text:
(1) Cetățenilor români care îndeplinesc condițiile prevăzute de prezenta lege le este garantat dreptul de a călători în străinătate, de a emigra și de a reveni oricând în țară. Nici o autoritate română nu îi poate interzice, în nici o situație, unui cetățean român să se reîntoarcă pe teritoriul României.(2) Cetățenii români minori pot călători în străinătate numai însoțiți, cu acordul părinților ori al reprezentanților legali, în condițiile prezentei legi. În sensul prezentei legi, prin reprezentant legal se înțelege persoana desemnată, potrivit legii, să exercite drepturile și să îndeplinească obligațiile părintești față de minor.
 (1) Limitarea exercitării dreptului cetățenilor români la liberă circulație în străinătate se poate face numai temporar, în cazurile și în condițiile prevăzute în prezenta lege, și constă în suspendarea sau, după caz, restrângerea exercitării acestui drept.(2) Suspendarea exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate reprezintă interdicția temporară de părăsire a teritoriului României, instituită de drept sau, după caz, de către autoritățile competente, în condițiile prezentei legi. Această măsura are caracter individual, cu excepția situațiilor în care este instituită prin lege specială, în cazul apariției unor situații de natură să o justifice în raport cu necesitatea asigurării apărării țării sau a securității naționale.(3) Restrângerea exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate reprezintă interdicția temporară de a călători în anumite state, dispusă de autoritățile competente române, în condițiile prezentei legi.(4) Autoritățile competente au obligația să informeze în scris, în condițiile prezentei legi, persoana împotriva căreia s-a instituit o măsură de limitare a exercitării dreptului de liberă circulație, asupra motivelor care au determinat această măsură, precum și asupra perioadei pentru care s-a limitat exercițiul acestui drept.
 (1) Pe perioada șederii în străinătate orice cetățean român are dreptul la asistență și protecție din partea misiunilor diplomatice, precum și a oficiilor consulare ale României.(2) Misiunile diplomatice și oficiile consulare ale României din străinătate au obligația să acorde sprijin și asistență, în condițiile legii, cu sprijinul instituțiilor competente din țară, cetățenilor români aflați în dificultate sau care solicită ajutorul în vederea întoarcerii în țară, precum și de a întreprinde toate demersurile necesare pentru informarea cetățenilor români asupra apariției unor situații de natură să le pună în pericol siguranța ori sănătatea.(3) Pe baza informațiilor furnizate de Ministerul Afacerilor Externe, organele poliției de frontieră sunt obligate să îi informeze pe cetățenii români care urmează să călătorească în străinătate asupra apariției, pe teritoriile statelor de tranzit și de destinație, a unor situații de natură să le pună în pericol siguranța ori sănătatea.
 a) să respecte legislația României și să nu desfășoare activități de natură să compromită imaginea României ori care să contravină obligațiilor asumate de România prin documente internaționale; ...
 b) să respecte legislația statului în care se află, precum și scopul pentru care li s-a acordat dreptul de a intra și, după caz, de a rămâne pe teritoriul statului respectiv, în condițiile stabilite prin legislația acestuia sau prin documentele internaționale încheiate cu România; ...
 c) să depună toate diligențele în vederea acordării de ajutor cetățenilor români aflați în dificultate pe teritoriul statului pe care se află, informând cu privire la astfel de situații misiunile diplomatice și oficiile consulare ale României din statul respectiv; ...
 d) în cazul stabilirii reședinței sau a domiciliului în străinătate, să informeze cea mai apropiată misiune diplomatică sau oficiu consular al României; ...
 Alin. (1) al art. 6 a fost modificat de pct. 1 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(2) Forma și conținutul documentelor de călătorie prevăzute la alin. (1) se stabilesc prin hotărâre a Guvernului, la propunerea Ministerului Administrației și Internelor și a Ministerului Afacerilor Externe.
 Alin. (2) al art. 6 a fost modificat de pct. 1 al articolului unic din LEGEA nr. 264 din 7 iulie 2009, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 487 din 14 iulie 2009, care modifică pct. 1 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.(3) Abrogat.
 Alin. (3) al art. 6 a fost abrogat de pct. 2 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(4) Documentele de călătorie prevăzute la alin. (1) sunt proprietatea statului român și fac dovada, în fața autorităților române și străine, a identității, cetățeniei, calității, precum și a dreptului titularului de a călători în străinătate.(5) Cetățenii români pot călători în străinătate și în baza altor documente stabilite prin acordurile internaționale la care România sau, după caz, Guvernul României este parte.(6) Procedura depunerii și soluționării cererilor pentru eliberarea documentelor de călătorie în străinătate, actele care trebuie prezentate de solicitanți la depunerea cererilor, precum și termenele în care se soluționează acestea se stabilesc prin normele metodologice de aplicare a prezentei legi.
 Art. 6 a fost modificat de pct. 1 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 (1) Pentru scopurile prezentei legi, cartea de identitate și cartea electronică de identitate valabile constituie document de călătorie pe baza căruia cetățenii români pot călători în statele membre ale Uniunii Europene.(2) Regimul juridic al cărții de identitate și al cărții electronice de identitate este cel prevăzut de Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 97/2005 privind evidența, domiciliul, reședința și actele de identitate ale cetățenilor români, republicată, cu excepția situațiilor în care prezenta ordonanță de urgență dispune altfel.
 Art. 6^1 a fost modificat de art. III din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 82 din 4 decembrie 2012, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 838 din 12 decembrie 2012.
 Secțiunea 1^1 din Cap. II a fost introdusă de pct. 2 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 (1) Datele biometrice incluse în pașapoarte sunt imaginea facială și impresiunea digitală a două degete.(2) Datele biometrice prevăzute la alin. (1) sunt folosite numai în scopurile prevăzute la art. 4 alin. (3) din Regulamentul (CE) nr. 2.252/2004 din 29 decembrie 2004 privind standardele pentru elementele de securitate și elementele biometrice integrate în pașapoarte și în documente de călătorie emise de statele membre, publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene seria L nr. 385 din 29 decembrie 2004.(3) Procedura preluării imaginii faciale și a impresiunilor digitale se stabilește prin normele metodologice de aplicare a prezentei legi.(4) Sunt exceptate de la obligația de furnizare a impresiunilor digitale următoarele categorii de persoane:
 Art. 7 a fost modificat de pct. 3 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 Secţiunea a 2-a Pașaportul diplomatic
 (1) Pașaportul diplomatic*) este documentul de călătorie care se eliberează de Ministerul Afacerilor Externe, în condițiile prezentei legi, următoarelor categorii de persoane, în scopul facilitării reprezentării de către acestea a intereselor statului român în străinătate:
 b) președintele Senatului și președintele Camerei Deputaților; ...
 c) membrii Senatului, membrii Camerei Deputaților și membrii Parlamentului European;
 Lit. c) a alin. (1) al art. 8 a fost modificată de pct. 4 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 d) primul-ministru, membrii Guvernului și persoanele asimilate miniștrilor; ...
 e) președintele și judecătorii Curții Constituționale; ...
 f) avocatul poporului și adjuncții acestuia; ...
 g) președintele și vicepreședinții Înaltei Curți de Casație și Justiție; ...
 h) membrii Consiliului Superior al Magistraturii și judecătorii Înaltei Curți de Casație și Justiție; ...
 i) președintele și vicepreședinții Curții de Conturi; ...
 j) procurorul general al Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție, adjuncții acestuia și persoanele asimilate acestora;
 k) președintele și președinții de secție ai Consiliului Legislativ; ...
 l) guvernatorul și viceguvernatorii Băncii Naționale a României; ...
 m) președintele, vicepreședinții, secretarul general, membri ai Prezidiului Academiei Române, precum și cei ai academiilor de ramură, înființate în baza unor legi speciale;
 n) patriarhul, cardinalul, mitropoliții și șefii cultelor din România, recunoscute de stat; ...
 o) secretarii de stat și persoanele asimilate acestora; ...
 p) membrii corpului diplomatic și consular și persoanele care își desfășoară activitatea în Ministerul Afacerilor Externe, prin detașare de la alte instituții, pe funcții corespunzătoare membrilor corpului diplomatic și consular;
 Lit. p) a alin. (1) al art. 8 a fost modificată de pct. 4 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 Lit. q) a alin. (1) al art. 8 a fost abrogată de pct. 5 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 r) atașații militari și atașații de afaceri interne, atașații pe probleme de muncă, judecătorii sau procurorii de legătură, adjuncții acestora, precum și funcționarii superiori din organizațiile internaționale și interguvernamentale;
 Lit. r) a alin. (1) al art. 8 a fost modificată de pct. 4 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 t) soțul, soția și copiii minori ai persoanelor prevăzute la lit. a)-r); ...
 t^1) copiii aflați în întreținerea persoanelor prevăzute la lit. p) și r) trimise în misiune oficială în străinătate, precum și a soțului ori soției acestora, atunci când îi însoțesc în cursul misiunii;
 u) persoanele trimise în misiune oficială în străinătate, pentru susținerea unor interese naționale, pe bază de mandat și pe durata acestuia, cu aprobarea ministrului afacerilor externe; ...
 v) foștii șefi ai statului român, foștii președinți ai Senatului și Camerei Deputaților, foștii prim-miniștri și foștii miniștri ai afacerilor externe.
 Lit. v) a alin. (1) al art. 8 a fost modificată de pct. 3 al art. I din LEGEA nr. 169 din 30 septembrie 2016, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 772 din 3 octombrie 2016. ... (2) Pașapoartele diplomatice*) se eliberează persoanelor prevăzute la alin. (1), după cum urmează:
 a) la începutul mandatului cu care au fost investiți, în cazul celor prevăzute la alin. (1) lit. a), b), d), e), g), i), j), l) și m); ...
 b) înaintea primei deplasări care necesită utilizarea pașaportului diplomatic, în cazul celorlalte persoane prevăzute la alin. (1). ...
 (1) Pașapoartele diplomatice se eliberează de Ministerul Afacerilor Externe, prin structura sa specializată, la solicitarea instituțiilor sau a autorităților publice interesate, care achită contravaloarea pașaportului și precizează scopul și calitatea în care titularii urmează să se deplaseze în străinătate pe baza acestor documente de călătorie.
 (la 20-07-2018, Alineatul (1) din Articolul 9 , Sectiunea a 2-a , Capitolul II a fost modificat de Punctul 1, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) (2) În cazul în care structura specializată din cadrul Ministerului Afacerilor Externe constată că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la art. 8, poate refuza eliberarea pașaportului diplomatic, informând în acest sens instituția solicitantă.
 (la 20-07-2018, Alineatul (1) din Articolul 10 , Sectiunea a 2-a , Capitolul II a fost abrogat de Punctul 2, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) (2) Abrogat.
 (la 20-07-2018, Alineatul (2) din Articolul 10 , Sectiunea a 2-a , Capitolul II a fost abrogat de Punctul 2, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) (3) Pașapoartele diplomatice electronice se eliberează cu o valabilitate de 5 ani, respectiv de 3 ani pentru minorii sub vârsta de 12 ani.
 (1) Titularii pașapoartelor diplomatice*) sunt obligați să le predea instituției din care fac parte, după cum urmează:
 a) persoanele prevăzute la art. 8 alin. (1) lit. c), d), cu excepția primului-ministru, e), g), i), j), l), m) și o), precum și soțul, soția și copiii minori ai acestora, la încheierea mandatului cu care au fost învestite; ...
 b) persoanele prevăzute la art. 8 alin. (1) lit. f), h), k) și n), precum și soțul, soția și copiii minori ai acestora, în termen de 5 zile de la întoarcerea din deplasarea în străinătate care a determinat necesitatea folosirii pașaportului diplomatic*). ...
 Alin. (1) al art. 11 a fost modificat de pct. 8 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.(2) Persoanele prevăzute la art. 8 alin. (1) lit. u) sunt obligate să predea pașaportul diplomatic*) la Ministerul Afacerilor Externe, în termen de 5 zile de la întoarcerea din deplasarea în străinătate care a determinat necesitatea folosirii pașaportului diplomatic*).(3) La încetarea calității prevăzute la art. 8 alin. (1), titularul sau instituția din cadrul căreia face parte titularul are obligația să predea pașaportul diplomatic Ministerului Afacerilor Externe, în vederea anulării, cu excepția persoanelor prevăzute la art. 8 alin. (1) lit. v). În caz contrar, Ministerul Afacerilor Externe procedează la anularea pașaportului în evidențele corespunzătoare.
 Secţiunea a 3-a Pașaportul de serviciu
 Pașaportul de serviciu*) este documentul de călătorie care se eliberează de Ministerul Afacerilor Externe, în condițiile prezentei legi, următoarelor categorii de persoane:
 a) magistraților, când călătoresc în misiuni oficiale; ...
 b) prefecților și subprefecților, președinților și vicepreședinților consiliilor județene, primarilor municipiilor, orașelor și sectoarelor municipiului București, când călătoresc în misiuni oficiale; ...
 c) funcționarilor din aparatul central al administrației publice și ai Parlamentului, când călătoresc în misiuni oficiale; ...
 c^1) personalului autorităților publice care candidează pentru posturi în cadrul unor organizații, instituții și misiuni internaționale, dacă se solicită în mod expres de către acestea din urmă;
 c^2) personalului autorităților publice care ocupă funcții de expert național detașat la instituțiile și organismele Uniunii Europene în condițiile Legii nr. 105/2012 privind detașarea experților naționali la instituțiile și organismele Uniunii Europene;
 d) personalului tehnico-administrativ și de serviciu al misiunilor diplomatice, al oficiilor consulare, al reprezentanțelor permanente pe lângă organizațiile internaționale, lectorilor trimiși în misiune de Ministerul Educației și Cercetării, precum și soțului, soției și copiilor minori ai acestora; ...
 d^1) copiilor aflați în întreținerea persoanelor prevăzute la lit. d) trimise în misiune oficială în străinătate, precum și a soțului ori soției acestora, atunci când îi însoțesc în cursul misiunii;
 e) președinților și vicepreședinților organizațiilor și asociațiilor profesionale la nivel național, legal constituite, când călătoresc în misiuni oficiale; ...
 f) președinților organizațiilor cetățenilor aparținând minorităților naționale, legal constituite, membre ale Consiliului Minorităților Naționale, când se deplasează în străinătate în interes de serviciu; ...
 (1) Pașapoartele de serviciu se eliberează de Ministerul Afacerilor Externe, prin structura sa specializată, la solicitarea instituțiilor, autorităților publice sau organizațiilor interesate, care achită contravaloarea pașaportului și precizează scopul și calitatea în care titularii urmează să se deplaseze în străinătate în baza acestor documente de călătorie.(2) Pașapoartele de serviciu electronice se eliberează cu o valabilitate de 5 ani, respectiv de 3 ani pentru minorii sub vârsta de 12 ani.
 (la 20-07-2018, Articolul 13 din Sectiunea a 3-a , Capitolul II a fost modificat de Punctul 3, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 )
 (1) Pașapoartele de serviciu*) pot fi folosite de titularii acestora numai atunci când se deplasează în străinătate în calitate oficială, în interesul autorității sau instituției publice din care face parte.(2) În termen de 5 zile de la întoarcerea în țară, titularul are obligația de a preda pașaportul de serviciu*), spre păstrare, la autoritatea sau instituția publică din care face parte. Pe cale de excepție, seful autorității sau instituției publice poate dispune ca pașaportul de serviciu*) să rămână în posesia titularului atunci când acesta, prin natura activității desfășurate, se deplasează frecvent în străinătate, cu condiția ca perioada de ședere pe teritoriul României, între două deplasări, să nu depășească 30 de zile.(3) La încetarea calității prevăzute la art. 12 titularul, autoritatea sau instituția din cadrul căreia face parte titularul are obligația să predea pașaportul de serviciu Ministerului Afacerilor Externe, în vederea anulării. În caz contrar, Ministerul Afacerilor Externe procedează la anularea pașaportului în evidențele corespunzătoare.
 Secţiunea a 4-a Pașaportul simplu
 Pașaportul simplu electronic și pașaportul simplu temporar
 Titlul Secțiunii a 4-a din Cap. II a fost modificat de pct. 6 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.
 (1) Pașaportul simplu electronic se eliberează, la cerere, cetățenilor români care îndeplinesc condițiile prevăzute de prezenta lege și nu se află în una dintre situațiile de suspendare a dreptului de a călători în străinătate.(2) Cererile pentru eliberarea pașapoartelor simple electronice se depun personal de către solicitanți, în țară, la serviciile publice comunitare pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple în a căror rază de competență au domiciliul sau, după caz, reședința, iar în străinătate, la misiunile diplomatice și oficiile consulare ale României.(3) În cazul în care solicitantul pașaportului simplu electronic nu se poate prezenta la serviciul public comunitar pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple de la domiciliu sau reședință, cererile pentru eliberarea pașapoartelor simple electronice pot fi depuse la cel mai apropiat serviciu public comunitar pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple.(3^1) Pentru sprijinirea activității specifice a structurilor cu atribuții în domeniul ordinii publice și siguranței naționale și a altor autorități și instituții publice și în vederea coordonării procesului de eliberare și evidență a pașapoartelor, cererile pentru eliberarea pașapoartelor simple electronice pot fi depuse și soluționate și la nivelul Direcției Generale de Pașapoarte.
 (la 20-07-2018, Articolul 15 din Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost completat de Punctul 4, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) (4) Cererile pentru eliberarea pașapoartelor simple electronice, în cazul persoanelor lipsite temporar de capacitatea de exercițiu, pot fi depuse în numele titularului de către reprezentantul legal sau de către autoritățile medicale române, prezența titularului fiind obligatorie.(5) Abrogat.
 (la 20-07-2018, Alineatul (5) din Articolul 15 , Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost abrogat de Punctul 5, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) (6) În situația în care titularul sau reprezentantul legal al acestuia constată faptul că datele înscrise în pașaportul simplu electronic sunt incomplete sau inexacte, trebuie să sesizeze, după caz, cel mai apropiat serviciu public comunitar pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple sau cea mai apropiată misiune diplomatică sau oficiu consular al României în străinătate ori, în situația prevăzută la alin. (3^1), Direcția Generală de Pașapoarte, urmând ca eliberarea noului document de călătorie să se facă fără plata contravalorii pașaportului.
 (la 20-07-2018, Alineatul (6) din Articolul 15 , Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost modificat de Punctul 6, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 )
 (1) Pașapoartele simple electronice se eliberează titularului sau reprezentantului legal după achitarea contravalorii pașaportului.(2) Contravaloarea pașaportului pentru pașapoartele eliberate în țară se încasează într-un cont distinct de disponibil deschis la unitățile teritoriale ale Trezoreriei Statului pe numele instituției publice cu personalitate juridică din care face parte structura cu atribuții în eliberarea și evidența pașapoartelor.(3) Suma prevăzută la alin. (2) poate fi achitată prin virament, prin mijloace de plată online, prin intermediul POS-urilor instalate la unitățile Trezoreriei Statului și alte modalități de plată reglementate de acte normative în vigoare, prin mandat poștal, în numerar la casieriile instituției publice cu personalitate juridică din care face parte structura cu atribuții în eliberarea și evidența pașapoartelor sau la casieriile unităților Trezoreriei Statului la care acestea își au deschise conturile. Pentru sumele încasate prin intermediul POS-urilor instalate la unitățile Trezoreriei Statului, comisioanele se suportă de la bugetul de stat, prin bugetul instituțiilor publice din structura cărora fac parte unitățile Trezoreriei Statului.(4) Unitățile Trezoreriei Statului la care își au deschise conturile instituțiile publice cu personalitate juridică din care face parte structura cu atribuții în eliberarea și evidența pașapoartelor încasează sumele în numerar aferente contravalorii pașaportului în contul prevăzut la alin. (2).(5) Sumele încasate în numerar la casieriile instituțiilor publice cu personalitate juridică din care fac parte structurile cu atribuții în eliberarea și evidența pașapoartelor se depun de către acestea în contul distinct de disponibil prevăzut la alin. (2), în prima zi lucrătoare de la încasare.(6) Sumele încasate în contul prevăzut la alin. (2) se virează de instituțiile publice cu personalitate juridică din care fac parte structurile cu atribuții în eliberarea și evidența pașapoartelor, în contul Companiei Naționale „Imprimeria Națională“ - S.A., în termen de cel mult două zile lucrătoare de la încasare.(7) Restituirea contravalorii pașaportului achitată eronat sau pentru care nu a fost prestat serviciul aferent se face din contul prevăzut la alin. (2), la cererea scrisă a plătitorului adresată instituției publice cu personalitate juridică din care fac parte structurile cu atribuții în eliberarea și evidența pașapoartelor, însoțită de documentul prin care s-a efectuat plata, în cel mult 5 zile lucrătoare de la depunerea acesteia, în condițiile stabilite de normele metodologice de aplicare a prezentei legi.(8) Sumele care se restituie din contul prevăzut la alin. (2) se rețin în mod corespunzător din sumele datorate Companiei Naționale „Imprimeria Națională“ - S.A.(9) Pentru asigurarea posibilității efectuării restituirilor de sume potrivit alin. (7), instituțiile publice cu personalitate juridică din care fac parte structurile cu atribuții în eliberarea și evidența pașapoartelor efectuează viramentele prevăzute la alin. (6), astfel încât în soldul contului prevăzut la alin. (2) să fie menținută o sumă egală cu media lunară a sumelor care au făcut obiectul restituirilor, în anul calendaristic anterior.(10) În cazul în care sumele aflate în soldul contului sunt insuficiente pentru restituirea contravalorii pașaportului, suma aferentă acesteia se restituie în contul prevăzut la alin. (2) de Compania Națională „Imprimeria Națională“ - S.A., la cererea scrisă adresată acesteia de instituțiile publice cu personalitate juridică din care fac parte structurile cu atribuții în eliberarea și evidența pașapoartelor.
 (la 20-07-2018, Articolul 15^1 din Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost modificat de Punctul 7, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 )
 (1) Cetățenii români nu pot deține în același timp decât câte un singur pașaport simplu valabil, cu excepția cazurilor care justifică deținerea simultană a două sau mai multe pașapoarte, stabilite prin ordin al ministrului administrației și internelor.(2) Cetățenii români care sunt titulari ai mai multor pașapoarte valabile, în condițiile prezentei legi, au obligația ca, în termen de 15 zile de la încetarea cazurilor prevăzute la alin. (1), să predea autorităților competente pașapoartele deținute suplimentar.(3) Ordinul ministrului administrației și internelor prevăzut la alin. (1) se publică în Monitorul Oficial al României, Partea I.
 (la 20-07-2018, Litera a) din Alineatul (1) , Articolul 17 , Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost modificată de Punctul 8, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) ...
 b) în cazul minorului care a împlinit vârsta de 14 ani, la cererea acestuia, numai cu acordul ambilor părinți, al părintelui supraviețuitor, al părintelui căruia i-a fost încredințat prin hotărâre judecătorească rămasă definitivă și irevocabilă, al părintelui care exercită singur autoritatea părintească în temeiul unei hotărâri judecătorești rămase definitivă și irevocabilă ori în temeiul unei hotărâri judecătorești rămase definitivă pentru procesele începute cu data de 15 februarie 2013 sau, după caz, al reprezentantului legal ori în temeiul ordonanței președințiale date în condițiile Legii nr. 134/2010, republicată, cu modificările ulterioare, prin care instanța a dispus cu privire la exercitarea autorității părintești.
 (la 20-07-2018, Litera b) din Alineatul (1) , Articolul 17 , Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost modificată de Punctul 8, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) ... (1^1) Ordonanțele președințiale prevăzute la alin. (1) trebuie să cuprindă în mod expres faptul că persoana în favoarea căreia s-a dispus exercitarea autorității părintești are dreptul de a solicita eliberarea pașaportului sau de a-și exprima acordul în acest sens.
 (la 20-07-2018, Articolul 17 din Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost completat de Punctul 9, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) (2) Eliberarea pașaportului simplu electronic pentru minor, în cazul în care există neînțelegeri între părinți cu privire la exprimarea acordului ori unul dintre părinți se află în imposibilitatea de a-și exprima voința, cu excepția situațiilor prevăzute la art. 17^1 alin. (1) lit. e), se efectuează numai după soluționarea acestor cazuri de către instanța de judecată, prin hotărâre judecătorească rămasă definitivă și irevocabilă, prin hotărâre judecătorească rămasă definitivă pentru procesele începute cu data de 15 februarie 2013 ori prin ordonanță președințială prin care instanța a suplinit acordul celuilalt părinte pentru eliberarea pașaportului.
 (la 20-07-2018, Alineatul (2) din Articolul 17 , Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost modificat de Punctul 10, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 )
 b) în situațiile prevăzute la alin. (1) lit. b)-g), în termen de cel mult 3 zile lucrătoare de la data depunerii cererii. ... (3) Situațiile prevăzute la alin. (1) lit. e) trebuie dovedite, după caz, cu documente emise de instituția care organizează studiile/concursurile oficiale sau cu documente emise ori avizate de o autoritate medicală română, din care să rezulte perioada și statul/statele în care se vor desfășura studiile/concursurile ori în care va fi urmat tratamentul medical. (4) Cetățenii români prevăzuți la alin. (1) lit. f), care nu mai posedă documente de călătorie valabile și care declară că este necesar să își continue călătoria în străinătate, trebuie să prezinte documente care să probeze această necesitate.(5) Situațiile prevăzute la alin. (1) lit. g) trebuie dovedite, după caz, cu documente care să ateste motivele de sănătate, familiale sau profesionale, care determină necesitatea și urgența deplasării persoanei în străinătate.(6) Cererile pentru eliberarea pașaportului simplu temporar se depun la autoritățile prevăzute la art. 15 alin. (2). Prevederile art. 15 alin. (3), (3^1) și (6), art. 15^1, respectiv ale art. 17 se aplică, în mod corespunzător, și cu privire la cererile pentru eliberarea pașapoartelor simple temporare.(7) În cazul persoanelor lipsite temporar de capacitate de exercițiu, precum și în cazul persoanelor care, din motive medicale, se află în imposibilitate de a-și exprima voința sau de a se prezenta la autoritatea competentă, cererile pentru eliberarea pașaportului simplu temporar pot fi depuse, în numele titularului, de către reprezentantul legal sau de către autoritățile medicale române ori, după caz, străine, fără ca prezența titularului să fie obligatorie.(8) În situații temeinic justificate, pentru minorii aflați în străinătate sub o formă de protecție specială dispusă de autoritățile locale competente și care nu dețin documente de identitate sau de călătorie valabile, misiunile diplomatice și oficiile consulare ale României eliberează, cu titlu gratuit, pașapoarte simple temporare, la solicitarea autorităților străine competente, în scopul reglementării situației juridice a minorilor în statul de reședință, dacă nu este posibilă repatrierea acestora.(9) Costurile aferente producerii și emiterii pașapoartelor simple temporare eliberate minorilor prevăzuți la alin. (8) sunt suportate de statul român prin autoritățile abilitate, la propunerea Ministerului Afacerilor Externe, pe baza protocolului încheiat cu producătorul.
 (la 20-07-2018, Articolul 17^1 din Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost modificat de Punctul 11, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 )
 (1) Cetățenii români pot deține, pe lângă un pașaport simplu sau un pașaport simplu electronic valabil, și un pașaport simplu temporar, doar în situațiile prevăzute la art. 17^1 alin. (1) lit. b)-d).
 (la 20-07-2018, Alineatul (1) din Articolul 17^2 , Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost modificat de Punctul 12, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) (1^1) Cetățenii români pot deține, concomitent, un pașaport simplu și un pașaport simplu electronic valabile sau, după caz, două pașapoarte simple electronice valabile, doar în situațiile prevăzute la art. 17^1 alin. (1) lit. b) și c).
 (la 20-07-2018, Articolul 17^2 din Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost completat de Punctul 13, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) (2) Cetățenii români care sunt, concomitent, titulari ai unui pașaport simplu temporar și ai unui pașaport simplu sau pașaport simplu electronic valabil au obligația ca, în termen de 15 zile de la încetarea situațiilor prevăzute la art. 17^1 alin. (1) lit. b)-d) sau la eliberarea unui pașaport simplu electronic, să predea autorităților competente pașaportul simplu temporar.(3) Cetățenii români care sunt, concomitent, titulari ai unui pașaport simplu și ai unui pașaport simplu electronic valabile sau, după caz, titulari ai două pașapoarte simple electronice valabile, au obligația ca, în termen de 15 zile de la încetarea situațiilor prevăzute la art. 17^1 alin. (1) lit. b) și c), să predea autorităților competente unul dintre cele două pașapoarte valabile deținute.
 (la 20-07-2018, Articolul 17^2 din Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost completat de Punctul 14, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 )
 Art. 17^2 a fost introdus de pct. 13 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 b) 5 ani pentru persoanele cu vârsta cuprinsă între 14 și 25 de ani; ...
 c) 10 ani pentru persoanele care au împlinit vârsta de 25 de ani. ... (2) Valabilitatea pașapoartelor simple electronice este stabilită după cum urmează:
 b) 5 ani pentru persoanele cu vârsta cuprinsă între 12 și 18 ani;
 (la 20-07-2018, Litera b) din Alineatul (2) , Articolul 18 , Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost modificată de Punctul 15, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) ...
 (la 20-07-2018, Alineatul (2) din Articolul 18 , Sectiunea a 4-a , Capitolul II a fost completat de Punctul 16, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) ... (3) Valabilitatea pașapoartelor simple temporare este de 12 luni.
 Alin. (3) al art. 18 a fost modificat de pct. 6 al articolului unic din LEGEA nr. 264 din 7 iulie 2009, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 487 din 14 iulie 2009, care modifică pct. 14 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.(4) Valabilitatea pașapoartelor prevăzute la alin. (1) - (3) încetează de drept la data la care se constată de către autoritățile competente faptul că sunt deteriorate ori distruse sau, după caz, existența în conținutul acestora a unor ștersături ori modificări operate fără drept.
 Art. 18 a fost modificat de pct. 14 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 Art. 19 a fost abrogat de pct. 15 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 (1) Pașapoartele simple, pașapoartele simple electronice și pașapoartele simple temporare se păstrează de către titulari, care au obligația de a nu le înstrăina, cu excepția situațiilor în care documentele se rețin de autoritățile competente sau se depun la misiunile diplomatice ori oficiile consulare străine, în vederea aplicării vizei.(2) Pașapoartele simple, pașapoartele simple electronice și pașapoartele simple temporare ale minorilor care nu au împlinit vârsta de 14 ani se păstrează de către părinții acestora, reprezentanții legali sau, după caz, de către însoțitori, atunci când minorii se deplasează în străinătate împreună cu alte persoane, în condițiile prezentei legi.(3) Pașapoartele simple, pașapoartele simple electronice și pașapoartele simple temporare pot fi reținute numai de organele de poliție, autoritățile judiciare, misiunile diplomatice sau oficiile consulare ale României din străinătate, precum și de serviciile publice comunitare pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple, doar în cazul în care situația o impune, pentru exercitarea atribuțiilor specifice prevăzute de lege. În aceste situații, autoritățile care rețin pașapoartele au obligația să elibereze titularului o dovadă care să ateste faptul că pașaportul a fost reținut, precum și motivele care au stat la baza acestei măsuri.
 Alin. (3) al art. 20 a fost modificat de pct. 13 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(4) Persoanele prevăzute la alin. (1) și (2) au obligația de a păstra pașapoartele în condiții care să nu implice riscul deteriorării, distrugerii sau pierderii acestora.(5) În termen de 5 zile de la data pierderii cetățeniei române în condițiile legii, titularul pașaportului simplu, al pașaportului simplu electronic ori al pașaportului simplu temporar sau, după caz, părinții ori reprezentantul legal al minorului sunt obligați să predea documentul de călătorie, în țară, la oricare dintre serviciile publice comunitare pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple sau la sediul Direcției Generale de Pașapoarte, iar în străinătate, la misiunile diplomatice și oficiile consulare ale României.(6) Titularii pașapoartelor simple, ai pașapoartelor simple electronice ori ai pașapoartelor simple temporare sau, după caz, persoanele prevăzute la alin. (2) au obligația de a preda pașapoartele simple, pașapoartele simple electronice ori pașapoartele simple temporare la solicitarea autorităților competente prevăzute la alin. (3).
 Alin. (6) al art. 20 a fost modificat de pct. 7 al articolului unic din LEGEA nr. 264 din 7 iulie 2009, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 487 din 14 iulie 2009, care modifică pct. 16 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 Art. 20 a fost modificat de pct. 16 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 (1) Dacă în urma depunerii cererii pentru eliberarea pașaportului simplu electronic ori a pașaportului simplu temporar se constată faptul că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute de lege în acest sens, solicitantului i se respinge cererea.
 Alin. (1) al art. 21 a fost modificat de pct. 14 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(2) Decizia de respingere a cererii, precum și motivele care au stat la baza acesteia se comunică solicitantului în scris, în termenul stabilit pentru soluționarea cererii.(3) Decizia de respingere a cererii este supusă controlului judecătoresc, potrivit Legii contenciosului administrativ nr. 554/2004.
 (1) Titlul de călătorie este documentul care se eliberează de misiunile diplomatice sau oficiile consulare ale României cetățenilor români aflați în străinătate, care nu mai posedă document de călătorie valabil, pentru ca titularul să se întoarcă în țară.
 (la 20-07-2018, Alineatul (1) din Articolul 22 , Sectiunea a 5-a , Capitolul II a fost modificat de Punctul 17, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) (2) Minorilor aflați în străinătate neînsoțiți de părinți li se poate elibera un titlu de călătorie fără acordul acestora, în vederea întoarcerii în țară.
 Alin. (2) al art. 22 a fost introdus de pct. 18 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 Valabilitatea titlului de călătorie este de cel mult 30 de zile și încetează de drept la data intrării titularului în România.
 (la 20-07-2018, Articolul 23 din Sectiunea a 5-a , Capitolul II a fost modificat de Punctul 18, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 )
 (la 20-07-2018, Articolul 23^1 din Sectiunea a 5-a , Capitolul II a fost abrogat de Punctul 19, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 )
 Prevederile art. 20 referitoare la obligația neînstrăinării și condițiile păstrării pașapoartelor simple, a pașapoartelor simple electronice și a pașapoartelor simple temporare se aplică în mod corespunzător și în cazul titlurilor de călătorie.
 Art. 24 a fost modificat de pct. 20 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 Secţiunea a 6-a Pierderea, distrugerea și furtul documentelor de călătorie
 (1) Pierderea documentelor de călătorie se declară de îndată de către titular sau, după caz, de către persoanele prevăzute la art. 20 alin. (2), la cea mai apropiată unitate de poliție sau la orice serviciu public comunitar pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple ori la Direcția Generală de Pașapoarte, iar în străinătate, la misiunile diplomatice sau oficiile consulare ale României.
 Alin. (1) al art. 25 a fost modificat de pct. 15 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(2) Distrugerea documentului de călătorie se declară de către titular sau, după caz, de către persoanele prevăzute la art. 20 alin. (2), la autoritatea competentă, cu ocazia solicitării eliberării unui nou pașaport.(3) Furtul documentului de călătorie se declară de către titular sau, după caz, de către persoanele prevăzute la art. 20 alin. (2), de îndată, la cea mai apropiată unitate de poliție din țară sau, după caz, de pe teritoriul statului în care s-a produs evenimentul, solicitând eliberarea unei adeverințe care să ateste declararea evenimentului respectiv.(4) În cazul pierderii, distrugerii sau furtului pașapoartelor diplomatice*) și de serviciu*), titularul are obligația de a informa de îndată Ministerul Afacerilor Externe și, după caz, instituția din care face parte.(5) Organele de poliție române sesizate în legătură cu pierderea sau furtul documentului de călătorie sunt obligate să elibereze titularului sau persoanelor prevăzute la art. 20 alin. (2) o adeverință care să ateste declararea evenimentului respectiv.
 Art. 25 a fost modificat de pct. 21 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 (1) Documentele de călătorie găsite, precum și cele care au aparținut persoanelor decedate se predau autorității emitente sau celei mai apropiate unități de poliție, care are obligația de a le transmite autorității emitente.(2) Documentele de călătorie declarate pierdute sau furate, recuperate de autoritățile emitente, pot fi restituite titularilor pentru a fi folosite în continuare, dacă mai sunt valabile și într-o stare fizică corespunzătoare și dacă titularilor nu li s-au eliberat documente noi în locul acestora, în condițiile prezentei legi.
 Alin. (2) al art. 26 a fost modificat de pct. 16 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(3) Documentele de călătorie declarate pierdute sau furate, recuperate de autoritățile emitente după eliberarea unui nou document, pot fi restituite titularilor pentru a fi folosite în continuare, în condițiile prezentei legi, numai dacă mai sunt valabile și într-o stare fizică corespunzătoare și după anularea documentului de călătorie eliberat în condițiile art. 27 alin. (1), la solicitarea scrisă a titularului.
 (1) Autoritățile competente pot elibera, la cerere, noi documente de călătorie în locul celor declarate distruse, pierdute sau furate și care nu au fost recuperate, numai dacă evenimentul a fost declarat de titular în condițiile prevăzute la art. 25.(2) În cazul în care titularul unui document de călătorie eliberat în condițiile prevăzute la alin. (1) sau, după caz, persoanele prevăzute la art. 20 alin. (2) găsesc documentul declarat pierdut ori furat, au obligația de a nu-l folosi și de a-l depune de îndată la autoritatea emitentă sau, după caz, la instituția din care fac parte.(3) Documentul declarat pierdut ori furat, găsit de titular sau, după caz, de către persoanele prevăzute la art. 20 alin. (2), după ce au declarat evenimentul în condițiile prevăzute la art. 25, dar înainte de a se elibera un nou document, poate fi folosit în continuare, în condițiile prezentei legi, numai după ce informează autoritatea emitentă cu privire la găsirea acestuia.(3^1) Documentul declarat pierdut ori furat, găsit de titular sau de către persoanele prevăzute la art. 20 alin. (2) după eliberarea unui nou document, poate fi folosit în continuare, în condițiile prezentei legi, numai după prezentarea la autoritățile competente a documentului găsit, aflat în termenul de valabilitate și într-o stare fizică corespunzătoare, și după anularea documentului de călătorie eliberat în condițiile alin. (1), la solicitarea scrisă a titularului.
 Alin. (3^1) al art. 27 a fost introdus de pct. 18 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(4) Titularul pașaportului simplu, pașaportului simplu electronic ori al pașaportului simplu temporar sau, după caz, persoanele prevăzute la art. 20 alin. (2) au obligația de a nu folosi documentul de călătorie când au intervenit modificări privind datele de identificare ale titularului ori schimbări majore în fizionomia acestuia.
 Art. 27 a fost modificat de pct. 22 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 Secţiunea 1 Condițiile exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate de către cetățenii români
 (1) Organele poliției de frontieră permit cetățenilor români care au împlinit vârsta de 18 ani și minorilor căsătoriți în condițiile legii, care sunt titulari de documente de călătorie valabile, să iasă de pe teritoriul României, dacă nu se află în una dintre situațiile de limitare a exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate.(2) Cetățenilor români împotriva cărora s-a dispus măsura restrângerii exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate li se poate permite ieșirea din România numai dacă se află în una dintre următoarele situații:
 c) punctul de trecere a frontierei în care se prezintă nu este unul situat la frontiera comună cu statul cu privire la care s-a instituit această măsură. ... (3) În cazul în care se permite ieșirea din România în condițiile prevăzute la alin. (2), cetățeanului român i se pune în vedere de către organele poliției de frontieră faptul că, pe perioada deplasării în străinătate, nu are dreptul să călătorească în statul/statele cu privire la care s-a instituit măsura restrângerii exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate, pe perioada pentru care s-a dispus această restrângere.(4) Prevederile alin. (2) referitoare la situațiile în care se permite ieșirea din România a cetățeanului român împotriva căruia s-a dispus măsura restrângerii exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate nu se aplică persoanelor care se legitimează în punctul de trecere a frontierei cu pașaport diplomatic*) sau de serviciu*), cu excepția cazurilor prevăzute la art. 40 lit. a)-c).(5) Cetățeanul român împotriva căruia s-a dispus măsura restrângerii exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate poate călători în statul/statele cu privire la care s-a instituit această măsura numai în situații excepționale, determinate de motive obiective care necesită prezența acestuia în statul respectiv, stabilite prin normele metodologice de aplicare a prezentei legi.
 Alin. (5) al art. 28 a fost modificat de pct. 2 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 96 din 29 noiembrie 2006, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 981 din 8 decembrie 2006.
 (1) La întoarcerea pe teritoriul României, cetățenii români au obligația să prezinte organelor poliției de frontieră documentele de călătorie în străinătate valabile, emise de autoritățile competente române din țară sau din străinătate.(2) Organele poliției de frontieră pot permite intrarea pe teritoriul României a cetățeanului român care se legitimează cu un document de călătorie emis de autoritățile competente române, a cărui valabilitate a încetat, numai după efectuarea verificărilor corespunzătoare în evidențele specifice, cu privire la identitatea și cetățenia titularului. În acest caz durata verificărilor efectuate nu poate depăși 24 de ore din momentul prezentării solicitantului în punctul de trecere a frontierei.(3) În cazul în care persoana care se prezintă în punctul de trecere a frontierei pentru a intra pe teritoriul României declară ca este cetățean român, dar nu posedă documente eliberate de autoritățile române, valabile sau expirate, care să ateste identitatea acesteia, organele poliției de frontieră efectuează în cel mai scurt timp posibil verificările necesare pentru stabilirea identității și cetățeniei persoanei respective.(4) În situația în care persoana prevăzută la alin. (3) este titulara a unui document de călătorie eliberat de un alt stat și îndeplinește condițiile de intrare pe teritoriul României, potrivit legii, organele poliției de frontieră permit intrarea acesteia în țară în calitate de străin, și o îndrumă totodată să se adreseze Direcției Generale de Pașapoarte din cadrul Ministerului Administrației și Internelor, pentru clarificarea situației privind cetățenia română.(5) Organele poliției de frontieră sunt obligate să permită intrarea pe teritoriul României persoanelor prevăzute la alin. (2) și (3), de îndată ce stabilesc identitatea acestora, precum și faptul că sunt cetățeni români.(6) În cazurile prevăzute la alin. (2) și (3), în funcție de intervalul de timp necesar pentru efectuarea verificărilor corespunzătoare de către organele poliției de frontieră, persoana poate fi cazată, cu acordul acesteia, într-un spațiu special amenajat în incinta punctului de trecere a frontierei, pus la dispoziție de administratorul acestuia.
 (1) Organele poliției de frontieră permit ieșirea din România a cetățenilor români minori numai dacă sunt însoțiți de o persoană fizică majoră, în următoarele cazuri:
 a) minorului care este titular al unui document de călătorie individual ori, după caz, al unei cărți de identitate/cărți electronice de identitate și călătorește în străinătate însoțit de ambii părinți i se permite ieșirea în aceleași condiții și împreună cu aceștia;
 b) minorului care este titular al unui document de călătorie individual ori, după caz, al unei cărți de identitate/cărți electronice de identitate și călătorește în străinătate împreună cu unul dintre părinți i se permite ieșirea în aceleași condiții și împreună cu acesta numai dacă părintele însoțitor prezintă o declarație a celuilalt părinte din care să rezulte acordul acestuia cu privire la efectuarea de călătorii în străinătate, pentru o perioadă care să nu depășească 3 ani de la data întocmirii acesteia sau, după caz, face dovada decesului celuilalt părinte;
 c) minorului care este titular al unui document de călătorie individual ori, după caz, al unei cărți de identitate/cărți electronice de identitate și care călătorește în străinătate împreună cu unul dintre părinți i se permite ieșirea în aceleași condiții și împreună cu acesta, fără a mai fi necesară declarația celuilalt părinte, numai dacă părintele însoțitor face dovada faptului că i-a fost încredințat prin hotărâre judecătorească rămasă definitivă și irevocabilă sau că exercită singur autoritatea părintească în temeiul unei hotărâri judecătorești rămase definitivă și irevocabilă ori în temeiul unei hotărâri judecătorești rămase definitivă pentru procesele începute cu data de 15 februarie 2013;
 d) minorului care este titular al unui document de călătorie individual sau, după caz, al unei cărți de identitate/cărți electronice de identitate și care călătorește însoțit de o altă persoană fizică majoră i se permite ieșirea în aceleași condiții și împreună cu aceasta numai dacă persoana însoțitoare prezintă o declarație a ambilor părinți sau, după caz, a părintelui căruia i-a fost încredințat prin hotărâre judecătorească rămasă definitivă și irevocabilă, a părintelui care exercită singur autoritatea părintească în temeiul unei hotărâri judecătorești rămase definitivă și irevocabilă ori în temeiul unei hotărâri judecătorești rămase definitivă pentru procesele începute cu data de 15 februarie 2013, a părintelui supraviețuitor sau a reprezentantului său legal, care să cuprindă acordul acestora cu privire la efectuarea de călătorii în străinătate, pentru o perioadă care să nu depășească 3 ani de la data întocmirii acesteia, precum și datele de identitate a însoțitorului respectiv.
 Lit. d) a alin. (1) al art. 30 a fost modificată de pct. 8 al art. I din LEGEA nr. 169 din 30 septembrie 2016, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 772 din 3 octombrie 2016. ...
 Alin. (1) al art. 30 a fost modificat de pct. 23 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.(2) În situațiile prevăzute la alin. (1) lit. b)-d) nu este necesară declarația părintelui decăzut din drepturile părintești sau, după caz, declarat dispărut, în condițiile legii, dacă însoțitorul face dovada în acest sens, cu excepția cazului în care ambii părinți se află în această situație, când este obligatorie declarația reprezentantului legal al minorului.(3) Prin derogare de la prevederile alin. (1) lit. b)-d), organele poliției de frontieră permit ieșirea din România a minorilor însoțiți, numai în următoarele situații:
 a) în cazul în care însoțitorul argumentează necesitatea călătoriei în străinătate prin faptul că minorul urmează să beneficieze de un tratament medical care nu este posibil pe teritoriul României și fără de care viața sau sănătatea îi este pusă în mod grav în pericol, cu condiția să prezinte documente doveditoare în acest sens, emise sau avizate de autoritățile medicale române, din care să rezulte perioada și statul sau statele în care urmează să se acorde tratamentul medical respectiv, chiar dacă nu există acordul ambilor părinți, al celuilalt părinte, al părintelui supraviețuitor sau al reprezentantului legal; ...
 b) în cazul în care însoțitorul face dovada că minorul se deplasează pentru studii sau concursuri oficiale, prin prezentarea unor documente corespunzătoare, din care să rezulte perioada și statul sau statele în care se vor desfășura aceste studii sau concursuri, chiar dacă există acordul doar al unuia dintre părinți.
 Lit. b) a alin. (3) al art. 30 a fost modificată de pct. 3 al articolului unic din LEGEA nr. 191 din 16 mai 2006, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 441 din 22 mai 2006, care modifică pct. 9 al art. I din ORDONANȚA nr. 5 din 19 ianuarie 2006, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 71 din 26 ianuarie 2006. ... (4) Declarația prevăzută la alin. (1) lit. d) trebuie să cuprindă și mențiunea dacă minorul urmează să rămână în statul de destinație și datele de identitate ale persoanei căreia urmează a-i fi încredințat minorul, precum și, după caz, datele de identitate ale persoanei cu care se reîntoarce în România, dacă însoțitorul este o altă persoană decât cea cu care iese din România.
 Alin. (4) al art. 30 a fost modificat de pct. 9 al art. I din LEGEA nr. 169 din 30 septembrie 2016, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 772 din 3 octombrie 2016.(5) Poate avea calitatea de însoțitor și o persoană anume desemnată din cadrul unei societăți comerciale autorizate, în condițiile legii, să desfășoare activități de transport internațional de persoane.(6) Organele poliției de frontieră vor permite ieșirea din România a minorilor însoțiți numai dacă se constată că se respectă informațiile prevăzute la alin. (1) lit. b) și c) și la alin. (4), referitoare la însoțitor, iar în situațiile prevăzute la alin. (3), dacă se constată că ruta aleasă pentru deplasare și momentul prezentării la ieșirea din țară se justifică în raport cu destinația, respectiv cu perioada deplasării.
 Alin. (6) al art. 30 a fost modificat de pct. 9 al art. I din LEGEA nr. 169 din 30 septembrie 2016, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 772 din 3 octombrie 2016.(6^1) Prin excepție de la prevederile alin. (1) lit. b) și d), declarația celuilalt părinte, declarația ambilor părinți sau, după caz, a părintelui căruia i-a fost încredințat minorul, a părintelui care exercită singur autoritatea părintească, a părintelui supraviețuitor sau a reprezentantului său legal, privind acordul acestora cu privire la efectuarea de călătorii în străinătate la ieșirea din România, nu este necesară atunci când minorul cetățean român cu domiciliul sau reședința în țara de destinație se deplasează însoțit în condițiile prezentului articol, în această țară.
 Alin. (6^1) al art. 30 a fost introdus de pct. 10 al art. I din LEGEA nr. 169 din 30 septembrie 2016, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 772 din 3 octombrie 2016.(7) Declarațiile prevăzute la alin. (1) lit. b) și d) trebuie să fie autentificate în țară de notarul public, iar în străinătate, de misiunile diplomatice sau oficiile consulare ale României ori, dacă au fost date în fața autorităților străine, să îndeplinească condițiile de supralegalizare prevăzute de lege sau să aibă aplicată apostila conform Convenției cu privire la suprimarea cerinței supralegalizării actelor oficiale străine, adoptată la Haga la 5 octombrie 1961, la care România a aderat prin Ordonanța Guvernului nr. 66/1999, aprobată prin Legea nr. 52/2000, cu modificările ulterioare, cu excepția celor ce emană dintr-un stat cu care România a încheiat tratate, convenții sau acorduri de asistență juridică, în materie civilă sau de drept al familiei, care prevăd scutirea de supralegalizare. Declarațiile trebuie să fie eliberate părților în două duplicate, dintre care un duplicat se păstrează de către însoțitor, iar al doilea duplicat însoțește pașaportul minorului.
 (1) În situația în care organele poliției de frontieră constată ca nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute de prezenta lege pentru ca minorul să iasă din România, vor întrerupe călătoria acestuia. Dacă minorul nu este însoțit de cel puțin unul dintre părinți, vor proceda la informarea imediată a acestora, punându-le în vedere să îl preia de îndată ce este posibil. În cazul în care nu este posibilă informarea părinților, organele poliției de frontieră vor anunța de îndată Autoritatea Națională pentru Protecția Drepturilor Copilului, care va iniția procedura aplicabilă minorilor neînsoțiți, potrivit legii.(2) Organele poliției de frontieră vor întrerupe, de asemenea, călătoria minorului, chiar dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la art. 30, în următoarele situații:
 a) însoțitorul este cetățean străin și nu face dovada faptului că are dreptul să se reîntoarcă în România, deși în declarația părinților sau, după caz, a reprezentantului legal se menționează că minorul se va reîntoarce împreună cu același însoțitor; ...
 b) însoțitorul a săvârșit anterior una dintre infracțiunile următoare:1. omor; ... 2. infracțiuni contra libertății și integrității sexuale; ... 3. infracțiuni privitoare la traficul și exploatarea persoanelor vulnerabile; ... 4. lipsire de libertate în mod ilegal; ... 5. infracțiuni privind traficul de droguri sau precursori; ... 6. trafic de țesuturi sau organe umane; ... 7. infracțiuni de terorism; ...
 c) însoțitorul este cetățean străin și părăsește teritoriul României ca urmare a unei decizii de îndepărtare de pe teritoriul României, dispusă în condițiile legii, cu excepția cazului în care este părinte al minorului și există acordul celuilalt părinte, dat în condițiile prevăzute la art. 30; ...
 d) însoțitorului sau, după caz, minorului i-a fost limitat, în condițiile prezentei legi, exercițiul dreptului la liberă circulație în străinătate pentru statul de destinație ori pentru un stat care urmează să fie tranzitat, în perioada în care urmează să călătorească împreună; ...
 e) însoțitorul nu este persoana căreia i-a fost încredințată de către instanță supravegherea minorului, în condițiile legii penale;
 f) minorul refuză să iasă din țară, dacă a împlinit vârsta de 14 ani. ... (3) Ieșirea din România a minorilor, în situația în care există neînțelegeri între părinți cu privire la exprimarea acordului ori unul dintre părinți se află în imposibilitatea de a-și exprima voința, cu excepția situațiilor prevăzute la art. 30 alin. (2) și (3), se permite numai după soluționarea neînțelegerilor de către instanța de judecată, în condițiile legii.
 Alin. (3) al art. 31 a fost modificat de pct. 24 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.(4) În vederea constatării de către organele poliției de frontieră a situației prevăzute la alin. (2) lit. e), hotărârea instanței prin care s-a dispus măsura educativă a libertății supravegheate se comunică Poliției de Frontieră Română și Direcției Generale de Pașapoarte din cadrul Ministerului Administrației și Internelor.
 Alin. (4) al art. 31 a fost modificat de pct. 8 al articolului unic din LEGEA nr. 264 din 7 iulie 2009, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 487 din 14 iulie 2009, care modifică pct. 24 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 a) să acorde îngrijire și supraveghere minorului pe toată durata deplasării; ...
 c) să nu se încredințeze minorul altei persoane decât părintelui, reprezentantului legal sau, după caz, persoanei prevăzute la art. 30 alin. (4) ori, în cazuri deosebite, autorităților străine competente în domeniul acordării de asistență și protecție pentru minori;
 e) în cazul dispariției minorului pe perioada deplasării în străinătate, să anunțe de îndată autoritățile competente de pe teritoriul statului unde s-a produs evenimentul, precum și cea mai apropiată reprezentanță diplomatică sau oficiu consular al României, solicitând eliberarea unei adeverințe în acest sens; ...
 f) să informeze de îndată ce este posibil cea mai apropiată reprezentanță diplomatică sau oficiu consular al României, în cazul apariției unei situații obiective de natură să întrerupă călătoria minorului;
 g) în cazul în care nu este posibilă încredințarea minorului persoanei prevăzute la art. 30 alin. (4), să anunțe imediat cea mai apropiată reprezentanță diplomatică sau oficiu consular al României, în vederea reunificării familiale a minorului sau, după caz, să se reîntoarcă în România cu acesta.
 Lit. g) a alin. (1) al art. 32 a fost modificată de pct. 13 al art. I din LEGEA nr. 169 din 30 septembrie 2016, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 772 din 3 octombrie 2016. ... (2) În situațiile prevăzute la alin. (1) lit. e)-g), misiunea diplomatică sau oficiul consular sesizat are obligația de a informa imediat, direct sau prin intermediul Direcției generale afaceri consulare din cadrul Ministerului Afacerilor Externe, atât Inspectoratul General al Poliției Române, cât și Direcția Generală de Pașapoarte din cadrul Ministerului Administrației și Internelor, în vederea anunțării părinților ori a reprezentantului legal al minorului în legatură cu evenimentul produs.
 (1) Cetățeanul român care și-a stabilit domiciliul în străinătate poate solicita eliberarea unui pașaport simplu electronic ori a unui pașaport simplu temporar cu menționarea țării de domiciliu, când se află în una dintre următoarele situații:
 a) a dobândit un drept de ședere pentru o perioadă de cel puțin un an sau, după caz, i s-a prelungit succesiv dreptul de ședere, în decurs de un an, pe teritoriul statului respectiv; ...
 b) a dobândit un drept de ședere pe teritoriul statului respectiv, în scopul reunificării familiale cu o persoană care domiciliază pe teritoriul acelui stat; ...
 c) a dobândit un drept de lungă ședere sau, după caz, un drept de ședere permanentă pe teritoriul statului respectiv; ...
 d) a dobândit cetățenia statului respectiv; ...
 e) a dobândit un drept de muncă ori este înscris într-o instituție privată sau publică cu scopul principal de a urma studii, inclusiv de formare profesională. ... (2) Cetățeanul român posesor al unui certificat de înregistrare ori al unui document care atestă rezidența într-un stat membru al Uniunii Europene, al Spațiului Economic European sau în Confederația Elvețiană, eliberat de autoritățile competente dintr-un stat membru al Uniunii Europene, al Spațiului Economic European sau din Confederația Elvețiană, poate solicita eliberarea unui pașaport simplu electronic ori a unui pașaport simplu temporar cu menționarea țării de domiciliu în acel stat.
 Alin. (2) al art. 34 a fost modificat de pct. 22 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(3) În cazul solicitării unui pașaport simplu electronic ori a unui pașaport simplu temporar cu menționarea țării de domiciliu, cererea se depune personal la serviciul public comunitar pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple, în a cărui rază teritorială a avut ultimul domiciliu sau, după caz, reședința, iar, în străinătate, la misiunile diplomatice sau la oficiile consulare ale României. În situațiile prevăzute la art. 15 alin. (3) și (4), cererile pentru eliberarea pașaportului simplu electronic, respectiv a pașaportului simplu temporar cu menționarea țării de domiciliu pot fi depuse la cel mai apropiat serviciu public comunitar pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple.
 Alin. (3) al art. 34 a fost modificat de pct. 22 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(4) Cererile pentru eliberarea pașaportului simplu electronic cu menționarea țării de domiciliu se soluționează de serviciile publice comunitare pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple.
 Alin. (4) al art. 34 a fost modificat de pct. 22 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(5) Cererile pentru eliberarea pașaportului simplu temporar cu menționarea țării de domiciliu se soluționează, după caz, de serviciile publice comunitare pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple sau de misiunile diplomatice ori oficiile consulare ale României.(6) Cetățeanul român care și-a stabilit domiciliul în străinătate are obligația ca, la înmânarea pașaportului simplu electronic ori a unui pașaport simplu temporar cu menționarea țării de domiciliu, să predea actul de identitate care atestă existența domiciliului în România, emis de autoritățile române.
 Alin. (6) al art. 34 a fost modificat de pct. 22 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(7) Actele necesare, procedura, condițiile și termenele de soluționare a cererilor privind eliberarea pașapoartelor cu menționarea țării de domiciliu se stabilesc prin normele metodologice de aplicare a prezentei legi.
 Art. 34 a fost modificat de pct. 25 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 (1) Cetățeanului român care a împlinit vârsta de 18 ani și minorului căsătorit cu respectarea legii, care și-au stabilit domiciliul în România, li se anulează mențiunea privind stabilirea domiciliului în străinătate sau, după caz, pașapoartele prevăzute la art. 34 și li se eliberează carte de identitate, în condițiile legii.
 Alin. (1) al art. 36 a fost modificat de pct. 26 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.(2) Cetățeanul român care are domiciliul în străinătate și a fost returnat în baza unui acord de readmisie sau, după caz, a fost expulzat de pe teritoriul statului de domiciliu are obligația ca, în termen de 15 zile de la data intrării în România, să declare autorităților competente locul unde și-a stabilit domiciliul, în condițiile legii.
 Minorul își stabilește domiciliul în străinătate sau, după caz, în România, în condițiile Legii nr. 287/2009 privind Codul civil, republicată, cu modificările ulterioare, și ale altor legi speciale care cuprind reglementări în această materie.
 Secţiunea a 3-a Limitarea exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate
 b) cu privire la persoana a cărei prezență pe teritoriul unui stat, prin activitatea pe care o desfășoară sau ar urma să o desfășoare, ar aduce atingere grava intereselor României sau, după caz, relațiilor bilaterale dintre România și acel stat. ...
 Alin. (1) al art. 39 a fost abrogat de pct. 2 al art. I din LEGEA nr. 206 din 11 noiembrie 2010, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 767 din 17 noiembrie 2010.(2) În situația prevăzută la art. 38 lit. b), măsura se dispune, la solicitarea instituției cu competențe în domeniul apărării, ordinii publice sau siguranței naționale care deține date ori informații cu privire la activitatea pe care persoană o desfășoară sau urmează să o desfășoare în străinătate, de către tribunalul în a cărui rază teritorială se află domiciliul acestei persoane, iar când aceasta are domiciliul în străinătate, de către Tribunalul București.
 Alin. (2) al art. 39 a revenit la forma inițială prin respingerea ORDONANȚEI DE URGENȚĂ nr. 126 din 5 noiembrie 2007, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 760 din 9 noiembrie 2007 de către LEGEA nr. 115 din 16 mai 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 384 din 21 mai 2008.(3) În cazul prevăzut la alin. (2), instanța se pronunță, prin hotărâre, în termen de 5 zile de la primirea solicitării autorităților competente și comunică hotărârea părților, Direcției Generale de Pașapoarte, Inspectoratului General al Poliției de Frontieră, precum și serviciului public comunitar pentru eliberarea și evidența pașapoartelor simple, competent să elibereze pașaportul simplu persoanei împotriva căreia a fost dispusă măsura.
 Alin. (3) al art. 39 a fost modificat de pct. 3 al art. I din LEGEA nr. 206 din 11 noiembrie 2010, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 767 din 17 noiembrie 2010.(4) Hotărârea prevăzută la alin. (3) este supusă apelului, în termen de 5 zile de la comunicare, la curtea de apel competenta teritorial. Instanța se pronunță în termen de 3 zile de la data primirii cererii.(5) Hotărârea curții de apel este supusă recursului, termenul de recurs, precum și cel de judecata fiind cele prevăzute la alin. (4).(6) Exercitarea cailor de atac prevăzute la alin. (4) și (5) nu suspenda executarea hotărârii instanței.(7) Prezenta procurorului la toate ședințele de judecata este obligatorie.(8) Abrogat.
 Alin. (8) al art. 39 a fost abrogat de pct. 28 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.
 Exercitarea de către o persoana a dreptului la libera circulație în străinătate se suspenda numai în următoarele situații:
 a) este inculpată într-o cauză penală și a fost dispusă, în condițiile Legii nr. 135/2010 privind Codul de procedură penală, cu modificările și completările ulterioare, instituirea unei măsuri preventive, cu impunerea, după caz, a obligației de a nu părăsi o anumită limită teritorială, fixată de organul judiciar, decât cu încuviințarea prealabilă a acestuia;
 (la 20-07-2018, Litera a) din Articolul 40 , Sectiunea a 3-a , Capitolul III a fost modificată de Punctul 20, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) ...
 b) a fost condamnată și are de executat o pedeapsa privativă de libertate; ...
 c) este internată într-un centru educativ sau într-un centru de detenție;
 d) nu a respectat măsura restrângerii exercitării dreptului la libera circulație în străinătate, dispusă în condițiile prezentei legi. ...
 (1) În vederea punerii în executare de către autoritățile competente a măsurii de suspendare a exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate, autoritățile care au dispus măsurile prevăzute la art. 40 lit. a)-c) au obligația de a le comunica autorităților competente să elibereze pașaportul, Direcției Generale de Pașapoarte, Inspectoratului General al Poliției Române și Inspectoratului General al Poliției de Frontieră.
 Alin. (1) al art. 41 a fost modificat de pct. 24 al art. I din LEGEA nr. 175 din 6 iunie 2013, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 343 din 11 iunie 2013.(2) Suspendarea exercitării dreptului la libera circulație în străinătate încetează de drept la data la care încetează măsura dispusă în oricare dintre situațiile prevăzute la art. 40 lit. a)-c). În cazul în care autoritățile competente dispun încetarea măsurii înainte de termenul stabilit inițial, au obligația de a comunica acest aspect structurilor competente să elibereze pașaportul, Direcției Generale de Pașapoarte, Inspectoratului General al Poliției Române și Inspectoratului General al Poliției de Frontieră.
 (la 20-07-2018, Alineatul (2) din Articolul 41 , Sectiunea a 3-a , Capitolul III a fost modificat de Punctul 21, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 )
 (1) În situația prevăzută la art. 40 lit. d), măsura se dispune, la solicitarea instituției cu competențe în domeniul apărării, ordinii publice sau siguranței naționale, prevăzută la art. 39 alin. (2), de către tribunalul în a cărui rază teritorială se află domiciliul persoanei împotriva căreia a fost instituită măsura suspendării exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate, iar când aceasta are domiciliul în străinătate, de către Tribunalul București, pentru o perioadă care nu poate depăși 3 ani. Prevederile art. 39 alin. (3)-(7) se aplică în mod corespunzător.
 Pe durata suspendării exercitării dreptului la libera circulație în străinătate cetățeanului român i se refuză temporar eliberarea documentelor de călătorie prevăzute la art. 6 alin. (1) de către autoritatea competentă să elibereze aceste documente, iar dacă i-au fost eliberate, îi sunt retrase de către autoritățile competente să pună în executare măsura.
 (1) La cererea persoanei împotriva căreia s-a dispus măsura prevăzută la art. 40, în condițiile art. 42, instanța de judecată care a instituit această măsură poate dispune suspendarea temporară a executării acesteia și înlocuirea acestei măsuri, pentru o perioadă limitată de timp, cu măsura restrângerii dreptului la liberă circulație, cu aplicarea corespunzătoare a prevederilor art. 39 alin. (3)-(7), în următoarele cazuri:
 a) persoana urmează să se deplaseze în străinătate pentru a urma un tratament medical care nu este posibil pe teritoriul României și fără de care viața sau sănătatea îi este pusă în mod grav în pericol, prezentând documente doveditoare în acest sens, emise sau avizate de autoritățile medicale române; ...
 b) în cazul decesului în străinătate al soțului sau al unei rude de până la gradul al IV-lea inclusiv; ...
 c) în alte situații obiective care necesită prezența temporară a persoanei pe teritoriul altui stat, fără de care interesele legitime ale acesteia sau ale altui cetățean ar fi în mod grav afectate. ... (2) În cazul în care instanța admite cererea prevăzută la alin. (1), prin hotărârea pe care o pronunță trebuie să stabilească perioada exactă, precum și statul/statele în care persoana poate călători.(3) Organele poliției de frontieră permit ieșirea din țară a persoanei prevăzute la alin. (1), în condițiile prevăzute la art. 28 alin. (2) și (3), dacă prezintă hotărârea instanței de judecată, rămasă definitivă și irevocabilă, prin care se suspendă temporar executarea măsurii prevăzute la art. 40.
 a) nerespectarea obligației de predare a pașapoartelor diplomatice*), în condițiile prevăzute la art. 11 alin. (1); ...
 b) nerespectarea de către titularii pașapoartelor diplomatice*) a obligației prevăzute la art. 11 alin. (2); ...
 c) folosirea pașapoartelor de serviciu*) în alte situații decât cele prevăzute la art. 14 alin. (1); ...
 d) nerespectarea de către titularii pașapoartelor de serviciu*) a obligației prevăzute la art. 14 alin. (2); ...
 e) nerespectarea de către titularii mai multor pașapoarte sau, după caz, de către persoanele prevăzute la art. 20 alin. (2) a obligației de a preda pașaportul simplu temporar, conform art. 17^2 alin. (2), sau, după caz, pașaportul simplu/pașaportul simplu electronic, conform art. 17^2 alin. (3);
 (la 20-07-2018, Litera e) din Articolul 46 , Capitolul IV a fost modificată de Punctul 22, Articolul I din LEGEA nr. 133 din 18 iunie 2018, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 508 din 20 iunie 2018 ) ...
 e^1) folosirea de către titular sau, după caz, de către persoanele prevăzute la art. 20 alin. (2) a pașapoartelor care au încetat să mai fie valabile conform art. 18 alin. (4);
 Lit. e^1) a art. 46 a fost introdusă de pct. 30 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 f) nerespectarea de către titularii pașapoartelor simple, pașapoartelor simple electronice sau ai pașapoartelor simple temporare a obligației prevăzute la art. 20 alin. (1);
 g) nerespectarea condiției privind păstrarea pașapoartelor simple, pașapoartelor simple electronice sau a pașapoartelor simple temporare ale minorilor care nu au împlinit vârsta de 14 ani de către părinți, reprezentanți legali sau însoțitori, prevăzută la art. 20 alin. (2);
 Lit. g) a art. 46 a fost modificată de pct. 29 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 h) reținerea pașaportului aparținând unei persoane, de către alte persoane decât cele autorizate, în condițiile art. 20 alin. (3); ...
 i) nerespectarea de către persoanele prevăzute la art. 20 alin. (1) și (2) a obligației prevăzute la alin. (4); ...
 j) nerespectarea obligației de a nu folosi pașaportul simplu, pașaportul simplu electronic sau pașaportul simplu temporar declarat furat ori pierdut, de către persoanele prevăzute la art. 27 alin. (2);
 Lit. j) a art. 46 a fost modificată de pct. 29 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 k) folosirea pașaportului simplu, pașaportului simplu electronic sau a pașaportului simplu temporar declarat furat ori pierdut, fără îndeplinirea condiției prevăzute la art. 27 alin. (3);
 Lit. k) a art. 46 a fost modificată de pct. 29 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 k^1) nerespectarea de către titular sau persoanele prevăzute la art. 20 alin. (2) a obligației prevăzute la art. 27 alin. (4);
 Lit. k^1) a art. 46 a fost introdusă de pct. 31 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 k^2) nerespectarea de către persoanele prevăzute la art. 20 alin. (5) a obligației de predare a pașaportului simplu, pașaportului simplu electronic sau a pașaportului simplu temporar în termen de 5 zile;
 Lit. k^2) a art. 46 a fost introdusă de pct. 31 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 k^3) nerespectarea de către persoanele prevăzute la art. 20 alin. (6) a obligației de a preda pașaportul simplu, pașaportul simplu electronic sau pașaportul simplu temporar autorităților prevăzute la art. 20 alin. (3);
 Lit. k^3) a art. 46 a fost introdusă de pct. 31 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 m) nerespectarea termenului prevăzut la art. 36 alin. (2) de către persoana returnată/expulzată de pe teritoriul statului unde își stabilise domiciliul;
 Lit. m) a art. 46 a fost modificată de pct. 29 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008. ...
 Lit. n) a art. 46 a fost modificată de pct. 5 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 96 din 29 noiembrie 2006, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 981 din 8 decembrie 2006. ...
 a) cu amendă de la 30 lei la 50 lei, cele prevăzute la lit. a), d), e), g) și i); ...
 b) cu amendă de la 50 lei la 100 lei, cele prevăzute la lit. b), c), f), j) și k); ...
 c) cu amendă de la 100 lei la 150 lei, cele prevăzute la lit. m) și n); ...
 e) cu amendă de la 300 lei la 500 lei, cele prevăzute la lit. e^1), h), k^1), k^2) și k^3). ...
 Alin. (1) al art. 47 a fost modificat de pct. 32 al art. I din ORDONANȚA DE URGENȚĂ nr. 207 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 831 din 10 decembrie 2008.(2) Sumele prevăzute la alin. (1) se vor actualiza prin hotărâre a Guvernului.
 Fapta persoanei prevăzute la art. 30 alin. (1) lit. d) de a fi lăsat minorul într-un alt stat, cu încălcarea obligațiilor prevăzute la art. 32 alin. (1) lit. c), e) și g), constituie infracțiune și se pedepsește cu închisoare de la 6 luni la 3 ani sau cu amendă.
 (1) Prezenta lege intră în vigoare la 6 luni de la data publicării în Monitorul Oficial al României, Partea I.(2) La data intrării în vigoare a prezentei legi se abrogă Ordonanța Guvernului nr. 65/1997 privind regimul pașapoartelor în România, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 226 din 30 august 1997, aprobată cu modificări prin Legea nr. 216/1998, cu modificările și completările ulterioare, precum și orice alte dispoziții contrare, cu următoarele excepții:
 a) Hotărârea Guvernului nr. 460/2001 privind punerea în circulație a noilor tipuri de pașapoarte românești, cu modificările ulterioare, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 272 din 25 mai 2001; ...
 b) Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 144/2001 privind îndeplinirea de către cetățenii români, la ieșirea din țară, a condițiilor de intrare în statele membre ale Uniunii Europene și în alte state, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 725 din 14 noiembrie 2001, aprobată și modificată prin Legea nr. 177/2002, cu completările ulterioare, și Ordinul ministrului de interne nr. 177/2001 pentru stabilirea cuantumului sumei minime în valută liber convertibilă pe care cetățenii români trebuie să o dețină la ieșirea din țară, când călătoresc în scopuri particulare în statele membre ale Uniunii Europene sau în alte state, publicat în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 759 din 28 noiembrie 2001, care se abrogă la data aderării României la Uniunea Europeană. ...


type: other

text:
En støtteerklæring (også kendt som hensigtserklæring, Letter of Comfort, Letter of Awareness mv.) er typisk en erklæring, hvori udstederen/underskriveren erklærer at ville støtte debitors forpligtelser over for kreditor.
 Støtteerklæringer anvendes ofte i stedet for kautionserklæringer eller som et surrogat for en kautionserklæring i tilfælde, hvor udstederen ønsker at undgå/lempe sin hæftelse. Et almindeligt eksempel på det er et moderselskab, som afgiver støtteerklæring til sikkerhed for et datterselskabs forpligtelser til en bank eller anden kredit-/långiver.
 Ny dom fra Retten i Næstved
 En dom afsagt af Retten i Næstved medio 2019, der omhandler fodboldklubben FC Vestsjælland, som blev erklæret konkurs i december 2015.
 Inden konkursen ønskede klubben at ansøge om en DBU klublicens for den kommende sæson, men det spændte klubbens budget ben for, da det fremgik heraf, at det var nødvendigt med en kapitaltilførsel på 13 mio. kr. DBU betingede udstedelse af klublicensen af, at der blev indsendt garanti for kapitaltilførslen, og da det ikke skete, blev klubbens ansøgning blev afslået.
 FC Vestsjælland klagede over afgørelsen og vedlagde i den forbindelse en støtteerklæring til fordel for DBU, som var undertegnet af to af klubbens ejere. Erklæringen havde følgende ordlyd: “[Ejer 1] forpligter sig til ubetinget at dække [klubben]s likviditetsbehov på op til kr. 13.000.000, jf. selskabets budget dateret den 10. marts 2015, enten som ansvarligt lån eller ved kapitalforhøjelse. Formålet hermed er at understøtte [klubben] økonomisk, i det omfang det er påkrævet for, at [klubben] kan betale sine kreditorer, og i øvrigt have den økonomi, der er nødvendig for at opretholde den DBU-licens, der til enhver tid er påkrævet indtil udløbet af licensperioden 2015/2016.”
 Støtteerklæringen indeholdt en enslydende erklæring fra Ejer 2, som dog begrænsede sin forpligtelse til 1,4 mio. kr.
 Ejerne indbetalte derefter i alt 5.888.200 kr. til FC Vestsjælland, men klubben gik efterfølgende konkurs. Spørgsmålet var herefter, om de to ejere var bundet af støtteerklæringen, og om den forpligtelse i så fald også kunne gøres gældende af konkursboet til opfyldelse af kreditorernes tab.
 På baggrund af erklæringens formulering konkluderede Retten i Næstved 10. maj 2019, , at ejerne havde givet et klart og ubetinget løfte. Retten traf derefter afgørelse om, at ejerne, grundet løftet og dets formulering, havde en generel forpligtelse over for klubben, selvom erklæringen var afgivet over for DBU i en specifik sammenhæng.
 Ejerne havde kun indbetalt en del af de 13 mio. kr., selvom konkursboet havde et likviditetsbehov, som klart oversteg det resterende beløb på 7.111.800 kr., hvorfor de havde misligholdt deres forpligtelse væsentligt over for klubben. De blev derfor dømt til at betale en samlet erstatning på 7.111.800 kr., hvoraf den ene ejers del dog var begrænset til 1.4 mio. kr.
 Svag eller stærk støtteerklæring
 Der sondres mellem svage og stærke støtteerklæringer. En svag støtteerklæring indeholder faktiske oplysninger, der ikke er juridisk bindende for udstederen, fx:
 “Vi står bag vores datterselskabers forretningspolitik”.
 En stærk støtteerklæring indeholder derimod et løfte til modtageren, som er bindende for udstederen, fx: “Vi forpligter os til at stille tilstrækkelige økonomiske midler til rådighed for...”.
 Højesteret tog tilbage i 1994 og 1998 stilling i to sager om fortolkning af støtteerklæringer. I begge sager var der tale om et moderselskab, som havde afgivet en erklæring til datterselskabets bank.
 I 1994 fastslog Højesteret, at moderselskabets erklæring om, at “vi om fornødent vil tilføre selskabet tilstrækkelige likvide midler til, at det til enhver tid er i stand til at opfylde sine forpligtelser over for banken” var udtryk for et klart og ubetinget løfte til banken, som forpligtede moderselskabet til at dække bankens tab. Dermed var der tale om en stærk støtteerklæring.
 Derimod mente Højesteret i sagen fra 1998 ikke, at en erklæring om “økonomisk at ville støtte G A/S med henblik på at selskabet vil være i stand til at opfylde sine forpligtelser over for banken” var et tilstrækkeligt klart og ubetinget løfte til banken. Højesteret vurderede, at der blot var tale om en svag støtteerklæring, der ikke forpligtede moderselskabet til at dække bankens tab.
 Støtteerklæringer er ikke en kautionsforpligtelse
 Støtteerklæringer behandles ikke som kautionserklæringer, fordi erklæringsudstederen ikke påtager sig en egentlig betalingsforpligtelse men alene en forpligtelse til at sikre, at debitor overholder sine forpligtelser.
 I en sag for Højesteret i 1999 behandlede man følgende meddelelse fra en bank til sælgers advokat i forbindelse med en virksomhedsoverdragelse: “Under henvisning til den foreliggende korrespondance ... skal vi (banken) herved bekræfte, at den aftalte kontante købesum i alt kr. 800.000 er stillet til købers rådighed. Beløbet kan overføres, når købekontrakterne er behørigt gennemgået af ... og køber og underskrevet af denne...”.
 Flertallet i landsretten havde fundet, at banken herved havde givet en indeståelse for at ville betale de 800.000 kr., idet erklæringen var udarbejdet under omstændigheder, hvor det måtte stå klart for banken, at man ønskede sikkerhed for købesummens betaling. Derudover bemærkede flertallet, at erklæringen allerede efter sin ordlyd var at betragte som en indeståelse for betaling fra bankens side, og den blev derfor dømt til at betale.
 En enstemmig Højesteret fandt derimod, at erklæringens formulering ikke udgjorde et tilsagn om, at købesummen ville blive betalt, hvorfor banken blev frifundet. Sagen viser, at formuleringen af erklæringen er uklar i forhold til udstederens hensigt.
 Ordlyden er afgørende – andre omstændigheder kommer i anden række
 Der kan være mange omstændigheder ved tilblivelsen af en støtteerklæring, der siger noget om udstederens hensigt med den. Det er dog i sidste ende formuleringen, som vejer tungest, hvilket blev understreget af Højesteret under afsigelsen af en dom i 2011: “Det følger af Højesterets praksis vedrørende støtteerklæringer, at det i første række er indholdet af den konkrete støtteerklæring, som er bestemmende for, i hvilket omfang en erklæringsgiver bliver forpligtet over for erklæringens adressat.”
 Højesterets udtalelse kan betragtes som en kritik af landsrettens begrundelse, idet landsretten først gennemgik de øvrige omstændigheder ved tilblivelsen af støtteerklæringen, for derefter at tage stilling til selve formuleringen.
 En støtteerklæring forpligter ikke over for enhver
 Højesteret slog i 2009 fast, at formuleringen af en støtteerklæring skal fortolkes indskrænkende i forhold til, hvem forpligtelsen er gældende over for.
 Erklæringen var i denne sag udstedt af et selskabs ejere med følgende ordlyd: “Selskabets bestyrelse og ejere vil sørge for den nødvendige kapital til selskabets fortsatte drift og fremadrettede udvikling” og “vil stille likviditet til rådighed i form af lån således, at selskabet samlet forventes at have den nødvendige likviditet til at kunne gennemføre de budgetterede aktiviteter for det kommende år.”
 Selskabet gik efterfølgende konkurs, og flere kreditorer anlagde sag mod ejerne for opfyldelse af deres forpligtelse efter erklæringen.
 For Højesteret var det imidlertid afgørende, at der var tale om generelle udsagn rettet til en ubestemt personkreds og ikke en indeståelse for opfyldelsen af selskabets forpligtelser over for kreditorerne. Ejerne blev derfor frifundet.
 Formulering af støtteerklæringer har stor betydning for retsvirkning
 Formuleringen af en støtteerklæring er afgørende for den efterfølgende retsvirkning, og den kan have konsekvenser i flere henseender; dels om erklæringen overhovedet er bindende, dels hvem udstederen er forpligtet overfor. Det er derfor vigtigt for banker, moderselskaber og andre udstedere at være varsomme ved formuleringen og modtagelsen af en støtteerklæring, da der kan ske fortolkning imod udstederens hensigt, hvis formuleringen er tilstrækkelig tvetydig. I situationer, hvor udstederen er i tvivl, skal der søges professionel rådgivning.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 30.6.2011
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 171/47
 BESLUIT VAN HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER
 Nr. 46/2011
 van 1 april 2011
 tot wijziging van bijlage XXI (Statistiek) bij de EER-overeenkomst
 HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER,
 Gezien de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, gewijzigd bij het Protocol tot aanpassing van de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, hierna „de Overeenkomst” genoemd, en met name artikel 98,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Bijlage XXI bij de Overeenkomst werd gewijzigd bij Besluit nr. 112/2010 van het Gemengd Comité van de EER van 1 oktober 2010 (1).
 (2)
 Verordening (EU) nr. 1090/2010 van het Europees Parlement en de Raad van 24 november 2010 tot wijziging van Richtlijn 2009/42/EG betreffende de statistiek van het zeevervoer van goederen en personen (2) moet in de Overeenkomst worden opgenomen.
 (3)
 Verordening (EU) nr. 1114/2010 van de Commissie van 1 december 2010 houdende vaststelling van nadere bepalingen voor de toepassing van Verordening (EG) nr. 2494/95 van de Raad met betrekking tot minimumnormen voor de kwaliteit van GICP-wegingen en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 2454/97 van de Commissie (3) moet in de Overeenkomst worden opgenomen.
 (4)
 De in de Overeenkomst opgenomen Verordening (EG) nr. 2454/97 van de Commissie (4) wordt bij Verordening (EU) nr. 1114/2010 met ingang van 1 januari 2012 ingetrokken en moet derhalve uit de Overeenkomst worden geschrapt,
 BESLUIT:
 Artikel 1
 Bijlage XXI bij de Overeenkomst wordt als volgt gewijzigd:
 1)
 In punt 7b (Richtlijn 2009/42/EG van het Europees Parlement en de Raad) wordt het volgende streepje toegevoegd:
 „—
 32010 R 1090: Verordening (EU) nr. 1090/2010 van het Europees Parlement en de Raad van 24 november 2010 (PB L 325 van 9.12.2010, blz. 1).”.
 2)
 De tekst van punt 19f (Verordening (EG) nr. 2454/97 van de Commissie) wordt met ingang van 1 januari 2012 vervangen door:
 „—
 32010 R 1114: Verordening (EU) nr. 1114/2010 van de Commissie van 1 december 2010 houdende vaststelling van nadere bepalingen voor de toepassing van Verordening (EG) nr. 2494/95 van de Raad met betrekking tot minimumnormen voor de kwaliteit van GICP-wegingen en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 2454/97 van de Commissie (PB L 316 van 2.12.2010, blz. 4).”.
 Artikel 2
 De in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie bekend te maken teksten in de IJslandse en de Noorse taal van de Verordeningen (EU) nr. 1090/2010 en (EU) nr. 1114/2010 zijn authentiek.
 Artikel 3
 Dit besluit treedt in werking op 2 april 2011, op voorwaarde dat alle in artikel 103, lid 1, van de Overeenkomst bedoelde kennisgevingen aan het Gemengd Comité van de EER hebben plaatsgevonden (5).
 Artikel 4
 Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Gedaan te Brussel, 1 april 2011.
 Voor het Gemengd Comité van de EER
 De waarnemend voorzitter
 Gianluca GRIPPA
 (1) PB L 332 van 16.12.2010, blz. 62.
 (2) PB L 325 van 9.12.2010, blz. 1.
 (3) PB L 316 van 2.12.2010, blz. 4.
 (4) PB L 340 van 11.12.1997, blz. 24.
 (5) Geen grondwettelijke vereisten aangegeven.