type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 52008PC0469
 Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus hülgetoodetega kauplemise kohta {SEK(2008) 2290} {SEK(2008) 2291} /* KOM/2008/0469 lõplik - COD 2008/0160 */
 [pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 23.7.2008KOM(2008) 469 lõplik2008/0160 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUShülgetoodetega kauplemise kohta(esitanud komisjon) {SEK(2008) 2290} {SEK(2008) 2291}SELETUSKIRI1. Ettepaneku taust( Ettepaneku põhjused ja eesmärgidEuroopa Parlamendi ja nõukogu käesoleva määruse eesmärk on keelata hülgetoodete turuleviimine, ühendusse importimine, transiidina läbi ühenduse vedamine ja ühendusest eksportimine. Kõnealuste toodetega kauplemine oleks siiski võimalik, kui täidetakse hüljeste tapmise ja nülgimise viisi ja meetoditega seotud teatavaid tingimusi. Ühtlasi kehtestatakse määrusega teabenõuded, mille eesmärk on tagada, et hülgetoodete puhul, millega kauplemine oleks võimalik erandina tavapäraselt kehtivatest keeldudest, oleks selgelt tõendatud, et need pärinevad nõutavatele tingimustele vastavast riigist või et hülged on tapetud ja nülitud isikute poolt, kes tegutsevad nende riikide jurisdiktsiooni all, kus täidetakse kõnealuseid tingimusi.Kõnealuse keeluga kavatsetakse asendada teatavates liikmesriikides hülgetoodete impordi, tootmise ja tarnimise keelustamiseks juba kehtestatud või kehtestada kavatsetavad erinevad meetmed, nii et ühenduses reguleeritaks nende toodetega kauplemist ühtlustatud tingimuste alusel. Ühtlasi on käesoleva määruse eelnõu eesmärk tagada, et väljaspool ühendust toodetud hülgetooteid ei saaks ühendusse importida, transiidina läbi ühenduse vedada ega ühendusest eksportida.Hülgetooteid imporditakse ühendusse ning nendega kaubeldakse ühenduse piires. On tõendeid, mis osutavad sellele, et suurem osa hülgetoodetest on pärit kolmandatest riikidest, kuigi mingil määral toodetakse neid ka ühenduses, kuna hülgeid tapetakse ja nülitakse Soomes ja Rootsis, kuid samas toodetakse hülgetooteid ka teistes liikmesriikides, nagu Ühendkuningriik (Šotimaa), kasutades muudest riikidest pärit hülgenahku.Juba aastaid on paljud avalikkuse esindajad väljendanud muret hüljeste tapmise ja nülgimise pärast loomade heaolu aspektist vaadatuna ning selliste toodetega kauplemise pärast, mis võivad olla valmistatud hüljestest, kelle tapmisel ja nülgimisel ei ole ära hoitud asjatut valu, stressi ja muid kannatusi, mida hülged kui aistimisvõimelised olendid on võimelised tundma. Seda muret on väljendatud eetilistel põhjustel. Komisjon on viimaste aastate jooksul saanud palju kirju ja kaebusi, milles kodanikud on väljendanud sügavat pahameelt ja vastumeelsust hülgetoodetega kauplemise vastu sellistel tingimustel.Kodanike murelike pöördumiste tulemusel on mitmed liikmesriigid võtnud vastu õigusaktid (või on neid vastu võtmas või läbi vaatamas), mille eesmärk on piirata hülgetoodete tootmisega seotud majandustegevust või see keelata. Liikmesriikide seadusandjad lahendavad probleemi erinevate meetmete abil, keelates vastavalt hüljestest või teatavatest hülgeliikidest saadud toodete impordi, tootmise, nendega kauplemise või nende turuleviimise. Üldsuse suurenev teadlikkus ja surve riikide seadusandjatele toovad liikmesriikides tõenäoliselt kaasa uusi seadusandlikke algatusi vastuseks ulatuslikule murele, mis on tekkinud eespool märgitud põhjustel.Kahes liikmesriigis juba kehtivad õigusaktid, millega piiratakse hülgetoodetega kauplemist.Kui teatavates liikmesriikides kehtivad (või hakkavad varsti kehtima) hülgetoodetega kauplemist piiravad eeskirjad, siis teistes liikmesriikides ei ole selles küsimuses kehtestatud mingeid erinõudeid, nii et ühenduses kehtivad üheaegselt liikmesriigiti või nende rühmiti erinevad kaubandustingimused. Selle tagajärjel on siseturg killustatud, kuna müüjad peavad kohandama oma kaubandustegevust liikmesriikides kehtivate erinevate sätetega.Euroopa Ühenduse asutamislepinguga ei sätestata konkreetset õiguslikku alust, mis võimaldaks ühendusel kehtestada õigusnorme eetikavaldkonnas. Kuna aga Euroopa Ühenduse asutamislepinguga volitatakse ühendust kehtestama õigusnorme teatavates valdkondades, tingimusel et asjaomase õigusliku aluse eritingimused on täidetud, siis pelgalt asjaolu, et ühenduse õigusakt põhineb eetilistel kaalutlustel, ei takista ühendusel seadusandlikke meetmeid võtmast. Sellega seoses tuleks märkida, et asutamisleping võimaldab ühendusel võtta meetmeid siseturu rajamiseks ja säilitamiseks, mis asutamislepingu artikli 14 kohaselt on sisepiirideta turg.Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikast järeldub, et kui liikmesriikide õigus- ja haldusnormide erinevused takistavad põhivabadusi ja mõjutavad seega otseselt siseturu toimimist, on ühenduse meetmed nende takistuste vältimiseks õigustatud. Sõltuvalt olukorrast võivad need meetmed sisaldada ajutist või lõplikku keeldu teatava toote või teatavate toodete turustamiseks[1].Hülgetooteid käsitlevad õigus- ja haldusnormid on liikmesriigiti erinevad. Kaks liikmesriiki on juba keelanud kõnealuste toodete turuleviimise ning kolmas on teatanud oma kavatsusest seda teha. Teistes liikmesriikides käib elav arutelu selliste õigusaktide vajalikkuse üle. Autorite sõnul on kõnealuste meetmete eesmärk peatada hülgetoodetega kauplemine peamiselt loomade heaoluga seotud eetilistel põhjustel. Need turuleviimise keelud soodustavad aga asjaomase turu ebaühtlast arengut ning on seega takistuseks kaupade vabale liikumisele.Võttes arvesse ka üldsuse kasvavat teadlikkust ja tundlikkust hülgetoodete saamisviisiga seotud eetilistes kaalutlustes, on tõenäoline, et takistusi kõnealuste kaupade vabale liikumisele tekib veelgi, kui liikmesriikides võetakse vastu uued eeskirjad, mis kajastavad neid muresid.Seepärast on põhjendatud ühenduse seadusandlik tegevus asutamislepingu artikli 95 alusel seoses hülgetoodetega[2].Erinevate kehtivate keeldude ja/või muude piiravate meetmete ühtlustamine on kõige kergem ja lihtsam tee tagada, et kui on täidetud teatavad tingimused, võetakse hülgetoodetega kauplemise puhul arvesse toodete saamiseks kütitavate hüljeste heaolu.Euroopa Kohus on tunnustanud loomade heaolu kaitset kui õigustatud avalikku huvi pakkuvat eesmärki[3].Euroopa Kohus on võtnud ka seisukoha, et kui on kindlaks tehtud, et õigusliku alusena asutamislepingu artiklile 95 tuginemise tingimused on täidetud, ei saa ühenduse seadusandjat takistada kõnealusele õiguslikule alusele toetumast põhjendusel, et rahvatervise kaitse on tehtavate valikute puhul otsustav tegur[4].Eespool märgitud kohtupraktika koos lugemisel järeldub, et ühenduse seadusandjat ei saa takistada kõnealusele õiguslikule alusele toetumast põhjendusel, et loomade heaolu kaitse on tehtavate valikute puhul otsustav tegur.Niivõrd kui käeoleva määruse eelnõuga püütakse kehtestada ühetaolisi tingimusi, mille raames võib kaubelda hülgetoodetega erandina tavapäraselt kohaldatavatest keeldudest, aitab see igal juhul tagada nende kaupade vaba liikumist siseturul.Kuna suur osa ühenduses leiduvatest hülgetoodetest on pärit kolmandatest riikidest, tuleb koos kauplemiskeeluga kehtestada samasugune keeld nende kaupade ühendusse importimisele.Transiidi- ja ekspordikeeld peaks tagama ka selle, et hülgetooteid ei veeta läbi ühenduse ega toodeta ühenduses ekspordiks. Sellised lisakeelud muudaksid ühendusesisese kaubanduskeelu tõhusamaks, kuna on oht, et transiidiprotseduurile suunatud või väidetavalt ekspordiks toodetud hülgetooted võidakse pettuse teel tuua ühenduse turule.Niivõrd kui käesoleva määruse sätted mõjutavad hülgetoodetega kauplemist kolmandate riikidega rohkem kui ühendusesisese kaubanduskeelu säilitamiseks rangelt nõutav, tuleks seda käsitada ka rahvusvahelist kaubandust reguleeriva meetmena.Käesoleva määrusega kehtestatud mitmesugused keelud oleksid vastuseks üldsuse murele loomade heaolu pärast seoses sellega, et ühendusse võidakse tuua hülgetooteid, mis on saadud hüljestest, kelle tapmisel ja nülgimisel ei ole hoitud ära asjatut valu, stressi ja muid kannatusi.Kaubelda peaks siiski olema võimalik selliste hülgetoodetega, mille saamiseks kasutataks hüljeste tapmisel ja nülgimisel meetodeid, mis pakuvad mõistlikke tagatisi, et nende tapmisel ja nülgimisel ei ole põhjustatud asjatut valu, stressi ja muid kannatusi.Niimoodi kehtestatud reguleeriv raamistik tuleks seepärast kavandada nii, et see pakuks asjaomastele riikidele stiimuleid oma õigusaktide ja tavade ülevaatamiseks ja vajaduse korral parandamiseks meetodite osas, mida tuleb hüljeste tapmisel ja nülgimisel järgida.Traditsiooniliselt hülgejahiga tegelevate inuittide kogukondade põhilisi majanduslikke ja sotsiaalsed huve ei tohiks kahjustada. Seetõttu ei peaks käesoleva määrusega kehtestatud keelud hõlmama hülgetooteid, mis on saadud inuittide kogukondade traditsioonilisel hülgejahil elatuseks kütitud hüljestest.- Üldine taustHüljestest saadud toodetega kaubeldakse ühenduse piires ja väljaspool ühendust.Hülgeid tapetakse ja nülitakse ühenduse riikidest Soomes, Rootsis ja Ühendkuningriigis (Šotimaa) kas hülgetoodete valmistamiseks või kahjuritõrje eesmärgil. Väljaspool ühendust tapetakse ja nülitakse hülgeid samadel eesmärkidel Kanadas, Gröönimaal, Namiibias, Norras ja Venemaal.Ühendus on juba hulk aega tagasi vastu võtnud asjakohased õigusaktid, püüdes tagada, et jahipidamine nii ühenduse piires kui ka väljaspool ühendust ei seaks ohutu mitme hülgeliigi (vt allpool) kaitsestaatust.Lisaks kaitsestaatusega seotud murele on hüljeste ja hülgepoegade tapmiseks kasutatavad meetodid juba aastaid põhjustanud üldsuses, organisatsioonides ja teatavates liikmesriikides tõsist muret selle hirmu, valu, stressi ja muude kannatuste pärast, mida peavad tundma hülged ja hülgepojad.17. novembril 2006 võttis Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assamblee vastu soovituse hülgejahi kohta, kutsudes hülgejahiga tegelevaid liikmes- ja vaatlejariike üles muu hulgas „ keelama kõik julmad jahipidamismeetodid, mis ei garanteeri loomade silmapilkset surma ilma kannatusteta, ning keelustama loomade uimastamine selliste vahenditega nagu hakapik, löögirelvad ja püssid ”.26. septembril 2006 võttis Euroopa Parlament vastu deklaratsiooni, milles nõuti, et Euroopa Komisjon reguleeriks grööni ja põishüljestest saadavate toodete importi, eksporti ja nendega kauplemist, tagades samal ajal, et kõnealune reguleerimine ei mõjutaks inuittide traditsioonilist hülgejahti.16. märtsil 2007 võttis Belgia vastu seaduse, millega keelati hülgetoodete tootmine ja turuleviimine, Holland võttis vastu 4. juuli 2007. aasta dekreedi, millega muudeti taime- ja loomaliikide seadust (looma- ja taimeliikide nimetused), ning kaitsealuste looma- ja taimeliikide (erand) dekreeti seoses grööni ja põishüljestest saadavate toodetega kauplemise keelustamisega. Saksamaa kavatseb vastu võtta seaduse, millega keelatakse hülgetoodete import, töötlemine ja turuleviimine. Teiste liikmesriikide sarnased algatused ei ole edaspidi välistatud.- Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidTeataval määral järgitakse hülgetoodetega kauplemisel kehtivaid ühenduse õigusakte, mille ulatus ja põhjendus on siiski suurel määral erinevad.Nõukogu 28. märtsi 1983. aasta direktiiviga 83/129/EMÜ on keelatud teatavate hülgepoegade[5] nahkade ja neist valmistatud toodete[6] liikmesriikidesse importimine kaubanduslikul eesmärgil. Kõnealune direktiiv võeti vastu pärast mitmete uurimiste läbiviimist, mis olid tekitanud kahtlusi seoses grööni ja põishüljeste populatsiooni seisundiga ning eelkõige seoses mittetraditsioonilise jahipidamise mõjuga põishüljeste kaitsmisele ja populatsiooni seisundile. Kuna inuittide traditsioonilisel jahipidamisel ei kahjustata hülgepoegi, siis ei kohaldata direktiivi nende toodete suhtes, mis saadakse sellise jahipidamisviisi tulemusel.Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiviga 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta)[7] on kaitstud kõik ühenduses esinevad hülgeliigid. Nagu kõigi muude kõnealuse direktiiviga hõlmatud liikide (ja elupaikade) puhul on ka ühenduses esinevate hülgeliikide puhul peamine eesmärk säilitada või taastada nende soodne kaitsestaatus.Selle eesmärgi saavutamiseks kavandatud meetmete ühe osana keelatakse kõnealuse direktiivi artikliga 15 kõigi mittevalikuliste vahendite kasutamine, mis võivad põhjustada selliste liikide kohalike populatsioonide kadumist või tekitada neile tõsiseid häireid. Keelatud püüdmis- ja tapmismeetodid ja -vahendid on loetletud VI lisa punktis a ning keelatud püüdmis- ja tapmisviisid transpordivahenditelt VI lisa punktis b.Kõnealuse direktiiviga on keelatud IV lisa punktis a loetletud liikide isendite tahtliku püüdmise või tapmise kõik viisid ning see hõlmab järgmisi hülgeliike: Monachus monachus ja Phoca hispida saimensis . Asjaomaste liikide kaitsestaatuse järelevalvet silmas pidades on kõnealuse direktiiviga nõutud, et liikmesriigid tagaksid samuti, et V lisas loetletud looduslike looma- ja taimeliikide isendite loodusest võtmine ja kasutamine (hõlmab kõiki ühenduses leiduvaid hülgeliike, mis ei ole loetletud VI lisas) oleks kooskõlas nende soodsa kaitsestaatuse säilitamisega. Sellised meetmed võivad hõlmata isendite loodusest võtmise meetodite sätestamist, jahieeskirjade kohaldamist isendite võtmiseks, võttes arvesse niisuguste populatsioonide kaitset, või isendite ostmise, müügi, müügiks pakkumise, müügiks hoidmise või müügiks transportimise sätestamist.Liikmesriigid on kohustatud esitama iga kuue aasta tagant aruande direktiivi 92/43/EMÜ raames võetud meetmete rakendamise kohta. Viimane aruandeperiood hõlmas ajavahemikku 2001–2006 ning aruandes esitati esimest korda teave kõigi kõnealuse direktiiviga hõlmatud hülgeliikide kaitsestaatuse kohta.Nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 338/97 (looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel)[8] on ühenduses rakendatud ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsioon (CITES). Kõnealuse määruse (ja CITESi) eesmärk on tagada looduslike looma- ja taimeliikide kaitse, reguleerides nendega kauplemist. CITESi ja kõnealuse määruse kohaselt võib kauplemine aset leida ainult juhul, kui see ei ohusta asjaomase liigi säilimist. Mitmed loivaliste liigid on loetletud kas CITESi I või II liites ning kõnealuse määruse vastavates lisades A ja B. Käesolev määruse eelnõu hõlmab ainult ühte liiki, aafrika merikaru ( Arctocephalus pusillius pusillus ), mis on praegu loetletud ka CITESi II liites.Kokkuvõtteks võib öelda, et kehtivate õigusaktide eesmärk on liikide kaitse ning nende õigusaktide tegelik rakendamine sõltub teataval määral (vähemalt direktiivi 92/43/EMÜ osas) asjaomaste liikide kaitsestaatuse arengust. Mingil juhul ei keela need kõigi hülgeliikidega seotud kogu ärilist tegevust, mida taotletakse käesoleva määrusega, ega ole need suunatud hüljeste tapmise ja nülgimise konkreetsete meetodite vastu loomade heaolu aspektist.- Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaLoomade heaolu kaitse on õiguspärane eesmärk, mida ühendus võib järgida üldsuse huvides, kui ta teostab talle Euroopa Ühenduse asutamislepinguga antud seadusandlikku võimu[9]. Loomade heaolu kaalutlusi on ühenduse seadusandlikus tegevuses arvesse võetud mitmes valdkonnas. Teatavates valdkondades, nagu siseturg, peavad Euroopa institutsioonid seadusandlikus tegevuses pöörama täit tähelepanu loomade heaolu nõuetele[10].Aastateks 20062010 kehtestatud, loomade kaitset ja heaolu käsitleva ühenduse tegevuskava[11] keskmes on samuti loomade heaolu. See tegevuskava kajastab EÜ asutamislepingule lisatud protokolli loomade kaitse ja heaolu kohta, milles määratletakse loomi kui aistimisvõimelisi olendeid. Tegevuskava vastuvõtmise ajal sõlmitud kokkuleppe kohaselt ja selleks, et toetada avaliku ja erasektori poolt ühenduses vastu võetud loomade heaolu standardite ühtlustamist, on komisjon algatanud teostatavuse uuringu, et luua loomade kaitse ja heaolu Euroopa keskus. Euroopa keskust võiks arendada viisil, mis aitaks ühendust ja liikmesriike loomade heaoluga seotud küsimuste haldamisel nii ühenduse kui rahvusvahelisel tasandil. Kui selline keskus luuakse, võiks see näiteks abistada komisjoni tähistamis- ja märgistamisnõuete rakendamisel, mille põhijooned pannakse paika käesoleva määrusega.Käesolev ettepanek ei ole vastuolus muude kehtivate ühenduse õigusaktidega (vt eespool): see ettepanek keskendub loomade heaolu kaalutlustele, samas kui kehtivates õigusaktides on silmas peetud kaitse-eesmärke ning niivõrd, kuivõrd käesoleva määrusega kehtestataks rangemad sätted kaubanduse suhtes, võiks see toimuda probleemideta, kuna olemasolevates ühenduse õigusaktides on sätestatud vaid miinimumnõuded. Seevastu, kui hülgetoodetega kauplemist lubataks erandi alusel, oleks vaja tagada, et kehtivate ühenduse õigusaktide alusel kehtestatud erikorda kohaldatakse jätkuvalt.Impordikeeld on vastavuses üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XX punktiga a, mille alusel on igal lepinguosalisel lubatud võtta või jõustada meetmeid, mis on vajalikud avaliku moraali kaitseks, tingimusel et neid meetmeid ei rakendata viisil, mis kujutaks endast meelevaldset või õigustamatut diskrimineerimist. Kavandatav määrus ei ole diskrimineeriv, kuna selles sätestatud eri keeldusid kohaldatakse nii ühendusesisese kauplemise kui ka impordi ja ekspordi suhtes.2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine( Konsulteerimine huvitatud isikutegaKonsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustusEuroopa Komisjon viis läbi internetipõhise avaliku arutelu, andes nii Euroopa kodanikele kui ka mittekodanikele võimaluse avaldada arvamust hülgejahi reguleerimise kohta ja seega osaleda vastava poliitika väljatöötamise protsessis. Üle kogu maailma saadi 73 153 vastust 160 riigi kodanikelt. Vastuste suur arv (lisaks umbes 1350 e-kirja) näitab, et hülgejaht on paljude kodanike jaoks väga oluline küsimus. Vastused näitasid üldist rahulolematust praeguste jahipidamistavadega, vähemalt seda, kuidas üldsus neid tajub. Peaaegu kõigis analüüsitud geograafilistes piirkondades pooldas suur enamus vastajatest keelustamist. Üle poole vastajatest oli pärit Ühendkuningriigist, USAst ja Kanadast.Lisaks organiseeris Euroopa Toiduohutusamet (EFSA) konsulteerimise sidusrühmadega oma töö raames, mida ta tegi hüljeste tapmise ja nülgimise loomade heaolu aspekti kohta teadusliku arvamuse kujundamiseks. Sidusrühmadel paluti avaldada arvamust EFSA töörühma ettevalmistatud aruande projektis esitatud andmete täielikkuse ja usaldusväärsuse kohta, et ükski tähtis teaduslik tõendusmaterjal ei jääks arvesse võtmata. Lisaks organiseeris Euroopa Komisjon õpikoja, kus osalesid nii eksperdid riikidest, kus tegeldakse hülgejahiga, kui ka loomade heaolu taotlevate valitsusväliste organisatsioonide, samuti karusnahakaupmeeste ja jahimeeste ühingute esindajad. Ürituse eesmärk oli saada tagasisidet riiklikest aruannetest (riiklikud jahikorraldussüsteemid) saadud faktilise teabe kohta, mis esitati komisjonile üldise hindamise raames. Samuti peeti kahepoolseid koosolekuid, milles osalesid sidusrühmade esindajad ning mis leidsid aset nii poliitilisel kui ka tehnilisel tasandil.Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmineKonsulteerimiste tulemused näitasid, et paljud vastanud olid põhimõtteliselt hülgeküttimise vastu, mis võib tuleneda teatavatest arusaamadest inimese ja looduse seoste kohta. Siiski näitasid tulemused ka seda, et mõnede vastajate puhul mõjutas hülgejahi vastuvõetavuse taset see, kuidas hülgejaht on korraldatud, milliseid moodusi kasutatakse ja mis põhjustel jahti peetakse.Käesolevas ettepanekus võetakse arvesse peetud konsultatsioonide tulemusi, kuna soovitakse reageerida murele, mida väljendati seoses selliste hülgetoodete ühenduse turule viimisega, sealhulgas ka import kolmandatest riikidest, mis on saadud hüljestest, kelle tapmisel ja nülgimisel ei hoitud ära asjatut valu, stressi ja muid kannatusi. Lisaks on ettepaneku üldine ülesehitus kavandatud nii, et see pakuks hülgeküttimisega tegelevatele riikidele stiimuleid hüljeste tapmise ja nülgimise meetodite parandamiseks.( Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineKomisjon tunnustas 16. jaanuari 2007. aasta vastuses Euroopa Parlamendile avalikkuse suurt muret hülgeküttimise pärast vaadatuna loomade heaolu aspektist. Kooskõlas kindla sooviga tagada loomade heaolu kõrged standardid võttis komisjon ülesandeks esitada täielik ja objektiivne hinnang hüljeste tapmise ja nülgimise loomade heaolu aspekti kohta ning selle tulemuste alusel esitada Euroopa Parlamendile võimalikud õigusloomealased ettepanekud, kui olukord seda tingib. Komisjon viis hindamise läbi eri elementide alusel, mille hulgas olid, näiteks ekspertiisi kasutamisest rääkides, Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) sõltumatu teaduslik seisukoht ning mõju hindamise protsessi toetamiseks tellitud uuring.Vastuseks komisjoni 2007. aasta mai nõudmisele võttis EFSA 6. detsembril 2007 vastu sõltumatu teadusliku seisukoha hüljeste tapmise ja nülgimise meetodite loomade heaolu aspekti kohta[12].EFSA järeldas et „hülgeid on võimalik tappa kiiresti ja tõhusalt, ilma neile asjatut valu ja stressi põhjustamata . Siiski esitas toimkond tõendeid, et praktikas ei kasutata alati tõhusat ja humaanset tapmisviisi”.EFSA ei võta selget seisukohta hüljeste tapmiseks ja nülgimiseks praegu kasutatavate meetodite suhtes. Pigem kehtestab ta hulga kriteeriume hülgejahil rakendatavate erinevate meetodite sobivuse hindamiseks.Arvestades selgete, vastastikuste teaduslike eksperdihinnangute aluseks olnud andmete nappust, on EFSA riskianalüüs läbi viidud kvalitatiivsel viisil. Siiski käsitatakse üldjäreldusi ja soovitusi piisavalt kindlana, et teavitada neist poliitika väljatöötamises osalejaid.EFSA teaduslikule arvamusele tuginedes uuriti (komisjoni tellitud) uurimuses[13] hülgejahi eri viiside reguleerivat raamistikku ja nende haldamise tavasid.Anti hinnang mitme hülgejahiga tegeleva riigi asjaomastele õigusaktidele ja nende jõustamise sätetele nii Euroopa Ühenduses kui ka väljaspool ühendust ning tehti kindlaks parimad tavad. Kõnealuste hinnangute aluseks oli dokumentidel põhinev uurimistöö ja kogu konsulteerimisprotsessi vältel saadud teave, uurimisrühm ei külastanud kõiki hüljeste levikuala riike maailma eri paikades.Uuringus anti hinnang ka hülgetoodetega kauplemise keelustamise võimalikule mõjule ja muudele sotsiaalsetele ja majanduslikele aspektidele.( Mõju hindamineMõjuhinnangus võeti arvesse nii seadusandlike kui ka mitteseadusandlikke poliitikameetmeid. Analüüsiti ka poliitikameetmeid, mis ei ole otseselt seotud hülgejahi keelustamise süsteemiga, nagu ühenduse turule viimise ja/või impordi ja ekspordi täielik keelustamine, ning meetmeid, mida võib liigitada hülgejahi korraldamise süsteemi hea või halva tava alla.Hinnangu keskkonnamõõde piirdub mõjuga hüljeste heaolule, mida on siiski raske mõõta, kuna hüljeste tapmise meetodite tõhusus sõltub kasutatavatest meetoditest, tapjate oskustest ja keskkonnatingimustest. Majanduslik mõju piirdub mõjuga kaubandusele ja kohalikule majandusele nii nende riikide puhul, kus tegeldakse hülgejahiga, kui ka potentsiaalsete transiidi- ja töötlemisriikide puhul, samas sotsiaalse mõõtme puhul käsitletakse peamiselt mõju inuittide kogukonna tingimustele.Hülgetoodete ühenduse turule viimise täielikul keelustamisel on hinnangu kohaselt majanduslikult väike mõju ühenduse liikmesriikidele. Sellisel juhul eeldatakse siiski, et hülgenahkade ja muude hülgetoodete ümberlaadimine ning hülgenahkade import edasise töötlemise ja ekspordi eesmärgil võib jätkuda. Hinnangu kohaselt on kõnealune mõju veidi suurem ühendusse mittekuuluvate levikuala riikide puhul. Seda põhjustab asjaolu, et neis ühendusse mittekuuluvates riikides kütitakse rohkem hülgeid kui ühendusse kuuluvates levikuala riikides ning ühenduse turg on nende jaoks, välja arvatud Venemaa jaoks, üsna tähtis. Kõnealune variant jätaks ka tarbija ilma võimalusest osta ühendusest hülgetooteid.Impordi ja ekspordi täielikul keelustamisel oleks ühenduse liikmesriikidele keskmine majanduslik mõju, ehkki Soome ja Saksamaa puhul oleksid mõjud tunduvad, kui selline keeld hõlmaks ka transiitkaubandust. Mõjud oleksid veidi suuremad ühendusse mittekuuluvate levikuala riikide jaoks. Seda põhjustab samuti asjaolu, et ühendusse mittekuuluvates riikides kütitakse rohkem hülgeid kui ühendusse kuuluvates levikuala riikides ning ühenduse turg on nende jaoks, välja arvatud Venemaa jaoks, üsna tähtis. Kui keeldu siiski laiendatakse transiitkaubandusele, kannatab eriti Kanada, kui kõnealust kauplemist ei suunata ümber, Saksamaa ja Soome asemel ühendust välja (näiteks Norrasse). Seega võib Norra tegelikult tugevdada oma positsiooni transiitkaubanduses. Tarbijad saaksid ainult väga piiratud valiku hülgetoodetest, mis on saadud ühenduses kütitud hülgeliikidest ning mida pakutakse müügiks ainult kohalikul turul.Taani ja Itaalia on konkurentsitult suurimad hülge toorkarusnaha importijad edasiseks töötlemiseks ja müügiks ühenduse turul ning seetõttu mõjutaks selline reguleerimine ka neid. Taani impordib toornahku Kanadast ja Gröönimaalt (neid ei loeta transiitkaubaks), Itaalia impordib toorkarusnahku Venemaalt, Soomest ja Ühendkuningriigist (Šotimaalt). Kreekal on samuti märkimisväärne toornahakaubandus, kusjuures nahad pärinevad kahest viimati nimetatud levikuala riigist.Märgistamissüsteemist saadav kasu võiks hõlmata hinnatõusu tarbijaturul ning samal ajal hülgejahi maine üldist tõusu. Kui süsteem on vabatahtlik, siis võib see soodustada loomulikku iseeneslikku valikut nõuete täitmise kaudu ning seega hoida tasakaalu loomade heaolu, majandusliku ja sotsiaalse dimensiooni vahel, st et märgistamisnõuete järgijad saavad rohkem kasu, kui see neile maksma läheb, ning samas on võimalik suurendada ka hüljeste heaolu. Lisaks hinnatakse mõju suurimaks sel juhul, kui tegemist on laialt levinud rahvusvahelise märgistamissüsteemiga, mitte ainult ühenduses kasutatavaga.Võiks sõlmida kahe- ja mitmepoolseid kokkuleppeid ühenduse ja ühe või mitme levikualariigi vahel, mis võiks suurendada geograafilist piirkonda, mida ei hõlma ükski seadusandlik meede. Sellisel juhul oleks mõju sarnane piiratud keelu mõjuga, mis võimaldab kauplemist, kui hülgejaht vastab mõnedele kehtestatud nõuetele, mida käsitleti eespool.Võttes arvesse üldsuse, Euroopa Parlamendi ja liikmesriikide väljendatud muret loomade heaolu pärast, ei ole eraldiseisvad mitteseadusandlikud meetmed piisavad kõnealuse küsimuse lahendamiseks.EFSA teaduslik arvamus osutab selgelt sellele, et praktikas ei kasutata alati tõhusat ja humaanset tapmisviisi, samuti toetavad seda muud hindamise tulemused. Seepärast on põhjendatult alust kaaluda ettevaatusabinõude rakendamist, et tagada selliste toodete ühenduse turule juurdepääsu keelamine, mis võivad olla valmistatud hüljestest, kellele tapmisel ja nülgimisel tekitati asjatut valu, stressi ja muid kannatusi.Pelgalt hülgetoodete märgistamine ei ole alternatiiv nende toodetega kauplemise keelustamisele, kuna märgistamine leevendaks kodanike ja tarbijate eetilisi muresid loomade heaolu pärast vaid juhul ja siis, kui hülgejahiga tegelevates riikides kehtivad tapmis- ja nülgimismeetodid vastaksid käesolevas määruses sätestatud kriteeriumidele. Seepärast peaksid riikidel, kus tegeldakse hülgeküttimisega, olema stiimulid oma õigusaktide ja tavade kohandamiseks, mida on võimalik saavutada ainult kauplemise keelustamisega.3. Ettepaneku õiguslik külg- Kavandatud meetmete kokkuvõteEuroopa Parlamendi ja nõukogu käesoleva määruse ettepaneku eesmärk on keelata hülgetoodete turuleviimine, ühendusse importimine, transiidina läbi ühenduse vedamine ja ühendusest eksportimine. Kõnealuste toodetega kauplemine oleks siiski võimalik, kui on täidetud hüljeste tapmise ja nülgimise viisi ja meetoditega seotud teatavad tingimused. Ühtlasi kehtestatakse teabenõuded, mille eesmärk on tagada, et hülgetoodetel, millega kauplemine oleks võimalik erandina tavapäraselt kehtivatest keeldudest, oleks selgelt märgitud, et need on pärit eespool osutatud tingimustele vastavast riigist või et hülged on tapetud ja nülitud isikute poolt, kes tegutsevad nende riikide jurisdiktsiooni all, kus täidetakse kõnealuseid tingimusi.- Õiguslik alusKäesolev ettepanek põhineb EÜ asutamislepingu artiklitel 95 ja 133. Käesoleva ettepaneku koostamisel on komisjon võtnud asjakohasel viisil arvesse Euroopa Kohtu pretsedendiõigust, milles kohus sätestas artiklile 95 tuginemise tingimused[14].Kuna käesoleva ettepaneku eesmärk on keelata ka kõnealuste toodete import ühendusse väljastpoolt ühendust ja eksport ühendusest, on viide artikli 133 sätetele samuti vajalik. Ettepanekul on kaks tahku, sest sellega taotletakse üheaegselt kaht eesmärki (ühendusesisese kaubanduse keelamine ning impordi ja ekspordi keelamine), mis on omavahel lahutamatult seotud, ilma et kumbki oleks teise suhtes teisejärguline või kaudne.Ühenduse õigusaktide vastuvõtmiseks kehtestatud menetlused vastavalt EÜ asutamislepingu artiklitele 95 ja 133 ei ole üksteisega vastuolus.- Subsidiaarsuse põhimõteKõnealuse ettepaneku eesmärk on ühtlustada hülgetoodetega kauplemist käsitlevaid õigusakte. Liikmesriikide tasandil on ühtlustamine vajalik selleks, et kõrvaldada siseturu praegune killustatus, mis tuleneb erinevustest liikmesriikide kehtivates õigusaktides, millega reguleeritakse hülgetoodete kaubandust, importi, tootmist ja märgistamist, võttes samal ajal arvesse loomade heaolu kaalutlusi. Sellist eesmärki on võimalik saavutada üksnes ühenduse tasandil võetavate meetmetega, kuna riiklikke meetmeid, sealhulgas täielikku keelustamist, saab jõustada ainult siseturu osades.Samamoodi on otsus, mis käsitleb hülgetoodetega kauplemise võimalikku jätkamist erandina tavapäraselt kohaldatavatest keeldudest, parem vastu võtta ühenduse tasandil, kuna sellega tagatakse, et enne erandite lubamist peavad olema täidetud ühetaolised tingimused, ning et erandi saanud toodetega kauplemist reguleeritakse ühtlustatud eeskirjadega kogu siseturu ulatuses. Sama kehtib ka tähistamis- ja märgistamisnõuete kohta, mida kohaldatakse toodete suhtes, millele on tehtud erandid, kuna sama teemat käsitlevaid riiklikke õigusakte ei ole nende olemuse tõttu võimalik kohaldada kogu ühenduses ning need põhjustaksid turu killustatust.Seepärast on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.- Proportsionaalsuse põhimõte ja õigusakti valikEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.Pelgalt hülgetoodete märgistamine ei ole alternatiiv nende toodetega kauplemise keelustamisele, kuna märgistamine leevendaks kodanike ja tarbijate eetilisi muresid loomade heaolu pärast vaid juhul ja siis, hülgejahiga tegelevates riikides kehtivad tapmis- ja nülgimismeetodid vastaksid käesolevas määruses sätestatud kriteeriumidele. Seepärast peaksid riikidel, kus tegeldakse hülgeküttimisega, olema stiimulid oma õigusaktide ja tavade kohandamiseks, mida on võimalik saavutada ainult kauplemise keelustamisega.Sellises olukorras on keelustamine koos võimalusega teha erandeid kõige vähem koormav meede, mida võtta soovitud eesmärgi edukaks saavutamiseks.Tuleks sätestada asjakohased nõuded, et tagada, et käesoleva määruse alusel on võimalik nõuetekohaselt jõustada erandeid kehtivatest kauplemiskeeldudest. Seepärast tuleks ette näha sätted nii sertifitseerimiskavade kui ka märgistamise ja tähistamise kohta. Sertifitseerimiskavad peaksid tagama, et hülgetoode puhul on tõendatud, et need on saadud hüljestest, kes on tapetud ja nülitud asjakohaste, tõhusalt jõustatud nõuete kohaselt, ning et hüljeste tapmisel ja nülgimisel ei põhjustatud asjatut valu, stressi ja muid kannatusi.Kõik käesoleva määruse rakendamiseks komisjoni poolt võetud meetmed on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega.- Õigusakti valikKavandatud õigusakt: määrus.Määruse eeliseks on selle üldine ja ühetaoline kohaldamine, see on tervikuna siduv ja samal päeval vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides ilma täiendava halduskoormuseta võtta vastu ülevõtmiseks vajalik riiklik õigusakt.Muud vahendid ei oleks piisavad. Direktiivi puhul on vaja riiklikke rakendusmeetmeid ja sellega suureneb rakendamisel kõrvalekallete tekkimise oht. Keelu jõustamise kohustus on liikmesriikidel, samas säilib neil õigus valida, kuidas tagada, et hülgetooteid enam turule ei viida, impordita ega ekspordita, samuti jääb neile õigus töötada välja keelu jõustamise meetodid. Samuti on vaja tagada tavapäraselt kohaldatavatest kauplemiskeeldudest tehtavate erandite ühetaoline kohaldamine.4. Mõju eelarveleEttepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.5. Lisateave- LihtsustamineEttepanek ei hõlma lihtsustamiselemente, kuna ei käsitle kehtivaid õigusakte.Seoses määrusega nr 338/97 on asjakohane märkida, et ei oleks kohane eemaldada kõnealusest määrusest hülgeliike, mida see praegu hõlmab, kuna sellised otsused on tihedasti seotud otsustega, mida teevad looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES) juhtorganid. (Ehkki ühendus ei ole CITESi osapool, väljendab määrus nr 338/97 selgelt taotlust rakendada kõnealust konventsiooni ühenduses.)Vt ka allpool seoses nn hülgepoegade direktiiviga 83/129/EMÜ.- Kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamineKäesoleva ettepaneku vastuvõtmine ei põhjusta kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamist, kuna viimased kas hõlmavad muid elemente või põhinevad erinevatel alustel ja püüavad leevendada erinevaid muresid ja on seotud asjaomaste hülgeliikide kaitsestaatusega.Vaadeldes täpsemalt nn hülgepoegade direktiivi 83/129/EMÜ (muudetud kujul), on selge, et käesolev määrus kujutab endast keeldu importida direktiiviga hõlmatud konkreetseid tooteid kaubanduslikul eesmärgil. Kõnealust direktiivi ei tohi see siiski mõjutada, kuna käesolevas määruses kaalutakse võimalust jätkata kauplemist erandina tavapäraselt kohaldatavatest keeldudest. Juhul kui selliseid erandeid lubatakse, on vaja tagada, et direktiivi 83/129 kaitsealased eesmärgid oleksid ikkagi täidetud, mis omakorda eeldab, et sellega kehtestatud impordikeeldu kohaldatakse jätkuvalt. Seetõttu ei oleks direktiivi 83/129 EMÜ kehtetuks tunnistamine asjakohane.- Läbivaatamis-/muutmis-/aegumisklauselEttepanek ei sisalda ühtegi nendest klauslitest.- UuestisõnastamineEttepanek ei hõlma uuestisõnastamist.- VastavustabelEi kohaldata, kuna vastavustabel on nõutav üksnes direktiivi puhul.- Euroopa Majanduspiirkond (EMP)Kavandatud õigusakt käsitleb Euroopa Majanduspiirkonnaga seotud küsimust, mistõttu tuleks seda laiendada Euroopa Majanduspiirkonnale.2008/0160 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUShülgetoodetega kauplemise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 95 ja 133,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[15],võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[16],toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[17]ning arvestades järgmist:(1) Hülged on loomad, kes on võimelised tundma valu, stressi ja muid kannatusi.(2) Hülgeid kütitakse ühenduses ja väljaspool ühendust ning neid kasutatakse selliste toodete ja artiklite saamiseks nagu liha, õli, rasv, karusnahk ja sellest valmistatud tooted, mida müüakse eri turgudel, sealhulgas ühenduses.(3) Hülgejaht on tekitanud tõsist muret loomade heaolu suhtes tundlikus üldsuses, valitsustes ning Euroopa Parlamendis, kuna on tõendeid, et hüljeste tapmisel ja nülgimisel ei hoita ära valu, stressi ja muid kannatusi, mida on võimalik vältida. Euroopa Toiduohutusamet esitas teaduslikus arvamuses hüljeste tapmise ja nülgimise loomade heaolu aspekti kohta järelduse, et hülgeid on võimalik tappa kiiresti ja tõhusalt, põhjustamata neile asjatut valu ja stressi, teatades samas, et tegelikult ei kasutata alati tõhusat ja humaanset tapmisviisi[18].(4) Vastusena murele hüljeste tapmise ja nülgimise pärast loomade heaolu aspektist on mitmed liikmesriigid vastu võtnud või kavatsevad vastu võtta õigusaktid, mille eesmärk on reguleerida hülgetoodetega kauplemist, keelustades nende impordi ja tootmise, samal ajal kui teistes liikmesriikides ei ole nende toodetega kauplemisel seatud mingeid piiranguid.(5) Liikmesriikide õigusaktides, millega reguleeritakse hülgetoodetega kauplemist, nende importi, tootmist ja turuleviimist, on seetõttu erinevusi. Need riiklike meetmete erinevused mõjutavad siseturu toimimist. Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed peaksid seepärast ühtlustama hülgetoodetega kauplemise eeskirju kõigis liikmesriikides.(6) Siseturu praeguse killustatuse kõrvaldamiseks on vaja kehtestada ühtlustatud eeskirjad, võttes samal ajal arvesse loomade heaolu kaalutlusi. Sellega seoses on asjakohane keelata hülgetoodete turuleviimine.(7) Suurem osa ühenduse hülgetoodetest on pärit kolmandatest riikidest. Selleks et ühendusesisene kaubanduskeeld oleks tõhusam, tuleb seda täiendada samade kaupade ühendusse toomise keeluga.(8) Transiidi- ja ekspordikeeld peaks tagama ka selle, et hülgetooteid ei veeta läbi ühenduse ega toodeta ühenduses ekspordiks. Sellised keelud muudaksid ühendusesisese kaubanduskeelu tõhusamaks, kuna on oht, et transiidiprotseduurile suunatud või väidetavalt ekspordiks toodetud hülgetooted võidakse pettuse teel tuua ühenduse turule.(9) Niivõrd kui käesoleva määruse sätted mõjutavad hülgetoodetega kauplemist kolmandate riikidega rohkem kui ühendusesisese kaubanduskeelu säilitamiseks rangelt nõutav, tuleks seda käsitada ka rahvusvahelist kaubandust reguleeriva meetmena.(10) Käesoleva määrusega kehtestatud mitmesugused keelud peaksid olema vastuseks üldsuse murele loomade heaolu pärast, et ühenduse turule tuuakse, sealhulgas täiendavalt impordina kolmandatest riikidest, hülgetooteid, mis on saadud hüljestest, kelle tapmisel ja nülgimisel ei hoitud ära asjatut valu, stressi ja muid kannatusi.(11) On siiski asjakohane näha ette võimalus teha erandeid hülgetoodete turustamise, ühendusse importimise ja ühendusest eksportimise üldisest keelust, niivõrd kui loomade heaolu kaalutlustele tuginevad asjakohased tingimused on täidetud. Selleks tuleks sätestata kriteeriumid, mille täitmine peaks tagama, et hüljeste tapmisel ja nülgimisel ei põhjustata neile asjatut valu, stressi ja muid kannatusi. Kõik sellised erandid tuleks teha ühenduse tasandil, nii et kogu ühenduses kohaldatakse nende erandite raames lubatud kauplemise suhtes ühetaolisi tingimusi ning et säilitatakse siseturu sujuv toimimine.(12) Hülgetooteid tuleks turule viia, importida, vedada transiidina või eksportida ainult juhul, kui need vastavad käesolevas määruses sätestatud asjakohastele tingimustele. Kui hülgetooteid viiakse turule, imporditakse või eksporditakse kooskõlas käesoleva määruse alusel tehtud erandiga, peavad need tooted vastama ühenduse oluliste asjakohaste õigusaktide nõuetele, sh vajaduse korral loomatervise ja toiduohutusega seotud õigusaktide nõuetele. Käesolev määrus ei peaks mõjutama Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1774/2002 (milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad)[19] kohaseid kohustusi, mis käsitlevad hülgetoodete kõrvaldamist inimeste ja loomade tervise kaitse huvides.(13) Enda ülalpidamiseks traditsiooniliselt hülgejahiga tegelevate inuittide kogukondade põhilisi majanduslikke ja sotsiaalsed huve ei tohiks kahjustada. Hülgejaht on inuittide ühiskonna liikmete kultuuri ja identiteedi lahutamatu osa. See on jahimehele ühtlasi nii tuluallikas kui ka elatusvahend. Seepärast ei peaks käesoleva määrusega kehtestatud keelud hõlmama hülgetooteid, mis on saadud inuittide kogukondade traditsioonilisel hülgejahil elatuseks kütitud hüljestest.(14) Tuleks sätestada asjakohased nõuded, et tagada, et käesoleva määruse alusel on võimalik nõuetekohaselt jõustada erandeid kehtivatest kauplemiskeeldudest. Seepärast tuleks ette näha sätted nii sertifitseerimiskavade kui ka märgistamise ja tähistamise kohta. Sertifitseerimiskavad peaksid tagama, et hülgetoodete puhul on tõendatud, et need on saadud hüljestest, kes on tapetud ja nülitud asjakohaste, tõhusalt jõustatud nõuete kohaselt, ning et hüljeste tapmisel ja nülgimisel ei põhjustatud asjatut valu, stressi ja muid kannatusi.(15) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[20].(16) Komisjonile tuleks eelkõige anda volitused võtta kõigi asjakohaste menetluste tagamiseks vajalikke meetmeid, et oleks võimalik esitada taotlusi käesolevas määruses sätestatud kaubanduskeeldudest erandite tegemiseks ja neid tõhusalt käsitleda ning tagada käesoleva määruse nende sätete nõuetekohane rakendamine, mis käsitlevad sertifitseerimiskavasid, märgistamist ja tähistamist. Kuna kõnealused meetmed on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, muu hulgas täiendada seda uute vähem oluliste sätete lisamisega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. Komisjonile tuleks anda ka volitused teha otsuseid, mis käsitlevad käesoleva määrusega kehtestatud kaubanduskeelust erandite tegemist, nende peatamist või tühistamist. Kuna kõnealused meetmed võetakse vastu selleks, et tagada käesolevas määruses sätestatud kava korraldamine ning kohaldada seda üksikjuhtudel, tuleb need meetmed vastu võtta otsuse 1999/468/EÜ artiklis 4 sätestatud korralduskomitee menetluse kohaselt.(17) Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse käesoleva määruse sätete rikkumiste korral, ja tagama eeskirjade rakendamise. Karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.(18) Liikmesriigid peaksid korrapäraselt esitama aruandeid meetmete kohta, mis on võetud käesoleva määruse jõustamiseks. Komisjon esitab nende aruannete põhjal Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse rakendamise kohta.(19) Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt takistuste kõrvaldamist siseturu toimimiselt, milleks ühtlustatakse siseriiklikke keeldusid seoses hülgetoodete kaubandusega ühenduse tasandil, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on seda hõlpsam saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Asutamislepingu artikli 133 kohaselt võib ühendus reguleerida rahvusvahelist kaubandust. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1SisuKäesoleva määrusega kehtestatakse ühtlustatud eeskirjad seoses hülgetoodete turuleviimise, ühendusse importimise, transiidina läbi ühenduse vedamise ja ühendusest eksportimisega.Artikkel 2MõistedKäesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:1. hüljes – I lisas loetletud liikidesse kuuluvate loivaliste isend;2. hülgetoode – kõik töödeldud või töötlemata tooted, mis on saadud hüljestest, sh liha, õli, rasv, toorkarusnahad ja karusnahad, pargitud või töödeldud, sh nelinurksete tükkide, risti vm kujul ühendatud karusnahad ning hülgekarusnahast valmistatud tooted;3. turuleviimine – toote viimine ühenduse turule, millega muudetakse see kas tasu eest või tasuta kättesaadavaks kolmandatele isikutele;4. import – kauba toomine ühenduse tolliterritooriumile, v.a import, mis on:i) juhuslikku laadi ningii) koosneb eranditult reisija või tema perekonna isiklikuks kasutamiseks ettenähtud kaubast;5. transiitvedu – kauba vedu ühest väljaspool ühendust asuvast punktist teise läbi ühenduse territooriumi kas ümberlaadimise, tolliladustamise, ümberjaotamisega või ilma nendeta või vahetades transpordivahendeid, kusjuures edasitoimetamise võivad katkestada üksnes sellisest liikluse vormist tingitud asjaolud;6. eksport – kauba väljaviimine ühenduse tolliterritooriumilt;7. erandi taotlejad – käesoleva määruse artikli 5 alusel erandit taotlevad riigid, sh liikmesriigid, kelle territooriumil või kelle jurisdiktsiooni all on tapetud ja nülitud hülged, millest on valmistatud hülgetooted; samuti riik, kelle jurisdiktsiooni alla kuuluvad isikud, kes tapavad ja nülivad hülgeid, juhul kui tapmine ja nülgimine toimub muu riigi territooriumil. Artikli 5 lõikes 5 osutatud rakendusmeetmete vastuvõtmisel võib komisjon otsustada kooskõlas käesoleva määruse eesmärkidega, kas ja millistel tingimustel tuleks sinna lisada peale riikide muid üksusi.Artikkel 3Keelud1. Hülgetoodete turuleviimine, ühendusse importimine, transiidina läbi ühenduse vedamine või ühendusest eksportimine on keelatud.2. Lõiget 1 ei kohaldata hülgetoodete suhtes, mis on saadud inuittide kogukondade traditsioonilisel hülgejahil elatuseks kütitud hüljestest.3. Komisjon võtab kõik lõike 2 rakendamiseks vajalikud meetmed, sh määrab kindlaks tõendusmaterjalid, mida on vaja kõnealuses lõikes osutatud hülgetoodete päritolu tõendamiseks.Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.Artikkel 4Turuleviimise, impordi-, transiidi- ja eksporditingimused1. Olenemata artikli 3 lõikest 1 on hülgetoodete turuleviimine, import, transiidina läbi ühenduse vedamine või eksport lubatud, kui on täidetud järgmised tingimused:1. need tooted on saadud hüljestest, kes on tapetud riigis (või isikute poolt), mille (või kelle) suhtes kohaldatakse piisavaid õigusnorme, millega tõhusalt tagatakse, et hüljeste tapmisel ja nülgimisel ei põhjustata asjatut valu, stressi ja muid kannatusi;2. asjaomased ametiasutused on tõhusalt jõustanud punktis a osutatud õiguslikud sätted või muud nõuded;3. on kehtestatud asjakohane kava, millega tagatakse, et hülgetoodete, sealhulgas hülgenahkade ja muu toormaterjali puhul, mis on saadud hülgetoodete tootmiseks kasutatud hüljestest, on tõendatud, et need on saadud hüljestest, kelle suhtes kohaldatakse punktides a ja b sätestatud tingimusi, ning4. punktides a, b ja c sätestatud tingimuste täitmist tõendab:i) sertifikaat jaii) etikett või märgistus, kui sertifikaadist ei piisa käesoleva määruse nõuetekohase jõustamise tagamiseks,kooskõlas artiklitega 6 ja 7.2. Liikmesriigid ei takista selliste hülgetoodete turuleviimist, importi või eksporti, mis vastavad käesoleva määruse nõuetele.Artikkel 5Erandid1. Erand võimaldatakse erandi taotlejatele, kes suudavad komisjonile tõendada, et artiklis 4 lõikes 1 sätestatud tingimused on täidetud.2. Komisjon hindab artikli 4 lõike 1 punktis a sätestatud tingimuste täitmist II lisas sätestatud kriteeriumide alusel.3. Lõike 1 kohaselt antud erandid peatatakse või tühistatakse, kui mõnd nimetatud lõikes osutatud tingimust enam ei täideta.4. Komisjon otsustab erandi andmise, selle peatamise või tühistamise vastavalt artikli 9 lõikes 2 osutatud korrale.5. Komisjon võtab käesoleva artikli rakendamiseks kõik vajalikud meetmed, nagu meetmed taotluste kohta, mis tuleb erandi saamiseks esitada komisjonile koos tõendusmaterjalidega. Seda tehes võtab komisjon arvesse eri maades valitsevaid eri tingimusi.Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.Artikkel 6Sertifikaadid1. Artikli 4 lõike 1 punkti d alapunktis i osutatud sertifikaat peab vastama järgmistele tingimustele:5. sellel esitatakse kogu oluline teave, mis on vajalik selleks, et tõendada asjaomase hülgetoote või asjaomaste hülgetoodete vastavust artikli 4 lõike 1 punktis c sätestatud tingimustele, ja6. selle kinnitab sõltumatu asutus või ametiasutus, kes tõendab selles esitatud teabe õigsust.2. Komisjon võtab käesoleva artikli rakendamiseks kõik vajalikud meetmed. Ta võib eelkõige määratleda, milline teave peab olema sertifikaadil ja milline tõendusmaterjal tuleb esitada, et tõendada lõike 1 punktis b sätestatud tingimuste täitmist.Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.Artikkel 7Tähistamine ja märgistamine1. Artikli 4 lõike 1 punkti d alapunktis ii osutatud etikett või märgistus kinnitatakse tootele arusaadavalt, kustumatult ja nähtavalt.2. Komisjon võtab käesoleva artikli rakendamiseks kõik vajalikud meetmed, näiteks meetmed, millega täpsustatakse tingimused, millele peab etikett või märgistus vastama, ja nende kinnitamise asjaolud. Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.Artikkel 8Lisade muudatusedKomisjon võib lisasid muuta. Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.Artikkel 9Komiteemenetlus1. Komisjoni abistab vastavalt nõukogu määruse (EMÜ) nr 338/97[21] artikli 18 lõikele 1 asutatud komitee.2. Käesolevale lõikele viitamise korral kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse kõnealuse otsuse artikli 8 sätteid.3. Käesolevale lõikele viitamise korral kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1–4 ja artiklit 7, võttes arvesse kõnealuse otsuse artikli 8 sätteid.Artikkel 10Karistused ja jõustamineLiikmesriigid kehtestavad eeskirjad karistuste kohta, mida rakendatakse käesoleva määruse rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende kohaldamise tagamiseks. Sätestatavad karistused on tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad asjakohastest sätetest komisjonile 31. detsembriks 200X ning annavad viivitamata teada nende edaspidistest muudatustest.Artikkel 11Aruanded1. Liikmesriigid saadavad komisjonil iga viie aasta tagant aruande, kirjeldades lühidalt käesoleva määruse jõustamiseks võetud meetmeid.2. Lõikes 1 osutatud aruannete põhjal esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta 12 kuu jooksul pärast asjaomase 5-aastase aruandeperioodi lõppu.Artikkel 12Jõustumine ja kohaldamineKäesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artiklid 3 ja 4 jõustuvad kuus kuud pärast käesoleva määruse jõustumist, välja arvatud juhul, kui artikli 3 lõikes 3, artikli 5 lõikes 5, artikli 6 lõikes 2 ja artikli 7 lõikes 2 osutatud rakendusmeetmed ei ole selleks kuupäevaks jõustunud, sel juhul kohaldatakse neid alates järgmisest päevast pärast kõnealuste rakendusmeetmete jõustumist.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistujaI LISAArtiklis 2 osutatud loivaliste liigid1. Arctocephalus pusillus pusillus;2. Callorhinus ursinus;3. Cystophora cristata;4. Erignathus barbatus;5. Eumetopias jubatus;6. Halichoerus grypus;7. Histrophoca fasciata;8. Odobenus rosmarus rosmarus;9. Odobenus rosmarus divergens;10. Pagophilus groenlandicus;11. Phoca largha;12. Phoca vitulina;13. Phoca vitulina richardii;14. Pusa caspica;15. Pusa hispida;16. Pusa sibirica;17. Zalophus californianus.II LISAArtikli 5 lõikes 2 osutatud õiguslike sätete või muude kehtivate nõuete hindamise kriteeriumid1. Loomade heaolu põhimõttedLoomade heaolu põhimõtted on määratletud kohaldatavates õigusaktides või muudes nõuetes.2. JahiriistadHüljeste tapmiseks kasutatavate relvade omadused on kindlaks määratud. Asjaomastes õigusaktides või muudes nõuetes on selgesõnaliselt sätestatud, milliseid relvi on lubatud kasutada hülgepoegade ning milliseid täiskasvanud hüljeste uimastamiseks ja/või tapmiseks.3. Tuimestamise ja surma tuvastamine vastavate seiremeetodite abilOn sätestatud erinõuded, mille kohaselt jahimees on kohustatud kasutama vastavaid seiremeetodeid, et enne veretustamise alustamist või järgmise hülge juurde siirdumist veenduda, et hüljes on pöördumatult uimastatud.4. Tuimestatud loomade veretustamineKõigi loomade puhul on nõutav veretustamine otsekohe pärast piisavat uimastamist, st enne järgmise looma uimastamise juurde asumist.5. JahitingimusedOn sätestatud nõuded, mille kohaselt tuleb tagada, et hülge ja/või jahimehe asend on piisavalt stabiilne ja et sihtmärk on hästi nähtav. Muud kõnealuse jahipidamise jaoks olulised asjaolud on samuti reguleeritud.6. Jahimeeste väljaõpeJahimehel peab olema teatav teadmiste ja oskuste tase hülgebioloogias, samuti jahipidamismeetodite ja kolmeastmelise protseduuri kohta, mille raames on nõutavad jahiriistade praktilise kasutamise oskused, nagu laskmistest. Nn kolmeastmeline protseduur on meetod, mis hõlmab tõhusat löömist/tulistamist, tõhusat seiret (pilgutamisrefleksi või kolju palpeerimise abil veendumine, et loom on pöördumatult uimastatud või surnud) ning tõhusat veretustamist ning tagab, et hüljes tapetakse ilma talle sellist valu, stressi ja kannatusi põhjustamata, mida saab vältida.7. Sõltumatu seireSätestatud on jahipidamise seire ja vaatlemise süsteem, mis tagab regulaarse järelevalve jahipidamise üle ja inspektorite sõltumatuse.8. kolmandate isikute võimalus teostada seiretJahi seire kolmandate isikute poolt on võimalik ning sellel on minimaalsed halduslikud või logistilised tõkked.9. AruandlusnõudedNii jahimeeste kui ka inspektorite jaoks on kehtestatud selged aruandlusnõuded, mis hõlmavad seda, kus ja millal loomi tapetakse ning milliseid relvi ja laskemoona kasutatakse. Aruanne peab hõlmama ka asjaomaseid keskkonnategureid.10. Sanktsioonid ja nõuetele vastavusJahi statistilised andmed, kohaldatavate nõuete rikkumise juhud ja kaasnevad jõustamismeetmed kogutakse kokku ja süstematiseeritakse. [pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][1] Euroopa Kohtu 14. detsembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-434/02 (Arnold André), punktid 34 ja 35.[2] Vt kohtuasi C-434/02, punktid 37, 38, 39 ja 41.[3] Vt liidetud kohtuasjad C-37/06 ja C-58/06 Viamex Agrar Handels et al , punkt 22.[4] Vt kohtuasi C-434/02, punkt 32.[5] Grööni hüljeste valgekarvalised pojad (whitecoats) ja põishüljeste pojad (blue-backs).[6] EÜT L 91, 9.4.1983, lk 30. Diretiivi on muudetud direkiitviga 89/370/EMÜ (ELT L 163, 14.6.1989, lk 37).[7] EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7. Direktiivi on viimati muudetud 20. novembri 2006. aasta direktiiviga 2006/105/EÜ, millega kohandatakse direktiive 73/239/EMÜ, 74/557/EMÜ ja 2002/83/EÜ keskkonna valdkonnas seoses Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisega (ELT L 363, 20.12.2006, lk 368).[8] EÜT L 61, 3.3.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 318/2008 (ELT L 95, 8.4.2008, lk 3).[9] Vt liidetud kohtuasjad C-37/06 ja C-58/06 Viamex Agrar Handels et al ., punkt 22.[10] Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud protokoll (nr 33) loomade kaitse ja heaolu kohta (EÜT C 340, 10.11.1997, lk 110). Kõnealune protokoll ise kajastab Euroopa Ühenduse asutamislepingu lõppaktile lisatud loomakaitse deklaratsiooni nr 24.[11] KOM(2006) 13 (lõplik), 23.1.2006.[12] EFSA Teataja (2007) 610, 1–122.[13] COWI „Hülgeliikidest saadud toodete keelustamise võimaliku mõju hinnang”, aprill 2008.[14] 10. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-491/01: British American Tobacco ja Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, punktid 60 ja 61; 14. detsembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-434/02: Arnold Andre [2004] ECR I-11825, punkt 34, ning 14. detsembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-210/03: Swedish Match [2004] ECR I-11893, punkt 33; 12. juuli 2005. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-154/04 ja C-155/04: Alliance for Natural Health [2006] ECR I-6451, punkt 32, ja 6. detsembri 2005. aasta kohtuasjas C-66/04 Ühendkuningriik versus Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu [2005] ECR I-10553, punkt 41.[15] ELT C , , lk. .[16] ELT C , , lk. .[17] ELT C , , lk. .[18] Loomatervishoiu ja loomade heaolu komisjoni teaduslik arvamus hüljeste tapmise ja nülgimise loomade heaolu aspekti kohta, teostatud komisjoni nõudel. EFSA Teataja (2007) 610, 1–122.[19] EÜT L 273, 10.10.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni 11. juuni 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 523/2008 (ELT L 153, 12.6.2008, lk 23).[20] EÜT L 184, 17.07.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).[21] EÜT L 61, 3.3.1997, lk 1.


text:
 Важна правна забележка
 |
 32001R2414
 Официален вестник n° L 327 , 12/12/2001 стр. 0001 - 0002 специално чешко издание глава 19 том 04 стр. 172 - 173 специално испанско издание глава 19 том 04 стр. 172 - 173 специално унгарско издание глава 19 том 04 стр. 172 - 173 специално литвийско издание глава 19 том 04 стр. 172 - 173 LV.ES глава 19 том 04 стр. 172 - 173 MT.ES глава 19 том 04 стр. 172 - 173 PL.ES глава 19 том 04 стр. 172 - 173 SK.ES глава 19 том 04 стр. 172 - 173 специално словенско издание глава 19 том 04 стр. 172 - 173
 20011207Регламент (ЕО) No 2414/2001 на Съветаот 7 декември 2001 годиназа изменение на Регламент (ЕО) No 539/2001 за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани се освободени от това изискванеСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, параграф 2, буква б), i) от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като има предвид, че:(1) Регламент (ЕИО) No 539/2001 [2] включва Румъния между третите страни, чиито граждани са освободени от изисквания за визи, но кандидатстването за освобождаване от визи за румънски граждани е условно и зависи от решение, което следва да се приеме на по-късен етап от Съвета. Това решение е основано на доклад, който Комисията трябваше да представи до Съвета до 30 юни 2001 г. най-късно и който следва да е придружен с препоръки, които биха били подходящи.(2) В своя доклад от 29 юни 2001 г. Комисията отбелязва безусловния напредък, постигнат от Румъния по отношение на незаконната имиграция от страната си, визовите проверки на границите си. Комисията също така определя задълженията, които Румъния е поела в тази област. Комисията заключава чрез препоръки до Съвета, че румънските граждани следва да бъдат освободени от изисквания за визи от 1 януари 2002 г.(3) За прилагане на визовото изключение за румънски граждани разпоредбите на Регламент (ЕО) No 539/2001, които съдържат предварителното запазване на изискванията за визи, следва да се заличат.(4) Съгласно член 1 от протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Ирландия и Обединеното кралство не участват в приемането на настоящия регламент. Следователно, без да се засяга член 4 от посочения протокол, разпоредбите на настоящия регламент не се прилагат за Ирландия или Обединеното кралство.(5) По отношение на Република Исландия и Кралство Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген в областта по член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май1999 г. относно определени условия по прилагането на Споразумението между Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоцииране на тези две държави при изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген [3],ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:Член 1Регламент (ЕО) No 539/2001 се изменя, както следва:1. Дванадесетото съображение се заменя със следното:"(12) Настоящият регламент предвижда пълно хармонизиране по отношение на трети страни, към чиито граждани има изискване за визи при преминаване на външните граници на държавите-членки и тези, чиито граждани са освободени от това изисквания."2. Член 1, параграф 2 се заменя със следното:"Граждани на трети страни, включени в приложение II, са освободени от изисквания за визи по параграф 1 за престой не повече от общо три месеца."3. Член 8 се заменя със следното:"Член 8Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности"4. Следното се заличава от приложение II:- звездичката срещу Румъния;- бележката под линия към член 8, параграф 2.Член 2Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.Съставено в Брюксел на 7 декември 2001 година.За СъветаПредседателM. Verwilghen[1] Становище от 29 ноември 2001 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[2] ОВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1.[3] ОВ L 176, 10.7.1999 г., стр. 31.--------------------------------------------------


type: caselaw

text:
 26.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/24
 Решение на Общия съд от 12 септември 2013 г. — Valeo Vision/Комисия
 (Дело T-457/11) (1)
 (Жалба за отмяна - Обща митническа тарифа - Класиране в Комбинираната номенклатура - Тарифна позиция - Липса на лично засягане - Нормативен акт, който включва мерки за изпълнение - Недопустимост)
 2013/C 313/46
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Valeo Vision (Bobigny, Франция) (представител: R. Ledru, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, B.-R. Killmann и L. Keppenne)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 603/2011 на Комисията от 20 юни 2011 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 163, стр. 10).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Осъжда Valeo Vision да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 298, 8.10.2011 г.


type: contracts

text:
 Anunţ juridic important
 |
 21995D0413(05)
 Jurnalul Oficial L 083 , 13/04/1995 p. 0046 - 0046 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 01 p. 242 - 242 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 01 p. 242 - 242 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 01 p. 242 - 242 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 01 p. 242 - 242 LV.ES capitol 11 volum 01 p. 242 - 242 MT.ES capitol 11 volum 01 p. 242 - 242 PL.ES capitol 11 volum 01 p. 242 - 242 SK.ES capitol 11 volum 01 p. 242 - 242 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 01 p. 242 - 242
 Decizia nr. 15/95 a Comitetului mixt al SEEdin 24 februarie 1995de modificare a anexei II (Norme tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul SEECOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare "acordul", în special articolul 98,întrucât anexa II la acord a fost modificată ultima dată prin Decizia nr. 9/95 a Comitetului Mixt al SEE din 27 ianuarie 1995 de modificare a anexei II (Norme tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul SEE [1];întrucât Regulamentul (CE) nr. 1488/94 al Comisiei din 28 iunie 1994 de stabilire a principiilor de evaluare a riscurilor pentru populație și mediu prezentate de anumite substanțe existente, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului [2] trebuie să fie încorporat în acord,DECIDE:Articolul 1La capitolul XV după punctul 12e (Directiva 93/67/CEE a Comisiei) din anexa II la acord se inserează următorul punct nou:"12 f. 394 R 1488: Regulamentul (CE) nr. 1488/94 al Comisiei din 28 iunie 1994 de stabilire a principiilor de evaluare a riscurilor pentru populație și mediu prezentate de anumite substanțe existente, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului (JO L 161, 29.6.1994, p. 3)."Articolul 2Textele Regulamentului (CE) nr. 1488/94 în limbile islandeză și norvegiană, anexate la versiunile în limbile respective ale prezentei decizii, sunt autentice.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare la 1 aprilie 1995, cu condiția transmiterii prealabile către Comitetul mixt al SEE a tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord.Articolul 4Prezenta decizie se publică în Secțiunea SEE și în Suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Comunităților Europene.Adoptată la Bruxelles, 24 februarie 1995.Pentru Comitetul mixt al SEEPreședinteleG. J. L. Avery[1] JO L 47, 2.3.1995, p. 29.[2] JO L 161, 29.6.1994, p. 3.--------------------------------------------------


type: other

text:
Darák: aktív és kezdeményező legyen a Kúria - Jogászvilág - Jogászvilág
 Darák: aktív és kezdeményező legyen a Kúria - Jogászvilág
 Kezdőlap » Darák: aktív és kezdeményező legyen a Kúria
 Darák: aktív és kezdeményező legyen a Kúria
 Dátum: 2017. november 30.
 Az Országgyűlésben a Kúria elnöke számolt be a legfelsőbb bíróság 2016-os tevékenységéről.
 A Kúria 2016-os tevékenységéről szóló beszámolót ismertetve Darák Péter, a Kúria elnöke azt mondta, 2016-ban a korábbi évekhez képest újdonság volt a konzultációs testületek létrehozása. Ezek – a Kúria értékelése szerint – eredményesen járultak hozzá ahhoz, hogy a vitatott jogi kérdések megnyugtatóan rendeződhessenek – tette hozzá.
 Elmondta, a Kúria továbbra sem elégedhet meg a hagyományos, törvény által biztosított jogegységesítő aktusok bizonyos időközönkénti kibocsátásával, hanem aktív és kezdeményező szerepet kell vállalnia olyan kötetlen fórumok kialakításában, amelynek keretében megismerhetik az ország különböző pontjain ítélkező bírák problémáit, végső sorban az állampolgárokat foglalkoztató gyakorlati problémákat.
 A beszámoló elfogadását kérve Darák Péter kulcskérdésnek nevezte, hogy a Kúria miként járulhat hozzá a jogbiztonsághoz. Ennek érdekében – folytatta – a lett, a litván és a spanyol legfelsőbb bírósággal közösen vizsgálták meg az egyes felsőbb bíróságok működésében mutatkozó sajátosságokat.
 Hozzátette: a közös jelentés a Kúria munkaszervezetéből újdonságként emelte ki a gyakornoki programot, a főtanácsadói kart, valamint a joggyakorlat-elemzés eredményeit, az előzetes döntéshozatali eljárásra irányuló kezdeményezések rendszeres közzétételét, vagy azt, hogy a belső munka kérdéseit folyamatosan frissített szabályzatok rendezik.
 Elmondta, a Kúria is – hasonlóan a többi európai felsőbb bírósághoz – objektív, előre meghatározott kritériumok alapján osztja el az ügyeket a bírák között.
 Darák Péter a jelentősebb 2016-os joggyakorlat-elemzések közé sorolta az új polgári törvénykönyv rendelkezéseivel összefüggésben a vezető tisztségviselők hitelezőkkel szembeni felelősségét, a társasházi jogvitákkal kapcsolatos ítélkezési gyakorlatot, az előzetes letartóztatás elrendelésének és fenntartásának gyakorlatát, az alaptörvény követelményeinek érvényesülését, illetve a munkaügyi ítélkezés területén az egyenlő bánásmódot és a joggal való visszaélést.
 Megjegyezte, tavaly a Kúria kiemelkedően magas számú, öt jogegységi határozatot hozott és nyolc kollégiumi véleményt alkotott.
 A Kúria elnöke fontosnak tartotta, hogy az Országos Bírósági Hivatal egyetértésben 2015-ben hozták létre azt a konzultációs testületet, amely a civil szervezetek nyilvántartásával kapcsolatos bírói gyakorlat egységesítését tűzte ki célul. Szerinte ez a testület jelentősen hozzájárult a panaszok csökkenéséhez.
 Elmondta, hogy befejeződött a főtanácsadói rendszer kiépítése, 14 ifjú jogtudós segíti a Kúria tanácsainak munkáját.
 Darák Péter jelentős momentumként beszélt a 2016-os évből az új eljárás kódexek kodifikációjában való részvételről.
 Szólt a fontosabb jogegységi döntésekről, a kölcsönszerződések tárgyának és a törlesztőrészleteknek a meghatározásával kapcsolatban hozottról, valamint arról, hogy korszerűbb álláspontot alakítottak ki a végrendeleti tanúk aláírásával kapcsolatban.
 A menekültügyi szabályozás 2016-os változása miatt úgy döntöttek, hogy 2012-es kollégiumi véleményt nem tartják fent, hanem lehetőséget adnak a bírói gyakorlat szabad kialakítására – mondta.
 Beszámolt arról, hogy a közigazgatási kollégium hosszú idő után döntött az áfalevonási jogról. Hozzátette: azt is megállapították, nem csak a kisebbséghez, hanem a többséghez tartozó egyének lehetnek gyűlölet motiválta támadások sértettjei.
 Az önkormányzati rendeletekkel kapcsolatban elmondta, az üzletek éjszakai nyitva tartása esetén a helyi önkormányzatok figyelembe vehetik az ottlakók pihenéshez, egészséges környezethez való jogát, valamint hozhatnak helyi zajvédelmi szabályokat, akár alkalmi rendezvényekre is.
 Darák Péter a 2017-es szakmai célok között említette az új jogintézmények, például a reintegrációs őrizet és a jegyzői birtokvédelem vizsgálatát.
 Jelezte, végéhez közeledik a választási és népszavazási eljárásokkal kapcsolatos gyakorlat áttekintése. Fontosnak nevezte, hogy idén fel kell készülniük az új eljárási kódexek alkalmazására.
 Elmarasztalta Belgiumot kedden a strasbourgi Emberi Jogok Európai Bírósága (EJEB), kiemelve, hogy a helyi hatóságok jogsértő módon tiltottak ki egy hidzsábot - a hajat teljesen elfedő iszlám fejkendőt - viselő nőt egy bírósági tárgyalásról.
 Jogerősen nyolc és fél év börtönbüntetésre ítélt a Pécsi Ítélőtábla kedden egy Tolna megyei férfit, aki 2015-ben ittasan és kábítószer hatása alatt halálos balesetet okozott, 2016-ban pedig szintén részegen úgy megütött egy férfit, hogy az meghalt.
 Börtönbe megy a balatoni betörő
 Négy és fél év börtönbüntetésre ítélt a Siófoki Járásbíróság első fokon egy hajléktalan férfit, aki mintegy ötven ingatlanba tört be a Balaton déli partján tavaly - közölte a Somogy Megyei Főügyészség.
 Elhárult a jogi akadály: szavazhatnak a románok a melegházasságról
 A román alkotmánybíróság jóváhagyta hétfőn azt az alkotmánymódosító törvénykezdeményezést, amely egy férfi és egy nő házasságaként határozná meg a családot.
 Vita a szólásszabadságról: nem adják ki a belgák a rappert


type: wikipedia

text:
Comunitatea Europeană a fost înființată la Roma sub numele de Comunitatea Economică Europeană (CEE), la data de 25 martie 1957, de către cele șase state membre (Belgia, Germania, Franța, Italia, Luxemburg, Olanda) ale Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului (CECO). Constituirea CE a avut la bază Tratatul privind constituirea Comunității Europene. Denumirea sa inițială a fost Tratatul privind constituirea Comunității Economice Europene, actul având însă și alte denumiri uzuale, cum ar fi „Tratatele de la Roma” sau „Tratatul CEE” Clauzele tratatului au fost elaborate în cea mai mare parte în cadrul Conferințelor de la Bilderberg. Concomitent cu CE s-a constituit și Comunitatea Europeană a Atomului (CEA, astăzi Euratom). Împreună cu CECO (constituită deja din 1951) au apărut atunci trei comunități, numite și Comunitățile Europene. Prin Tratatul de fuziune au fost puse bazele unor organe comune de conducere, printre acestea numărându-se Comisia și Consiliul unic. Constituită inițial pe o perioadă limitată la 50 de ani, CECO a fost integrată în CE în anul 2001 prin Tratatul de la Nisa (intrat în vigoare în 2003). CECO nu mai este deci o instituție de sine stătătoare.
 Odată cu constituirea Uniunii Europene (UE), s-a schimbat și denumirea CEE în „Comunitatea Europeană”, urmând ca „Tratatul CEE” să devină „Tratatul CE”. Aceste schimbări au exprimat transformările calitative suferite de CEE de la o simplă comunitate economică la o uniune politică. Cu toate acestea, existența celor trei comunități subsidiare (CECO, CEA, CE) nu a avut nimic de suferit în urma acestei noi denumiri, deoarece aceasta nu presupunea și unificarea formală a celor trei comunități.
 În procesul de constituire al UE au fost redenumite și alte organe ale CE:
 Consiliul Comunităților Europene poartă din 8 noiembrie 1993 denumirea de Consiliul Uniunii Europene.
 Comisia Comunităților Europene s-a transformat în Comisia Europeană.
 Curtea de conturi și-a schimbat denumirea pe 17 ianuarie 1994 în Curtea Europeană de Conturi. Actele juridice adoptate de aceste organe rămân în continuare acte juridice ale fiecărei comunități în parte.
 Datorită scăderii importanței CECO și al rolului restrâns al EURATOM, CE a devenit azi nucleul Comunităților Europene, care reprezintă la rândul lor primul și cel mai important pilon al Uniunii Europene. Obiectivul acestora constă în realizarea unei piețe comune și – pornind de la aceasta – a unei uniuni economice și monetare. Pe lângă aceasta, CE răspunde de o serie de alte domenii politice, cum ar fi: transporturile, protecția socială, cercetarea și tehnologiile moderne, sănătatea, educația, cultura, protecția consumatorilor, dezvoltarea economică.
 În anul 2002, clauzele prevăzute în Tratatul privind Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului au fost asimilate în Tratatul CE, deoarece Tratatul CECO expirase după perioada stabilită de 50 de ani.
 Membri
 Cele șase state care au întemeiat Comunitatea Economică Europeană și celelalte două Comunități au fost cunoscute sub denumirea de "cele șase interioare" ("cele șapte exterioare" erau țările care au format Asociația Europeană a Liberului Schimb). Cei șase au fost Franța, Germania de Vest, Italia și cele trei țări Benelux: Belgia, Olanda și Luxemburg. Prima extindere a fost în 1973, odată cu aderarea Danemarcei, Irlandei și Regatului Unit. Grecia, Spania și Portugalia s-au alăturat în anii 1980. Fosta Germanie de Est a devenit parte a CEE odată cu reunificarea Germaniei în 1990. În urma creării UE în 1993, sa extins pentru a include încă șaisprezece țări până în 2013.
 Statele membre sunt reprezentate sub o anumită formă în fiecare instituție. Consiliul este alcătuit, de asemenea, dintr-un ministru național care reprezintă guvernul lor național. Fiecare stat are de asemenea dreptul la un comisar european, deși în cadrul Comisiei Europene acestea nu trebuie să reprezinte interesul lor național, ci cel al Comunității. Înainte de 2004, membrii mai mari (Franța, Germania, Italia și Regatul Unit) au avut doi comisari. În Parlamentul European, membrilor li se alocă un număr stabilit de locuri legate de populația lor, totuși aceștia (din 1979) au fost aleși în mod direct și se situează în conformitate cu alianța politică, nu cu originea națională. Cele mai multe alte instituții, inclusiv Curtea Europeană de Justiție, au o anumită formă de împărțire națională a membrilor săi.
 Vezi și
 Economia Uniunii Europene
 Comisia Europeană
 Cronologia evoluției UE
 Note
 Legături externe
 Site-ul Uniunii Europene
 Europedia: un ghid al legislațiilor și politicilor europene
 Drept comunitar
 Organizații economice internaționale
 Fondări în 1957


text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 12.6.2020.
 COM(2020) 234 final
 2020/0115(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o financijskim doprinosima koje države članice trebaju platiti radi financiranja Europskog razvojnog fonda, uključujući drugi obrok za 2020.
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 •Razlozi i ciljevi prijedloga
 Prijedlog se odnosi na nacrt Odluke Vijeća o drugom obroku financijskih doprinosa 11. europskom razvojnom fondu (ERF) koji države članice trebaju platiti 2020.
 U nastavku se navode pravila na temelju kojih se upravlja 11. ERF-om i ostalim još otvorenim ERF-ovima (tj. 8., 9. i 10. ERF-om):
 trenutačni Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država (AKP) s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane („Sporazum o partnerstvu AKP-EU”), kako je zadnje izmijenjen
 1
 ,
 Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica Europske unije koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju pomoći Europske unije na temelju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020., u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, i o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije
 2
 („Unutarnji sporazum o 11. ERF-u”),
 Uredba Vijeća (EU) 2018/1877 o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond
 3
 („Financijska uredba o 11. ERF-u”).
 Navedeni dokumenti sadržavaju višegodišnje obveze država članica u pogledu pružanja financijske potpore riznici ERF-a. U Financijskoj uredbi o 11. ERF-u navodi se da su države članice obvezne redovito uplaćivati doprinose u riznicu ERF-a na temelju unaprijed određenih financijskih obveza. Redoviti doprinosi plaćaju se na temelju tehničkih odluka Vijeća u kojima je propisana provedba prethodno utvrđenih financijskih obveza.
 Zbog toga neki naslovi u obrazloženju nisu primjenjivi na pozive za redovite doprinose kao što je ovaj.
 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST
 •Pravna osnova
 U skladu s člankom 19. stavkom 7. Financijske uredbe o 11. ERF-u odvojeno se utvrđuju iznos kojim upravlja Europska komisija i iznos kojim upravlja Europska investicijska banka (EIB).
 U skladu s člankom 46. Financijske uredbe o 11. ERF-u EIB je Europskoj komisiji poslao svoje ažurirane procjene obveza i plaćanja u okviru instrumenata kojima upravlja.
 U skladu s člankom 20. stavkom 1. Financijske uredbe o 11. ERF-u u okviru poziva za doprinose prvo se iskorištavaju raspoloživi iznosi iz prethodnih ERF-ova, jedan za drugim. Stoga se pozivi za doprinose u ovom prijedlogu odnose na iznose na temelju 10. ERF-a koji su utvrđeni za EIB i iznose na temelju 11. ERF-a koji su utvrđeni za Europsku komisiju.
 U skladu s člankom 19. stavkom 3. Financijske uredbe o 11. ERF-u Vijeće o ovom prijedlogu mora odlučiti najkasnije 21 kalendarski dan nakon što ga Europska komisija predstavi u ime Europske unije.
 Člankom 21. stavkom 1. Financijske uredbe o 11. ERF-u predviđa se da će se od države članice koja obrok doprinosa ne plati u roku zahtijevati plaćanje kamate na neplaćeni iznos; u istom je članku utvrđen i način plaćanja kamata.
 2020/0115 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o financijskim doprinosima koje države članice trebaju platiti radi financiranja Europskog razvojnog fonda, uključujući drugi obrok za 2020.
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji i Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
 uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica Europske unije koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju potpore Europske unije u okviru višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020., u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, i o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije
 4
 (dalje u tekstu „Unutarnji sporazum”), a posebno njegov članak 7.,
 uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) 2018/1877 od 26. studenoga 2018. o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond (dalje u tekstu „Financijska uredba o 11. ERF‐u”)
 5
 , a posebno njezin članak 19. stavke 3. i 4.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)U skladu s postupkom utvrđenim u člancima od 19. do 22. Financijske uredbe o 11. ERF-u Europska komisija do 15. lipnja 2020. mora predstaviti prijedlog u kojem utvrđuje (a) iznos drugog obroka doprinosa za 2020., (b) revidirani godišnji doprinos za 2020. ako godišnji iznos odstupa od stvarnih potreba.
 (2)U skladu s člankom 46. Financijske uredbe o 11. ERF-u Europska investicijska banka (EIB) poslala je Europskoj komisiji 8. travnja 2020. svoje ažurirane procjene obveza i plaćanja u okviru instrumenata kojima upravlja.
 (3)U članku 20. stavku 1. Financijske uredbe o 11. ERF-u propisano je da se u okviru poziva na doprinose prvo iskorištavaju iznosi osigurani u prethodnim ERF-ovima. Stoga bi trebalo uputiti poziv za sredstva u okviru 10. ERF-a za EIB i 11. ERF-a za Komisiju.
 (4)U članku 55. Financijske uredbe o 11. ERF-u propisano je da se iznosima iz projekata u okviru 10. ERF-a ili iz drugih prethodnih ERF-ova za koje nisu preuzete obveze u skladu s člankom 1. stavkom 3. Unutarnjeg sporazuma, ili su opozvani u skladu s člankom 1. stavkom 4. Unutarnjeg sporazuma, osim ako Vijeće jednoglasno odluči drukčije, smanjuje taj dio doprinosâ država članica navedenih u članku 1. stavku 2. točki (a) Unutarnjeg sporazuma.
 (5)Odlukom (EU) 2019/1800
 6
 Vijeće je 24. listopada 2019. na prijedlog Europske komisije donijelo Odluku o utvrđivanju godišnjeg doprinosa država članica ERF-u za 2020. od 4 400 000 000 EUR za Europsku komisiju, odnosno 300 000 000 EUR za Europsku investicijsku banku.
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Pojedinačni doprinosi za Europski razvojni fond koje Europskoj komisiji i Europskoj investicijskoj banci trebaju platiti države članice kao drugi obrok za 2020. navedeni su u tablici u Prilogu ovoj Odluci.
 Članak 2.
 Ova Odluka stupa na snagu na dan njezine objave u Službenom listu Europske unije.
 Članak 3.
 Ova je Odluka upućena državama članicama.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 SL L 317, 15.12.2000., str. 3.
 (2)
 SL L 210, 6.8.2013., str. 1.
 (3)
 SL L 307, 3.12.2018., str. 1.–21.
 (4)
 SL L 210, 6.8.2013., str. 1.
 (5)
 SL L 307, 3.12.2018., str. 7.–9.
 (6)
 Odluka Vijeća (EU) 2019/1800 od 24. listopada 2019. o financijskim doprinosima koje trebaju platiti države članice radi financiranja Europskog razvojnog fonda, uključujući gornju granicu za 2021., godišnji iznos za 2020., prvi obrok za 2020. i indikativna, neobvezujuća predviđanja za očekivane godišnje iznose doprinosa za 2022. i 2023. (SL L 274, 28.10.2019., str. 9.).
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 12.6.2020.
 COM(2020) 234 final
 PRILOG
 Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
 o financijskim doprinosima koje države članice trebaju platiti radi financiranja Europskog razvojnog fonda, uključujući drugi obrok za 2020.
 PRILOG
 DRŽAVE ČLANICE I UJEDINJENA KRALJEVINA
 Ključni postotak za 10. ERF
 Ključni postotak za 11. ERF
 2. obrok za 2020. (EUR)
 Ukupno
 Komisija
 EIB
 11. ERF
 10. ERF
 BELGIJA
 3,53
 3,24927
 51 988 320,00
 3 530 000,00
 55 518 320,00
 BUGARSKA
 0,14
 0,21853
 3 496 480,00
 140 000,00
 3 636 480,00
 ČEŠKA
 0,51
 0,79745
 12 759 200,00
 510 000,00
 13 269 200,00
 DANSKA
 2,00
 1,98045
 31 687 200,00
 2 000 000,00
 33 687 200,00
 NJEMAČKA
 20,50
 20,57980
 329 276 800,00
 20 500 000,00
 349 776 800,00
 ESTONIJA
 0,05
 0,08635
 1 381 600,00
 50 000,00
 1 431 600,00
 IRSKA
 0,91
 0,94006
 15 040 960,00
 910 000,00
 15 950 960,00
 GRČKA
 1,47
 1,50735
 24 117 600,00
 1 470 000,00
 25 587 600,00
 ŠPANJOLSKA
 7,85
 7,93248
 126 919 680,00
 7 850 000,00
 134 769 680,00
 FRANCUSKA
 19,55
 17,81269
 285 003 040,00
 19 550 000,00
 304 553 040,00
 HRVATSKA
 0,00
 0,22518
 3 602 880,00
 0,00
 3 602 880,00
 ITALIJA
 12,86
 12,53009
 200 481 440,00
 12 860 000,00
 213 341 440,00
 CIPAR
 0,09
 0,11162
 1 785 920,00
 90 000,00
 1 875 920,00
 LATVIJA
 0,07
 0,11612
 1 857 920,00
 70 000,00
 1 927 920,00
 LITVA
 0,12
 0,18077
 2 892 320,00
 120 000,00
 3 012 320,00
 LUKSEMBURG
 0,27
 0,25509
 4 081 440,00
 270 000,00
 4 351 440,00
 MAĐARSKA
 0,55
 0,61456
 9 832 960,00
 550 000,00
 10 382 960,00
 MALTA
 0,03
 0,03801
 608 160,00
 30 000,00
 638 160,00
 NIZOZEMSKA
 4,85
 4,77678
 76 428 480,00
 4 850 000,00
 81 278 480,00
 AUSTRIJA
 2,41
 2,39757
 38 361 120,00
 2 410 000,00
 40 771 120,00
 POLJSKA
 1,30
 2,00734
 32 117 440,00
 1 300 000,00
 33 417 440,00
 PORTUGAL
 1,15
 1,19679
 19 148 640,00
 1 150 000,00
 20 298 640,00
 RUMUNJSKA
 0,37
 0,71815
 11 490 400,00
 370 000,00
 11 860 400,00
 SLOVENIJA
 0,18
 0,22452
 3 592 320,00
 180 000,00
 3 772 320,00
 SLOVAČKA
 0,21
 0,37616
 6 018 560,00
 210 000,00
 6 228 560,00
 FINSKA
 1,47
 1,50909
 24 145 440,00
 1 470 000,00
 25 615 440,00
 ŠVEDSKA
 2,74
 2,93911
 47 025 760,00
 2 740 000,00
 49 765 760,00
 UJEDINJENA KRALJEVINA
 14,82
 14,67862
 234 857 920,00
 14 820 000,00
 249 677 920,00
 UKUPNO EU-27 I UJEDINJENA KRALJEVINA
 100,00
 100,00
 1 600 000 000,00
 100 000 000,00
 1 700 000 000,00


text:
 Ważna informacja prawna
 |
 22000D0024
 Dziennik Urzędowy L 103 , 12/04/2001 P. 0051 - 0052
 Decyzja Wspólnego Komitetu EOGnr 24/2000z dnia 25 lutego 2000 r.zmieniająca Protokół 31 do Porozumienia EOG w sprawie współpracy w konkretnych dziedzinach poza czterema swobodamiWSPÓLNY KOMITET EOG,uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, dostosowane Protokołem dostosowującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zwane dalej Porozumieniem, w szczególności jego art. 86 i 98,a także mając na uwadze, co następuje:(1) Protokół 31 Porozumienia został zmieniony decyzją Wspólnego Komitetu EOG nr 192/1999 z dnia 17 grudnia 1999 r. [1](2) Właściwe jest rozszerzenie współpracy Umawiających się Stron w ramach Porozumienia w celu włączenia decyzji Parlamentu Europejskiego i Rady 2179/98/WE z dnia 24 września 1998 r. w sprawie rewizji wspólnotowego programu polityki i działań w odniesieniu do środowiska naturalnego i stałego rozwoju "Ku trwałemu rozwojowi" [2],PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:Artykuł 1W art. 3 ust. 1 Protokołu 31 do Porozumienia tiret pierwsze dodaje się następujące tiret:"— 398 D 2179: decyzja Parlamentu Europejskiego i Rady 2179/98/WE z dnia 24 września 1998 r. w sprawie rewizji wspólnotowego programu polityki i działań w odniesieniu do środowiska naturalnego i stałego rozwoju "Ku trwałemu rozwojowi" (Dz.U. L 275 z 10.10.1998, str. 1).".Artykuł 2Niniejsza decyzja wchodzi w życie dnia 26 lutego 2000 r., pod warunkiem że wszystkie notyfikacje na mocy art. 103 ust. 1 Porozumienia zostały dokonane wobec Wspólnego Komitetu EOG [3].Artykuł 3Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Sekcji EOG i w Dodatku EOG do Dziennika Urzędowego Wspólnot Europejskich.Sporządzono w Brukseli, dnia 25 lutego 2000 r.W imieniu Wspólnego Komitetu EOGF. BarbasoPrzewodniczący[1] Dz.U. L 74 z 15.3.2001.[2] Dz.U. L 275 z 10.10.1998, str. 1.[3] Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.--------------------------------------------------