sitä seuraavat pykälät), tai muita asiaan liittyviä lakeja tai asetuksia.
 5 artikla – Tietojenvaihto
 1.Osapuolet kannustavat valvontaviranomaisia tekemään lainkäyttöalueellaan yhteistyötä tietojen vaihtamiseksi liitteessä esitettyjen käytäntöjen mukaisesti. Osapuolet ymmärtävät, että tällaisten käytäntöjen käyttö tehostaa yhteistyötä ja tietojenvaihtoa, ja noudattavat korkeatasoista luottamuksellisuuden suojaa.
 2.Tämä sopimus ei koske vaatimuksia, joita voidaan soveltaa valvontaviranomaisten väliseen henkilötietojen vaihtamiseen.
 6 artikla – Liite
 Tämän sopimuksen liite on erottamaton osa sopimusta.
 7 artikla – Sekakomitea
 1.Osapuolet perustavat Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin edustajista muodostuvan sekakomitean, joka toimii foorumina osapuolten kuulemiseksi ja tietojen vaihtamiseksi sopimuksen hallinnoinnista ja sen asianmukaisesta täytäntöönpanosta.
 2.Osapuolet kuulevat toisiaan sekakomiteassa tähän sopimukseen liittyvistä asioista:
 a)osapuolten keskinäisellä sopimuksella, jos jompikumpi osapuoli ehdottaa kuulemista;
 b)vähintään kerran 180 päivän kuluessa tämän sopimuksen voimaantulopäivästä tai sen väliaikaisesta soveltamispäivästä sen mukaan, kumpi on aiempi, ja sen jälkeen kerran vuodessa, elleivät osapuolet toisin päätä;
 c)jos jompikumpi osapuoli pyytää kirjallisesti pakollista kuulemista; ja
 d)jos jompikumpi osapuoli antaa kirjallisen ilmoituksen aikomuksestaan irtisanoa sopimus.
 3.Sekakomitea voi käsitellä:
 a)sopimuksen täytäntöönpanoon liittyviä asioita;
 b)vaikutuksia, joita sopimuksella on osapuolten lainkäyttöalueilla vakuutus- ja jälleenvakuutusalan kuluttajiin ja vakuutusyritysten ja jälleenvakuutusyritysten kaupalliseen toimintaan;
 c)tämän sopimuksen muutoksia, joita jompikumpi osapuoli on ehdottanut;
 d)asioita, jotka edellyttävät pakollista kuulemista;
 e)ilmoitusta aikomuksesta irtisanoa tämä sopimus; ja
 f)muita osapuolten päättämiä asioita.
 4.Sekakomitea voi vahvistaa työjärjestyksensä.
 5.Kumpikin osapuoli toimii sekakomitean puheenjohtajana vuorotellen vuoden, ellei toisin päätetä. Sekakomitean puheenjohtaja voi kutsua sen koolle ajankohtana ja tavalla, josta osapuolet voivat päättää.
 6.Sekakomitea voi kutsua koolle työryhmän työnsä helpottamiseksi.
 8 artikla – Voimaantulo
 Tämä sopimus tulee voimaan seitsemän päivän kuluttua siitä päivästä, jona osapuolet vaihtavat kirjallisia ilmoituksia siitä, että ne ovat saattaneet päätökseen omat sisäiset edellytyksensä ja menettelynsä, tai muuna osapuolten päättämänä päivänä.
 9 artikla – Sopimuksen täytäntöönpano
 1.Osapuolet kannustavat asiaankuuluvia viranomaisia pidättymään tämän sopimuksen voimaantulopäivästä tai sen väliaikaisesta soveltamispäivästä sen mukaan, kumpi on aiempi, toteuttamasta sopimuksen minkä tahansa ehdon tai velvoitteen, mukaan lukien vakuuden poistamista tai paikallista läsnäoloa koskevien vaatimusten noudattaminen 3 artiklan mukaisesti, kanssa ristiriidassa olevia toimenpiteitä. Tähän voi tarpeen mukaan sisältyä kirjeenvaihto asiaankuuluvien viranomaisten välillä tähän sopimukseen liittyvistä asioista.
 2.Osapuolet toteuttavat tämän sopimuksen voimaantulopäivästä tai sen väliaikaisesta soveltamispäivästä sen mukaan, kumpi on aiempi, tarpeen mukaan kaikki toimenpiteet tämän sopimuksen täytäntöön panemiseksi ja soveltamiseksi mahdollisimman pian 10 artiklan mukaisesti.
 3.Yhdysvallat kannustaa kaikkia Yhdysvaltojen osavaltioita hyväksymään tämän sopimuksen voimaantulopäivästä tai sen väliaikaisesta soveltamispäivästä sen mukaan, kumpi on aiempi, ripeästi seuraavat toimenpiteet:
 a)vähennetään kunkin osavaltion edellyttämän vakuuden määrää joka vuosi tämän sopimuksen voimaantulopäivän tai sen väliaikaisen soveltamispäivän jälkeen 20 prosentilla siitä vakuuden määrästä, jota Yhdysvaltojen osavaltio edellytti 1 päivänä tammikuuta ennen tämän sopimuksen allekirjoittamista täyden luoton mahdollistamiseksi jälleenvakuutusta varten; ja
 b)pannaan täytäntöön asiaankuuluvat luoton ottamista jälleenvakuutusta varten koskevat Yhdysvaltojen osavaltion lait ja asetukset, jotka ovat 3 artiklan mukaisia, keinona hyväksyä kyseisen artiklan 1 ja 2 kohdan mukaiset toimenpiteet.
 4.Edellyttäen, että tämä sopimus on tullut voimaan viimeistään kuukauden ensimmäisenä päivänä 42 kuukautta tämän sopimuksen allekirjoittamispäivästä, Yhdysvallat alkaa arvioida liittovaltion lainsäädännön mahdollista etusijalle asettamista lakiensa ja asetustensa mukaisesti jokaisen sellaisen Yhdysvaltain osavaltion vakuutustoimenpiteen osalta, jonka Yhdysvallat katsoo olevan ristiriidassa tämän sopimuksen kanssa ja joka johtaa eurooppalaisen vakuutusyrityksen tai jälleenvakuutusyrityksen epäedullisempaan kohteluun kuin yhdysvaltalaisen vakuutusyrityksen tai jälleenvakuutusyrityksen, jolla on kotipaikka, toimilupa tai joka on muutoin sallittu kyseisessä Yhdysvaltain osavaltiossa. Edellyttäen, että tämä sopimus on tullut voimaan viimeistään kuukauden ensimmäisenä päivänä 60 kuukautta tämän sopimuksen allekirjoittamispäivästä, Yhdysvallat saattaa päätökseen kaikki tarvittavat lakiensa ja asetustensa mukaiset liittovaltion lainsäädännön etusijalle asettamiset jokaisen sellaisen Yhdysvaltain osavaltion vakuutustoimenpiteen osalta, josta on tehty arviointi. Tätä kohtaa sovellettaessa Yhdysvallat ottaa liittovaltion lainsäädännön mahdollista etusijalle asettamista arvioidessaan ensiksi huomioon osavaltiot, joissa luovutettujen jälleenvakuutusten kokonaismäärä on korkein.
 10 artikla – Sopimuksen soveltaminen
 1.Ellei toisin määrätä, tätä sopimusta sovelletaan sen voimaantulopäivästä tai päivästä, joka on 60 kuukautta tämän sopimuksen allekirjoittamispäivästä sen mukaan, kumpi on myöhempi.
 2.Sen estämättä, mitä 8 artiklassa ja tämän artiklan 1 kohdassa määrätään:
 a)Euroopan unioni soveltaa tämän sopimuksen 4 artiklaa väliaikaisesti tämän sopimuksen voimaantulopäivään saakka ja soveltaa 4 artiklaa sen jälkeen varmistamalla, että valvontaviranomaiset ja muut toimivaltaiset viranomaiset noudattavat siinä esitettyjä käytäntöjä sitä päivää seuraavan kuukauden seitsemännestä päivästä, jona osapuolet ilmoittivat toisilleen, että niiden tämän sopimuksen väliaikaisen soveltamisen edellyttämät sisäiset edellytykset ja menettelyt on saatettu päätökseen.
 Yhdysvallat soveltaa tämän sopimuksen 4 artiklaa väliaikaisesti tämän sopimuksen voimaantulopäivään saakka ja soveltaa 4 artiklaa sen jälkeen tehden parhaansa ja kannustaen valvontaviranomaisia ja muita toimivaltaisia viranomaisia noudattamaan siinä esitettyjä käytäntöjä sitä päivää seuraavan kuukauden seitsemännestä päivästä, jona osapuolet ilmoittivat toisilleen, että niiden tämän sopimuksen väliaikaisen soveltamisen edellyttämät sisäiset edellytykset ja menettelyt on saatettu päätökseen;
 b)Tämän sopimuksen voimaantulopäivästä tai päivästä, joka on 60 kuukautta tämän sopimuksen allekirjoittamispäivästä sen mukaan, kumpi on myöhempi:
 i)sovelletaan 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa ja 9 artiklassa asetettuja osapuolen velvoitteita ainoastaan, jos ja niin kauan kuin toisen osapuolen valvontaviranomaiset toteuttavat 4 artiklan mukaiset valvontatoimet ja täyttävät 3 artiklan 3 kohdassa asetetut velvoitteet;
 ii)sovelletaan osapuolen 4 artiklassa vahvistettuja käytäntöjä ja 3 artiklan 3 kohdassa asetettuja velvoitteita ainoastaan, jos ja niin kauan kuin toisen osapuolen valvontaviranomaiset täyttävät 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetetut velvoitteet; ja
 iii)sovelletaan 3 artiklan 3 kohdassa asetettuja osapuolen velvoitteita ainoastaan, jos ja niin kauan kuin toisen osapuolen valvontaviranomaiset toteuttavat 4 artiklan mukaiset valvontatoimet ja täyttävät 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetetut velvoitteet;
 c)jos asianomaiset Yhdysvaltojen valvontaviranomaiset soveltavat 4 artiklan i alakohdan mukaisesti toimenpiteitä Yhdysvaltojen alueen ulkopuolella EU:sta olevaan vakuutus- tai jälleenvakuutusyritysryhmään, jonka rahoitusvaikeuksien tai toiminnan rahoitusvakauden valvontaneuvosto (Financial Stability Oversight Council) on katsonut voivan muodostaa uhkan rahoitusvakaudelle Yhdysvalloissa sovellettaessa Dodd-Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act -lakia (12 U.S.C. § 5301 ja sitä seuraavat pykälät), kumpi tahansa osapuoli voi päättää tämän sopimuksen nopeutetun pakollisen kuulemis- ja irtisanomismenettelyn mukaisesti. Jos EU:n valvontaviranomainen soveltaa 4 artiklan i alakohdan mukaisesti Euroopan unionin alueen ulkopuolella Yhdysvalloista olevaan vakuutus- tai jälleenvakuutusyritysryhmään toimenpiteitä, jotka liittyvät uhkaan rahoitusvakaudelle EU:ssa, kumpi tahansa osapuoli voi päättää tämän sopimuksen nopeutetun pakollisen kuulemis- ja irtisanomismenettelyn mukaisesti;
 d)b alakohdassa asetettuun päivään saakka ja tämän vaikuttamatta alakohdassa vahvistettujen mekanismien soveltamiseen 3 artiklan 1 ja 2 kohdan määräyksiä jälleenvakuutuksesta sovelletaan EU:sta oleviin jälleenvakuutusyrityksiin Yhdysvaltojen osavaltiossa ajankohdasta, joka on seuraavista aiempi:
 i)3 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisen toimenpiteen hyväksyminen tällaisessa Yhdysvaltain osavaltiossa; tai
 ii)tosiasiallinen ajankohta, jona Yhdysvallat vahvistaa lakiensa ja asetustensa mukaisesti, että Yhdysvaltain osavaltion vakuutustoimenpide estetään, koska se ei ole tämän sopimuksen mukainen ja johtaa eurooppalaisen vakuutusyrityksen tai jälleenvakuutusyrityksen epäedullisempaan kohteluun kuin yhdysvaltalaisen vakuutusyrityksen tai jälleenvakuutusyrityksen, jolla on kotipaikka, toimilupa tai joka on muutoin sallittu kyseisessä Yhdysvaltain osavaltiossa;
 e)a alakohdassa asetetusta väliaikaisesta soveltamispäivästä ja 60 kuukauden ajan sen jälkeen sovellettaessa 4 artiklan h alakohtaa valvontaviranomaiset Euroopan unionissa eivät saa määrätä ryhmää koskevaa pääomavaatimusta vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän maailmanlaajuisen emoyrityksen tasolla sellaiselle yhdysvaltalaiselle vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmälle, jolla on toimintaa Euroopan unionissa;
 f)jos osapuoli ei täytä 3 artiklassa asetettuja, paikallista läsnäoloa koskeviin vaatimuksiin liittyviä velvoitteita, toisen osapuolen valvontaviranomaiset voivat pakollisen kuulemisen jälkeen määrätä tämän sopimuksen allekirjoittamispäivästä alkaen b alakohdassa tarkoitetun 60 kuukauden ajan ryhmää koskevan pääoma-arvion tai pääomavaatimuksen sellaisen vakuutus- tai jälleenvakuutusryhmän maailmanlaajuisen emoyrityksen tasolla, jonka päätoimipaikka tai kotipaikka on toisen osapuolen alueella;
 g)edellä oleva 3 artiklan 3 kohta pannaan täytäntöön ja sitä sovelletaan EU:n alueella viimeistään ajankohtana, joka on 24 kuukautta tämän sopimuksen allekirjoittamispäivästä edellyttäen, että sitä on sovellettu väliaikaisesti tai se on tullut voimaan;
 h)ellei b ja d alakohdasta muuta johdu, 3 artiklan 1 ja 2 kohta pannaan täytäntöön ja niitä voidaan soveltaa kaikilta osin molempien osapuolten koko alueella viimeistään ajankohtana, joka on 60 kuukautta siitä päivästä, jona molemmat osapuolet ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen edellyttäen, että sopimus on tullut voimaan; ja
 i)molemmat osapuolet soveltavat 7, 11 ja 12 artiklaa tämän sopimuksen voimaantulopäivästä tai sen väliaikaisesta soveltamispäivästä sen mukaan, kumpi on aiempi.
 3.Jos osapuoli ei ole noudattanut 2 kohtaa siinä vahvistettuihin päivämääriin mennessä, toinen osapuoli voi pyytää pakollista kuulemista sekakomitean kautta.
 11 artikla – Irtisanominen ja pakollinen kuuleminen
 1.Kumpi tahansa osapuoli voi pakollisen kuulemisen jälkeen irtisanoa tämän sopimuksen milloin tahansa antamalla kirjallisen ilmoituksen toiselle osapuolelle, ellei tämän artiklan mukaisista menettelyistä muuta johdu. Elleivät osapuolet ole kirjallisesti toisin sopineet, sopimus päättyy 180 päivän kuluttua tällaisen ilmoituksen antamispäivästä tai 90 päivän kuluttua tällaisen ilmoituksen antamispäivästä, jos on kyse 10 artiklan 2 kohdan c alakohdassa esitetystä irtisanomisesta. Osapuolet voivat erityisesti irtisanoa tämän sopimuksen, jos jompikumpi osapuoli ei ole noudattanut tämän sopimuksen mukaisia velvoitteitaan tai on toteuttanut toimenpiteitä, jotka ovat ristiriidassa tämän sopimuksen tavoitteiden kanssa.
 2.Ennen ilmoituksen antamista tämän sopimuksen irtisanomista koskevasta päätöksestä, myös 10 artiklan määräysten osalta, osapuolen on ilmoitettava asiasta sekakomitean puheenjohtajalle.
 3.Osapuolet toteuttavat tarvittavat toimenpiteet voidakseen ilmoittaa asianomaisille osapuolille sopimuksen irtisanomisen vaikutuksista vakuutusyrityksiin ja jälleenvakuutusyrityksiin lainkäyttöalueellaan.
 4.Pakollista kuulemista sekakomiteassa edellytetään, jos jompikumpi osapuoli sitä pyytää sekakomitean puheenjohtajalta; kuuleminen alkaa viimeistään 30 päivän kuluttua pyynnöstä, tai jos pyyntö on tehty 10 artiklan 2 kohdan c alakohdassa esitetyllä tavalla, 7 päivän kuluttua pyynnöstä, elleivät osapuolet toisin sovi. Pakollista kuulemista pyytävä osapuoli antaa kirjallisen ilmoituksen tällaisen kuulemisen perusteista. Pakollinen kuuleminen voidaan järjestää osapuolten määrittämässä paikassa, ja jos osapuolet eivät pääse sopimukseen paikasta, tällaista kuulemista pyytävä osapuoli ehdottaa kolmea neutraalia paikkaa kummankin osapuolen alueen ulkopuolelta; toinen osapuoli valitsee yhden ehdotetuista kolmesta neutraalista paikasta.
 5.Pakollista kuulemista edellytetään ennen tämän sopimuksen irtisanomista, myös 10 artiklan määräysten osalta.
 6.Jos osapuoli kieltäytyy osallistumasta tämän artiklan mukaiseen pakolliseen kuulemiseen, sopimuksen irtisanomista haluava osapuoli voi irtisanoa sopimuksen tämän artiklan 1 kohdassa esitetyllä tavalla.
 12 artikla - Muuttaminen
 1.Sopimuspuolet voivat kirjallisesti sopia tämän sopimuksen muuttamisesta.
 2.Jos osapuoli haluaa muuttaa tätä sopimusta, sen on ilmoitettava toiselle osapuolelle kirjallisesti pyynnöstä aloittaa neuvottelut sopimuksen muuttamiseksi.
 3.Pyynnöstä aloittaa neuvottelut sopimuksen muuttamiseksi on ilmoitettava sekakomitealle.
 LIITE – Yhteisymmärryspöytäkirjan malli: valvontaviranomaisten välistä tietojenvaihtoa koskevat määräykset
 1 artikla Tavoite
 1.(Yhdysvaltain osavaltion nimi):n valvontaviranomainen ja (EU:n jäsenvaltion nimi):n kansallinen valvontaviranomainen, jotka ovat tämän yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoittavat viranomaiset, tunnustavat tarpeen tehdä yhteistyötä tietojenvaihdon alalla.
 2.Viranomaiset tunnustavat, että rajatylittävää yhteistyötä ja tietojenvaihtoa koskevat käytännön järjestelyt ovat keskeisiä sekä kriisitilanteissa että päivittäisessä valvonnassa.
 3.Tämän yhteisymmärryspöytäkirjan tarkoitus on helpottaa viranomaisten välisessä tietojenvaihdossa tehtävää yhteistyötä sovellettavan lain sallimissa rajoissa ja valvonta- ja sääntelytarkoitusten mukaisesti.
 4.Viranomaiset tunnustavat, että tämä yhteisymmärryspöytäkirja ei koske vaatimuksia, joita voidaan soveltaa valvontaviranomaisten väliseen henkilötietojen vaihtamiseen.
 5.Luottamuksellisten tietojen vaihtoon ja suojaan sovellettava laki on voimassa viranomaisten alueella, ja sen tarkoituksena on suojata viranomaisten välillä tämän yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti vaihdettavien tietojen luottamuksellisuutta. Sovellettavassa laissa pyritään varmistamaan muun muassa, että:
 a)luottamuksellisia tietoja vaihdetaan ainoastaan viranomaisten valvontatehtävien täyttämiseen suoraan liittyvissä tarkoituksissa; ja
 b)kaikki tehtäviensä hoidon aikana pääsyn luottamuksellisiin tietoihin saavat henkilöt säilyttävät tällaisten tietojen luottamuksellisuuden, tiettyjä 7 artiklassa määriteltyjä olosuhteita lukuun ottamatta.
 2 artikla Määritelmät
 1.Tässä yhteisymmärryspöytäkirjassa tarkoitetaan:
 a)'sovellettavalla lailla' kaikkia lakeja, asetuksia, hallinnollisia säännöksiä tai muuta viranomaisen lainkäyttöalueella sovellettavaa oikeuskäytäntöä, jotka liittyvät vakuutusyritysten ja jälleenvakuutusyritysten valvontaan, valvontatietojen vaihtoon, luottamuksellisuuden suojaan ja tietojen käsittelyyn ja luovuttamiseen;
 b)'luottamuksellisilla tiedoilla' kaikenlaisia toimitettuja tietoja, joita pidetään luottamuksellisina vastaanottajaviranomaisen lainkäyttöalueella;
 c)'vakuutusyrityksellä' yritystä, jolla on lupa tai toimilupa harjoittaa ensivakuutustoimintaa;
 d)'henkilöllä' luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä, kumppanuutta tai rekisteröimätöntä yhdistystä;
 e)'henkilötiedoilla' kaikenlaisia tunnistettua tai tunnistettavissa olevaa luonnollista henkilöä koskevia tietoja;
 f)'toimitetuilla tiedoilla' kaikenlaisia tietoja, jotka vastaanottajaviranomainen on toimittanut esittäjäviranomaiselle vastauksena tietopyyntöön;
 g)'säännellyllä yrityksellä' vakuutusyritystä tai jälleenvakuutusyritystä, jolle Euroopan unionin tai Yhdysvaltojen valvontaviranomainen antaa luvan toimia tai jota se valvoo;
 h)'jälleenvakuutusyrityksellä' yritystä, jolla on lupa tai toimilupa harjoittaa jälleenvakuutustoimintaa;
 i)'vastaanottajaviranomaisella' viranomaista, jolle tietopyyntö tehdään;
 j)'esittäjäviranomaisella' viranomaista, joka esittää tietopyynnön;
 k)'valvontaviranomaisella' vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan valvojaa Euroopan unionissa tai Yhdysvalloissa; ja
 l)'yrityksellä' mitä tahansa taloudellista toimintaa harjoittavaa yksikköä.
 3 artikla Yhteistyö
 1.Vastaanottajaviranomaisen olisi sovellettavan lain mukaisesti suhtauduttava esittäjäviranomaisen pyyntöihin vakavasti ja vastattava niihin ripeästi. Sen olisi annettava esittäjäviranomaiselle mahdollisimman tyhjentävä vastaus tietopyyntöön sääntelytehtäviensä mukaisesti.
 2.Sekä vastaanottajaviranomaisen että esittäjäviranomaisen olisi sovellettavan lain mukaisesti käsiteltävä luottamuksellisena sekä tietoa tietopyynnön olemassaolosta että sen sisällöstä, elleivät molemmat viranomaiset molemminpuolisesti toisin päätä.
 4 artikla Toimitettujen tietojen käyttö
 1.Esittäjäviranomaisen olisi esitettävä tietopyyntöjä ainoastaan, jos pyynnölle on hyväksyttävä sääntely- tai valvontatarkoitus, jolla on välitöntä merkitystä säännellyn yrityksen lainmukaisen valvonnan kannalta esittäjäviranomaisessa. Hyväksyttävänä sääntely- tai valvontatarkoituksena ei yleensä pidetä sitä, että esittäjäviranomainen hakee tietoja henkilöistä, ellei pyynnöllä ole välitöntä merkitystä valvontatehtävien toteuttamisen kannalta.
 2.Esittäjäviranomaisen olisi käytettävä toimitettuja tietoja ainoastaan lainmukaisiin tarkoituksiin, jotka liittyvät viranomaisen sääntely-, valvonta- tai rahoitusvakauden tai toiminnan vakauden valvontatehtäviin.
 3.Toimitetut tiedot, joita on vaihdettu, kuuluvat vastaanottajaviranomaiselle ja pysyvät vastaanottajaviranomaisen omaisuutena sovellettavan lain mukaisesti.
 5 artikla Tietojen pyytäminen
 1.Esittäjäviranomaisen tietopyynnöt olisi tehtävä kirjallisesti tai kiireellisissä tapauksissa 2 kohdan mukaisesti, ja niiden olisi sisällettävä seuraavat seikat:
 a)viranomaiset, joita asia koskee, valvonnan kohteena oleva ala ja tarkoitus, johon tietoja pyydetään;
 b)kyseessä olevan henkilön tai säännellyn yrityksen nimi;
 c)pyynnön yksityiskohtaiset tiedot, joihin voi sisältyä kuvaus pyynnön perusteena olevista tosiseikoista, tutkittavana olevat erityiset kysymykset ja maininta pyynnön mahdollisesta arkaluonteisuudesta;
 d)pyydetyt tiedot;
 e)päivämäärä, johon mennessä tietoja pyydetään ja mahdolliset oikeudelliset määräajat; ja
 f)tarpeen mukaan se, voidaanko tietoja 7 artiklan mukaisesti toimittaa sekä miten ja kenelle.
 2.Kiireelliset pyynnöt voidaan esittää suullisesti, ja niistä olisi ilman aiheetonta viivytystä toimitettava kirjallinen vahvistus.
 3.Vastaanottajaviranomaisen olisi käsiteltävä pyyntö seuraavasti:
 a)Vastaanottajaviranomaisen olisi vahvistettava vastaanottaneensa pyynnön.
 b)Vastaanottajaviranomaisen olisi arvioitava jokainen pyyntö tapauskohtaisesti sen määrittämiseksi, miten paljon tietoja voidaan enintään toimittaa tämän yhteisymmärryspöytäkirjan ehtojen mukaisesti, ja vastaanottajaviranomaisen lainkäyttöalueella sovellettavien menettelyjen määrittämiseksi. Päättäessään siitä, voidaanko pyyntö toteuttaa ja miltä osin, vastaanottajaviranomainen voi ottaa huomioon:
 i)onko pyyntö yhteisymmärryspöytäkirjan mukainen;
 ii)olisiko pyynnön toteuttaminen niin työlästä, että se haittaisi vastaanottajaviranomaisen tehtävien asianmukaista hoitamista;
 iii)olisiko pyydettyjen tietojen toimittaminen muulla tavoin vastaanottajaviranomaisen lainkäyttöalueen keskeisten intressien vastaista;
 iv)muut vastaanottajaviranomaisen lainkäyttöalueen sovellettavassa laissa esitetyt seikat (erityisesti luottamuksellisuuteen ja salassapitovelvollisuuteen, tietosuojaan ja yksityisyyden suojaan sekä oikeudenmukaiseen menettelyyn liittyvät seikat); ja
 v)voiko pyynnön toteuttaminen muutoin haitata vastaanottajaviranomaisen tehtävien hoitamista.
 c)Jos vastaanottajaviranomainen kieltäytyy toimittamasta kaikkia pyydettyjä tietoja tai osaa niistä, tai ei pysty toimittamaan niitä, sen olisi, jos se on sovellettavan lain mukaan käytännössä järkevää ja asianmukaista, esitettävä perustelunsa tietojen toimittamatta jättämiselle ja harkittava mahdollisia vaihtoehtoisia tapoja esittäjäviranomaisen valvontatavoitteen toteuttamiseksi. Vastaanottajaviranomainen voi evätä tietopyynnön erityisesti, jos pyyntö vaatisi vastaanottajaviranomaista toimimaan sen sovellettavaa lakia loukkaavalla tavalla.
 6 artikla Luottamuksellisten tietojen käsittely
 1.Kaikkia tämän yhteisymmärryspöytäkirjan perusteella vastaanotettuja tietoja olisi yleensä käsiteltävä luottamuksellisina tietoina, ellei toisin ole ilmoitettu.
 2.Esittäjäviranomaisen olisi toteutettava kaikki lainmukaiset ja kohtuudella toteutettavissa olevat toimet luottamuksellisten tietojen luottamuksellisuuden säilyttämiseksi.
 3.Jollei 7 artiklasta ja sovellettavasta laista muuta johdu, esittäjäviranomaisen olisi rajattava pääsy vastaanottajaviranomaiselta saatuihin luottamuksellisiin tietoihin esittäjäviranomaisessa työskenteleviin tai sen puolesta toimiviin henkilöihin,
 a)joihin sovelletaan esittäjäviranomaiseen sen lainkäyttöalueella sovellettavia velvoitteita estää luottamuksellisten tietojen luvaton paljastaminen;
 b)jotka ovat esittäjäviranomaisen valvonnassa;
 c)jotka tarvitsevat tällaisia tietoja edellyttäen, että tämä on lainmukaisen sääntely- ja valvontatarkoituksen mukaista ja liittyy siihen välittömästi; ja
 d)joihin sovelletaan luottamuksellisuutta koskevia vaatimuksia edelleen heidän lähdettyään esittäjäviranomaisesta.
 7 artikla Toimitettujen tietojen jakaminen edelleen
 1.Jollei 7 artiklan 2 kohdasta muuta johdu, esittäjäviranomainen ei saisi siirtää vastaanottajaosapuolelta saatuja toimitettuja tietoja kolmannelle osapuolelle, ellei:
 a)esittäjäviranomainen ole saanut kirjallista ennakkosuostumusta vastaanottajaviranomaiselta tällaisten tietojen edelleen jakamista varten, paitsi jos pyyntö on kiireellinen; siinä tapauksessa pyyntö voidaan esittää suullisesti ja toimittaa sen jälkeen kirjallinen vahvistus ilman aiheetonta viivytystä; ja
 b)kolmas osapuoli sitoutuu noudattamaan rajoituksia, joilla säilytetään jokseenkin samantasoinen luottamuksellisuus kuin mitä esittäjäviranomaiseen sovelletaan tämän yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti.
 2.Jos esittäjäviranomaista vaaditaan sovellettavan lain mukaisesti lain nojalla ilmaisemaan toimitetut tiedot tai sillä on oikeudellinen velvollisuus ilmaista ne, sen olisi tiedotettava vastaanottajaviranomaiselle kohtuulliseksi katsottavassa laajuudessa tällaisesta vaatimuksesta ja mahdollisesta siihen liittyvästä menettelystä väliintulomahdollisuuksien helpottamiseksi ja etuoikeuden puolustamiseksi. Jos vastaanottajaviranomainen ei anna suostumustaan toimitettujen tietojen toimittamiselle, esittäjäviranomaisen olisi ryhdyttävä tarvittaessa kaikkiin kohtuullisiin toimiin tietojen ilmaisemisen vastustamiseksi, myös käyttämällä oikeuskeinoja tällaisen ilmaisemisen vastustamiseksi ja kaikkien sellaisten luottamuksellisten tietojen luottamuksellisuuden puolustamiseksi ja suojaamiseksi, joiden mahdollista ilmaisemista vaaditaan.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 18.7.2009
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 167/6
 Προσφυγή της 14ης Μαΐου 2009 — Επιτροπή των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων κατά Πολωνίας
 (Υπόθεση C-174/90)
 2009/C 167/10
 Γλώσσα διαδικασίας: η πολωνική
 Διάδικοι
 Προσφεύγουσα: Επιτροπή των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων (εκπρόσωποι: M. Kaduczak και S. Schønberg)
 Καθής: Δημοκρατία της Πολωνίας
 Αιτήματα της προσφεύγουσας
 Η προσφεύγουσα ζητεί από το Δικαστήριο:
 —
 να αναγνωρίσει ότι η Δημοκρατία της Πολωνίας, παραλείποντας να θεσπίσει τις αναγκαίες νομοθετικές, κανονιστικές και διοικητικές διατάξεις προς εφαρμογή της οδηγίας 2005/32/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 6 Ιουλίου 2005, για θέσπιση πλαισίου για τον καθορισμό απαιτήσεων οικολογικού σχεδιασμού όσον αφορά τα προϊόντα που καταναλώνουν ενέργεια (1) και, εν πάση περιπτώσει, παραλείποντας να ενημερώσει σχετικά την Επιτροπή, παρέβη τις υποχρεώσεις που υπέχει από την οδηγία αυτή·
 —
 να καταδικάσει τη Δημοκρατία της Πολωνίας στα δικαστικά έξοδα.
 Ισχυρισμοί και κύρια επιχειρήματα
 Η προθεσμία μεταφοράς της οδηγίας 2005/32/ΕΚ στη εσωτερική έννομη τάξη έληξε στις 11 Αυγούστου 2007. Την ημερομηνία καταθέσεως της παρούσας προσφυγής η καθής δεν είχε ακόμη θεσπίσει όλες τις αναγκαίες διατάξεις προς εφαρμογή της οδηγίας είτε, εν πάση περιπτώσει, παρέλειψε να ενημερώσει σχετικά την Επιτροπή.
 (1) ΕΕ L 191, σ. 29.


type: contracts

text:
 16.11.2017
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 300/28
 ETA:n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 84/2016,
 annettu 29 päivänä huhtikuuta 2016,
 ETA-sopimuksen liitteen II (Tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) muuttamisesta [2017/2034]
 ETA:n SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Bifenyyli-2-olin hyväksymisestä vanhana tehoaineena käytettäväksi biosidivalmisteissa valmisteryhmissä 1, 2, 4, 6 ja 13 27 päivänä tammikuuta 2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/105 (1) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (2)
 PHMB:n (1600; 1.8) hyväksymisestä vanhana tehoaineena käytettäväksi biosidivalmisteissa valmisteryhmässä 4 29 päivänä tammikuuta 2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/124 (2) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (3)
 PHMB:n (1600; 1.8) hyväksymisestä vanhana tehoaineena käytettäväksi biosidivalmisteissa valmisteryhmissä 2, 3 ja 11 29 päivänä tammikuuta 2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/125 (3) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (4)
 C(M)IT/MIT:n (3:1) hyväksymisestä vanhana tehoaineena käytettäväksi biosidivalmisteissa valmisteryhmissä 2, 4, 6, 11, 12 ja 13 1 päivänä helmikuuta 2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/131 (4) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (5)
 Sybutryynin hyväksymättä jättämisestä valmisteryhmään 21 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena 27 päivänä tammikuuta 2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/107 (5) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (6)
 2-butanoni, peroksidin hyväksymättä jättämisestä valmisteryhmiin 1 ja 2 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena 27 päivänä tammikuuta 2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/108 (6) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (7)
 PHMB:n (1600; 1,8) hyväksymättä jättämisestä valmisteryhmiin 1, 6 ja 9 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena 27 päivänä tammikuuta 2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/109 (7) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (8)
 Triklosaanin hyväksymättä jättämisestä valmisteryhmään 1 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena 27 päivänä tammikuuta 2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/110 (8) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (9)
 Flokumafeenin, brodifakumin ja varfariinin käyttöä biosidivalmisteissa valmisteryhmässä 14 koskevan hyväksynnän voimassaolon päättymispäivän lykkäämisestä 29 päivänä tammikuuta 2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/135 (9) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (10)
 Sen vuoksi olisi muutettava ETA-sopimuksen liitettä II,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Lisätään ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XV luvun 12zzzb kohdan (komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/985) jälkeen kohdat seuraavasti:
 ”12zzzc.
 32016 R 0105: komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/105, annettu 27 päivänä tammikuuta 2016, bifenyyli-2-olin hyväksymisestä vanhana tehoaineena käytettäväksi biosidivalmisteissa valmisteryhmissä 1, 2, 4, 6 ja 13 (EUVL L 21, 28.1.2016, s. 74).
 12zzzd.
 32016 D 0107: komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/107, annettu 27 päivänä tammikuuta 2016, sybutryynin hyväksymättä jättämisestä valmisteryhmään 21 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena (EUVL L 21, 28.1.2016, s. 81).
 12zzze.
 32016 D 0108: komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/108, annettu 27 päivänä tammikuuta 2016, 2-butanoni, peroksidin hyväksymättä jättämisestä valmisteryhmiin 1 ja 2 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena (EUVL L 21, 28.1.2016, s. 83).
 12zzzf.
 32016 D 0109: komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/109, annettu 27 päivänä tammikuuta 2016, PHMB:n (1600; 1,8) hyväksymättä jättämisestä valmisteryhmiin 1, 6 ja 9 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena (EUVL L 21, 28.1.2016, s. 84).
 12zzzg.
 32016 D 0110: komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/110, annettu 27 päivänä tammikuuta 2016, triklosaanin hyväksymättä jättämisestä valmisteryhmään 1 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena (EUVL L 21, 28.1.2016, s. 86).
 12zzzh.
 32016 R 0124: komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/124, annettu 29 päivänä tammikuuta 2016, PHMB:n (1600; 1.8) hyväksymisestä vanhana tehoaineena käytettäväksi biosidivalmisteissa valmisteryhmässä 4 (EUVL L 24, 30.1.2016, s. 1).
 12zzzi.
 32016 R 0125: komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/125, annettu 29 päivänä tammikuuta 2016, PHMB:n (1600; 1.8) hyväksymisestä vanhana tehoaineena käytettäväksi biosidivalmisteissa valmisteryhmissä 2, 3 ja 11 (EUVL L 24, 30.1.2016, s. 6).
 12zzzj.
 32016 R 0131: komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/131, annettu 1 päivänä helmikuuta 2016, C(M)IT/MIT:n (3:1) hyväksymisestä vanhana tehoaineena käytettäväksi biosidivalmisteissa valmisteryhmissä 2, 4, 6, 11, 12 ja 13 (EUVL L 25, 2.2.2016, s. 48).
 12zzzk.
 32016 D 0135: komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/135, annettu 29 päivänä tammikuuta 2016, flokumafeenin, brodifakumin ja varfariinin käyttöä biosidivalmisteissa valmisteryhmässä 14 koskevan hyväksynnän voimassaolon päättymispäivän lykkäämisestä (EUVL L 25, 2.2.2016, s. 65).”
 2 artikla
 Täytäntöönpanoasetusten (EU) 2016/105, (EU) 2016/124, (EU) 2016/125 ja (EU) 2016/131 ja täytäntöönpanopäätösten (EU) 2016/107, (EU) 2016/108, (EU) 2016/109, (EU) 2016/110 ja (EU) 2016/135 islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 30 päivänä huhtikuuta 2016, jos kaikki ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty (*1).
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 29 päivänä huhtikuuta 2016.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 Claude MAERTEN
 (1) EUVL L 21, 28.1.2016, s. 74.
 (2) EUVL L 24, 30.1.2016, s. 1.
 (3) EUVL L 24, 30.1.2016, s. 6.
 (4) EUVL L 25, 2.2.2016, s. 48.
 (5) EUVL L 21, 28.1.2016, s. 81.
 (6) EUVL L 21, 28.1.2016, s. 83.
 (7) EUVL L 21, 28.1.2016, s. 84.
 (8) EUVL L 21, 28.1.2016, s. 86.
 (9) EUVL L 25, 2.2.2016, s. 65.
 (*1) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 FEDERAL COMMUNICATIONS COMMISSION
 47 CFR Part 73
 [DA No. 01-565, MM Docket No. 01-64, RM-10074]
 Radio Broadcasting Services; Monticello, Maine
 AGENCY:
 Federal Communications Commission.
 ACTION:
 Proposed rule.
 SUMMARY:
 This document requests comments on a petition filed by Allan H. Wiener proposing the allotment of Channel 234A at Monticello, Maine, as that community's first local FM service. The coordinates for Channel 234A at Monticello are 46-24-20 and 67-50-45. There is a site restriction 10.8 kilometers (6.7 miles) north of the community. Canadian concurrence will be requested for the allotment of Channel 234A at Monticello as a specially negotiated short-spaced allotment.
 DATES:
 Comments must be filed on or before April 23, 2001, and reply comments on or before May 8, 2001.
 ADDRESSES:
 Federal Communications Commission, 445 Twelfth Street, SW., Washington, DC 20554. In addition to filing comments with the FCC, interested parties should serve the petitioner, as follows: Allan H. Wiener, East Road, Monticello, Maine 04760.
 FOR FURTHER INFORMATION CONTACT:
 Kathleen Scheuerle, Mass Media Bureau, (202) 418-2180.
 SUPPLEMENTARY INFORMATION:
 This is a summary of the Commission's Notice of Proposed Rule Making, MM Docket No. 01-64, adopted February 21, 2001, and released March 2, 2001. The full text of this Commission decision is available for inspection and copying during normal business hours in the Commission's Reference Information Center, 445 Twelfth Street, SW., Washington, DC 20554. The complete text of this decision may also be purchased from the Commission's copy contractors, International Transcription Services, Inc., 1231 20th Street, NW., Washington, DC 20036, (202) 857-3800, facsimile (202) 857-3805.
 Provisions of the Regulatory Flexibility Act of l980 do not apply to this proceeding.
 Members of the public should note that from the time a Notice of Proposed Rule Making is issued until the matter is no longer subject to Commission consideration or court review, all ex parte contacts are prohibited in Commission proceedings, such as this one, which involve channel allotments. See 47 CFR 1.1204(b) for rules governing permissible ex parte contact.
 For information regarding proper filing procedures for comments, see 47 CFR 1.415 and 1.420.
 List of Subjects in 47 CFR Part 73
 Radio broadcasting.
 For the reasons discussed in the preamble, the Federal Communications Commission proposes to amend 47 CFR part 73 as follows:
 PART 73—RADIO BROADCAST SERVICES
 1. The authority citation for part 73 continues to read as follows:
 Authority:
 47 U.S.C. §§ 154, 303, 334 and 336.
 § 73.202
 [Amended]
 2. Section 73.202(b), the Table of FM Allotments under Maine, is amended by adding Monticello, Channel 234A.
 Federal Communications Commission.
 John A. Karousos,
 Chief, Allocations Branch, Policy and Rules Division, Mass Media Bureau.
 [FR Doc. 01-6243 Filed 3-13-01; 8:45 am]
 BILLING CODE 6712-01-U


type: wikipedia

text:
Sir Francis Drake (* asi 1540 – † 28. január 1596) bol anglický korzár, moreplavec, viceadmirál, politik a spolubudovateľ alžbetínskeho obdobia.
 Životopis
 Mladý námorník
 Narodil sa v Tavistocku (Devon, Veľká Británia), jeho otec bol sedliak protestantského vyznania. Neskôr sa rodina kvôli katolíckej revolúcii proti zmenám kráľa Eduarda VI. musela presťahovať do Plymouthu. V mladosti slúžil na malej obchodnej lodi. Keď mal zhruba dvadsať rokov, vypravil sa pod velením Johna Hawkinsa do Afriky pre otrokov. Po ich predaji museli lode zakotviť pred španielskou pevnosťou San Juan de Ulua (Veracruz, Mexiko), aby opravili škody spôsobené búrkami. Španielsky kráľ Filip II. však zakázal poskytovanie prístavných služieb protestantským lodiam. Na tomto mieste došlo ku konfliktu so španielskou flotilou pod velením Don Enrique Martineza. Väčšina anglických lodí bola potopená, okrem tých, ktoré boli pod velením Hawkinsa a Drakea. Tu sú zrejme korene jeho celoživotnej nenávisti ku katolíckym Španielom.
 Korzárske úspechy
 V roku 1569 sa oženil s Mary Newmanovou. V rokoch 1570 a 1571 sa Drake plavil v karibskej oblasti, kde sa pre svoje nájazdy stal miestnym obyvateľom čoskoro tŕňom v oku. Všimol si tiež slabé miesto panamského prieplavu, kde prepadol kolónu mulíc prepravujúcich tovar a zlato zo západných kolónií do prístavu Nombre de Dios, ktorý roku 1573 dobyl. Do Anglicka sa vrátil ako boháč a hrdina.
 Kráľovná Alžbeta I. ho postavila na čelo expedície, ktorá sa mala plaviť okolo sveta a znepríjemniť život španielskym kolóniám. Po dôkladnej príprave v roku 1577 vyplával s piatimi loďami smerom k Tichému oceánu. Keď sa v roku 1578 dostal cez Magalhaesov prieliv do vôd Pacifiku, zostala mu iba jediná loď. Ako prvý Angličan v Tichomorí pokračoval severne pozdĺž západného pobrežia Južnej Ameriky. Cestou prepadával španielske lode a neopevnené kolónie. Ako prvý Európan sa dostal až k Vancouveru (Kanada). Ďalej pokračoval juhozápadne k ostrovom Celebes a Jáva, aby neskôr oboplával Mys Dobrej nádeje a mohol sa vrátiť domov. V roku 1580 zakotvil v Plymouthe s loďou plnou španielskeho bohatstva. Dostalo sa mu sprvu zdržanlivého prijatia, ale keďže vojna bola tak ako tak na spadnutie, kráľovná Alžbeta I. korisť napriek protestom španielskeho veľvyslanca prijala a v roku 1581 pasovala Drakea na rytiera. Neskôr sa stal dokonca členom parlamentu.
 Dobytie Santo Dominga
 V septembri 1585 vyplával Francis Drake na trestnú výpravu do Španielska, kde chcel oslobodiť zajaté anglické obilné lode. Zároveň sa od neho očakávalo, že podľa svojej ľubovôle vyplieni niektoré španielske pobrežné mestá. Na túto výpravu poskytla kráľovná Alžbeta I. nemalé finančné prostriedky. Ďalšie peniaze, lode a zbrane ponúkli aj dvorania ako Leicester, Hatton alebo Raleigh. Drake zamieril do Španielska, ale dozvedel sa, že väčšina zajatých anglických lodí už bola prepustená. To ho prinútilo k zmene plánu.
 Zamieril do Karibského mora a 31. decembra 1585 sa jeho flotila objavila pred Santo Domingom, ktoré bolo jedným z najbohatších miest v Karibiku a skutočným symbolom španielskej nadvlády v tejto oblasti. Drake nezaútočil na mesto z mora, ako Španieli predpokladali, ale z nechránenej pevniny. 1. januára 1586 takmer bez boja získal mesto Santo Domingo. Anglickí dobyvatelia neboli veľkomyseľní a mesto vydrancovali. Vypálili väčšinu domov, kostolov a aj pevnosť. Vydesení mešťania nakoniec ponúkli bohaté výkupné, ktoré Drake prijal a vydal sa na ďalšiu cestu. Útok na Santo Domingo sa stal bodom obratu v anglicko-španielskych vzťahoch, pretože sa stal zároveň jasným útokom na Španielsko, kráľa Filipa II., katolicizmus a tiež na dosiaľ nespochybňovanú kontrolu Španielska nad oboma Amerikami.
 Po Santo Domingu vypálili Angličania ešte Saint Augustine a potom flotila zamierila k Outer Banks, kde na ostrove Roanoke ležala prvá anglická kolónia v Amerike, ktorú tu v roku 1585 nechal zriadiť sir Walter Raleigh. 10. júna 1586 osadníci zbadali mohutnú Drakeovu lodnú eskadru a s nadšením ju privítali. Nasledujúci deň sa Drake stretol s guvernérom osady Ralphom Laneom, ktorý ho informoval o tom, že osada má problémy a požiadal ho, či by jej osadníkov neodviezol späť do Anglicka. Drake súhlasil. Po ich nalodení sa lode vydali do Anglicka a 27. júla 1586 dorazili do Portsmouthu, kde bol Drake búrlivo privítaný a oslavovaný ako hrdina.
 Bitka pri Gravelines
 V júni 1588 vyplávalo 131 španielskych lodí k Anglicku. Španieli sa chceli doplaviť do Dunkerque vo Francúzsku, kde sa malo nalodiť ďalších niekoľko tisíc španielskych vojakov pod velením vojvodu parmského Alessandra Farnesa. Drake bol jedným z troch veliteľov flotily, spolu s Johnom Hawkinsom a Martinom Frobisherom. Po prvom dni šarvátok bola potopená iba jediná loď. Predtým než Španieli dorazili do Dunkerque, zorganizoval Drake útok výbušných lodí. S touto taktikou lodí naplnených pušným prachom mali Španieli zlé skúsenosti z Antverp. Začali panikáriť a opúšťať formáciu, čím sa stali ľahkou korisťou pre anglické lode. Neskôr už bola väčšina lodí bez pušného prachu a vojvoda Medina Sidonia zaviedol španielsku flotilu na sever, bez toho aby ho prenasledovali Angličania. Tí boli presvedčení, že poškodené španielske lode nedoplávajú ďaleko. Keď Španieli oboplávali škótske pobrežie, zamierili na juh, aby sa dostali do bezpečia. Silná búrka ich však naviedla na írske útesy, kde sa väčšina lodí potopila.
 Posledná výprava
 Drakeova posledná expedícia mierila ku španielskym pevnostiam v Karibiku. Už na začiatku sa stretol s ťažkosťami v dôsledku spoločného velenia s Johnom Hawkinsom. Samotná výprava neprinášala ovocie, Španieli na ňu totiž boli pripravení. Neskôr sa Drake nakazil úplavicou a 28. januára 1596 zomrel v blízkosti Portobela v dnešnej Paname.
 Lode
 Pelican – neskôr ju premaľovali a premenovali na Golden Hind
 Elisabeth
 Marigold
 Swan
 Benedict
 Z piatich lodí, ktoré vyplávali z Anglicka na Tichý oceán sa vrátila iba Pelican.
 Iné projekty
 Narodenia v 1540
 Úmrtia 28. januára
 Úmrtia v 1596
 Britskí objavitelia
 Britskí moreplavci
 Korzári
 Osobnosti na austrálskych poštových známkach