type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21998A1022(01)
 Úřední věstník L 284 , 22/10/1998 S. 0037 - 0044
 Dohodao vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Spojených států americkýchEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ (dále jen "Společenství"),na jedné straně aVLÁDA SPOJENÝCH STÁTŮ AMERICKÝCH,na straně druhé,(dále jen "strany"),VZHLEDEM K významu vědy a techniky pro jejich hospodářský a společenský rozvoj;PŘIHLÍŽEJÍCE K TOMU, že Společenství a vláda Spojených států amerických provádějí výzkumnou a technickou činnost v různých oblastech společného zájmu a že je pro ně oboustranně výhodné, aby se každá z nich účastnila výzkumné a vývojové činnosti druhé strany na základě vzájemnosti;S OHLEDEM na prohlášení o ES-USA vztazích ze dne 23. listopadu 1990 a Novou transatlantickou agendu a společný akční plán ES-USA přijatý v Madridu dne 3. prosince 1995;S PŘÁNÍM položit formální základ pro spolupráci ve vědeckém a technickém výzkumu, který rozšíří a posílí spolupráci v oblastech společného zájmu a povzbudí využívání výsledků této spolupráce k vzájemnému hospodářskému a společenskému prospěchu,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1CílStrany podporují, rozvíjí a usnadňují spolupráci v oblastech společného zájmu, kde provádějí činnosti vědeckého a technického výzkumu a rozvoje.Článek 2DefinicePro účely této dohody se rozumí:a) "spoluprací" jakákoli činnost, kterou strany podle této dohody vyvíjejí a podporují, zejména společný výzkum;b) "informacemi" vědecké nebo technické údaje, výsledky nebo metody výzkumu a rozvoje vyplývající ze společného výzkumu, jakož i veškeré další informace týkající se spolupráce;c) "duševním vlastnictvím" pojem vymezený v článku 2 Úmluvy o založení Světové organizace duševního vlastnictví podepsané ve Stockholmu dne 14. července 1967;d) "společným výzkumem" výzkum, který je prováděn za finanční podpory jedné nebo obou stran a který zahrnuje spolupráci účastníků ze Společenství i ze Spojených států amerických a je jako "společný výzkum" písemně označen stranami nebo jejich vědeckými a technickými subjekty a orgány, nebo pokud je projekt financován pouze jednou stranou, je takto označen stranou a účastníky uvedeného projektu;e) "účastníky" jakákoli fyzická nebo právnická osoba včetně, mimo jiné, vědeckých a technických subjektů a orgánů stran, soukromých osob, podniků, výzkumných středisek, vysokých škol, poboček evropských a amerických subjektů, nebo jakékoli jiné formy právnických osob, které se účastní spolupráce.Článek 3ZásadySpolupráce spočívá na následujících zásadách:a) vzájemný prospěch založený na celkové rovnováze výhod;b) vzájemná příležitost zúčastnit se spolupráce;c) slušnost a spravedlnost;d) včasná výměna informací, které mohou ovlivnit spolupráci.Článek 4Oblasti spoluprácea) Oblasti spolupráce jsou:- životní prostředí (včetně výzkumu podnebí),- biomedicína a zdravotnictví (včetně výzkumu AIDS, infekčních chorob a zneužívání drog),- zemědělství,- rybolov,- inženýrský výzkum,- nejaderná energie,- přírodní zdroje,- materiálové vědy a metrologie,- informační a komunikační technologie,- telematika,- biotechnologie,- mořské vědy a technologie,- výzkum ve společenských vědách,- doprava,- vědecká a technologická politika, řízení, vzdělávání a mobilita vědeckých pracovníků.b) Strany mohou tento seznam upravit na základě doporučení společné poradní skupiny zmíněné v článku 6 v souladu s postupy platnými pro každou stranu.c) Strany mohou provádět spolupráci společně se třetími stranami.Článek 5Formy spoluprácea) Strany podporují v souladu se svými vnitrostátními právními a správními předpisy a politikami v největším možném rozsahu zapojení účastníků do spolupráce podle této dohody s cílem poskytovat srovnatelné možnosti účasti na svých činnostech vědeckého a technického výzkumu a rozvoje.b) Spolupráce může mít tuto podobu:1. koordinované výzkumné projekty a společné výzkumné projekty;2. společné "task forces";3. společné studie;4. společná organizace vědeckých seminářů, konferencí, sympózií a kurzů;5. vzdělávání vědeckých pracovníků a technických odborníků;6. výměna či sdílení zařízení a materiálů;7. návštěvy a výměny vědeckých pracovníků, inženýrů nebo jiných příslušných pracovníků;8. výměny vědeckých a technických informací a rovněž informací o zvyklostech, právních a správních předpisech a programech vztahujících se ke spolupráci v rámci této dohody.Případně se takové činnosti spolupráce uskutečňují podle prováděcích opatření uzavřených mezi výkonnými zmocněnci stran nebo jejich vědeckými a technickými subjekty nebo orgány. Tato opatření mohou popisovat povahu a dobu trvání spolupráce v určité oblasti nebo za určitým účelem, zacházení s duševním vlastnictvím, jak je stanoveno v příloze, financování, rozdělení nákladů a jiné zásadní otázky.Článek 6Koordinace a usnadňování spoluprácea) Koordinace a usnadnění činností spolupráce podle této dohody zabezpečuje jménem vlády Spojených států amerických ministerstvo zahraničí a jménem Společenství Evropská komise, kteří jednají jako výkonní zástupci.b) Výkonní zástupci zřídí společnou poradní skupinu (dále jen "SPS") pro dohled nad vědeckou a technickou spoluprací v rámci této dohody. SPS se skládá z omezeného stejného počtu oficiálních zástupců každé strany.c) SPS může pořádat konzultace na obecná vědecká a technická témata; vyměňovat informace; podle potřeby zřizovat "tasks forces" a pracovní skupiny; podle potřeby konzultovat odborníky; a jinak pracovat za účelem zvýšení vzájemného porozumění činnostem a programům stran v oblasti vědy a techniky.d) Úkoly SPS zahrnují:1. kontrolu a doporučení činností uskutečňovaných v rámci dohody;2. doporučování podle čl. 4 písm. b);3. poskytování rad stranám o způsobech zlepšení spolupráce, které jsou v souladu se zásadami uvedenými v této dohodě;4. každoroční předložení zprávy o stavu a účinnosti spolupráce uskutečňované na základě této dohody;5. přezkoumání účinnosti fungování a provádění této dohody.e) Pokud není stranami dohodnuto jinak, schází se SPS jednou ročně. Zasedání by se měla střídavě konat ve Společenství a ve Spojených státech amerických. SPS stanoví svůj jednací řád, s výhradou souhlasu stran.f) Rozhodnutí SPS jsou přijímána na základě souhlasu stran. Na každém zasedání se vede zápis zahrnující záznamy o přijatých rozhodnutích a zásadních projednávaných bodech. Tyto zápisy schvalují osoby, které jsou za každou stranu vybrány, aby společně předsedaly zasedání.Článek 7Financování a právní rámeca) Činnosti spolupráce jsou vykonávány v závislosti na dostupnosti odpovídajících finančních prostředků a podléhají platným právním předpisům, politikám a programům Společenství a Spojených států amerických.b) Každá strana nese náklady za přejímání odpovědnosti na základě této dohody, včetně nákladů na účast na zasedáních SPS. Ostatní náklady přímo spojené se zasedáním SPS, kromě nákladů na dopravu a ubytování, však nese hostitelská strana.Článek 8Vstup osob a dovoz vybaveníKaždá strana v rámci platných právních a správních předpisů učiní všechna přiměřená opatření a vyvine co největší snahu, aby usnadnila vstup na své území, pobyt na něm a jeho opuštění osobám, materiálu, údajům a zřízení zapojeným do spolupráce nebo využívaným při spolupráci, které určí strany podle této dohody.Článek 9Zacházení s duševním vlastnictvímPřiznání a ochrana práv duševního vlastnictví v rámci této dohody jsou v souladu s ustanoveními přílohy, která tvoří nedílnou součást této dohody.Článek 10Ostatní dohody a přechodná ustanovenía) Podle potřeby se strany snaží zavést v souladu s podmínkami této dohody nová opatření pro vědeckou a technickou spolupráci mezi Společenstvím a vládou Spojených států amerických, která spadají do oblasti působnosti článku 4.b) Touto dohodou nejsou dotčena práva a povinnosti podle ostatních dohod mezi stranami a jakýchkoli dohod či opatření mezi kteroukoli ze stran a neúčastnící se třetí stranou, včetně dohod o opatřeních mezi jejich vědeckými a technickými organizacemi nebo agenturami a členským státem Společenství.Článek 11Územní působnostTato dohoda se na jedné straně vztahuje na území, na které se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a to za podmínek stanovených v této smlouvě, a na straně druhé na území Spojených států amerických. Toto ustanovení nevylučuje spolupráci na volném moři, ve vesmíru nebo na území třetích zemí v souladu s mezinárodním právem.Článek 12Vstup v platnost, vypovězení a řešení sporůa) Tato dohoda vstupuje v platnost dnem, kdy si strany písemně oznámily splnění svých příslušných vnitřních postupů nezbytných pro vstup dohody v platnost.b) Tato dohoda se uzavírá na počáteční období pěti let. Po přezkoumání stranami v posledním roce každé doby trvání může být dohoda s možnými změnami prodloužena o další období pěti let vzájemným písemným souhlasem stran.c) Tuto dohodu může kterákoli ze stran kdykoli vypovědět podáním písemné šestiměsíční výpovědi. Pozbytí platnosti této dohody uplynutím doby nebo jejím vypovězením neovlivní platnost nebo trvání případných ujednání přijatých na jejím základě ani zvláštní práva a povinnosti vzniklé na základě její přílohy.d) Tato dohoda může být dohodou stran změněna. Změny vstupují v platnost dnem, kdy strany jedna druhé písemně oznámí, že jejich příslušné vnitřní postupy nezbytné pro pozměnění této dohody byly splněny.e) Všechny otázky nebo spory týkající se výkladu nebo provádění této dohody jsou řešeny vzájemnou dohodou stran.Článek 13Tato dohoda je sepsaná ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž každé znění má stejnou platnost.Hecho en Washington DC, el cinco de diciembre de mil novecientos noventa y siete.Udfærdiget i Washington DC, den femte december nitten hundrede og syvoghalvfems.Geschehen zu Washington DC am fünften Dezember neunzehnhundertsiebenundneuzig.Έγινε στην Ουάσιγκτον DC, στις 5 Δεκεμβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά.Done at Washington DC on the fifth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-seven.Fait à Washington DC, le cinq décembre mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept.Fatto a Washington DC, addí cinque dicembre millenovecentonovantasette.Gedaan te Washington DC, de vijfde december negentienhonderd zevenennegentig.Feito em Washington DC, em cinco de Dezembro de mil novecentos e noventa e sete.Tehty Washington DC:ssä viidentenä päivänä joulukuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän.Som skedde i Washington DC den femte december nittohundranittiosju.Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeisnchaftΓια την Ενρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF +++++Por el Gobierno de los Estados Unidos de AméricaFor regeringen for Amerikas Forenede StaterFür die Regierung der Vereinigten Staaten von AmerikaΓια τηυ κνβέρνηση των Ηνωμένων Πολιτειών της ΑμερικήςFor the Government of the United States of AmericaPour le gouvernement des États-Unis d'AmériquePer il governo degli Stati Uniti d'AmericaVoor de regering van de Verenigde Staten van AmerikaPelo Governo dos Estados Unidos da AméricaAmerikan yhdysvaltojen hallituksen puolestaPå Amerikas förenta staternas regerings vägnar+++++ TIFF +++++For the Government of the United States of AmericaPor el Gobierno de los Estados Unidos de AméricaFor regeringen for Amerikas Forenede StaterFür die Regierung der Vereinigten Staaten von AmerikaΓια τηυ κνβέρνηση των Ηνωμένων Πολιτειών της ΑμερικήςPour le gouvernement des États-Unis d'AmériquePer il governo degli Stati Uniti d'AmericaVoor de regering van de Verenigde Staten van AmerikaPelo Governo dos Estados Unidos da AméricaAmerikan yhdysvaltojen hallituksen puolestaPå Amerikas förenta staternas regerings vägnar+++++ TIFF +++++For the European CommunityPor la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeisnchaftΓια την Ενρωπαϊκή ΚοινότηταPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHAPRÁVA DUŠEVNÍHO VLASTNICTVÍNa základě článku 9 této dohody:strany zajistí odpovídající a účinnou ochranu duševního vlastnictví vytvořeného nebo získaného v rámci této dohody a příslušných prováděcích opatřeních. Strany souhlasí, že včas jedna druhé oznámí všechny vynálezy nebo díla chráněná autorským právem vznikající v rámci této dohody a že včas požádají o ochranu pro takové duševní vlastnictví. Práva k takovému duševnímu vlastnictví budou přiznána v souladu s touto přílohou.I. OBLAST PŮSOBNOSTIA. Tato příloha se vztahuje na všechny činnosti spolupráce uskutečňované stranami nebo jejich účastníky na základě této dohody, pokud se strany výslovně nedohodnou na něčem jiném.B. Pro účely této dohody je pojem "duševní vlastnictví" vymezen v článku 2 Úmluvy o založení Světové organizace duševního vlastnictví podepsané ve Stockholmu dne 14. července 1967.C. Tato příloha upravuje přiznání práv, podílů a licenčních poplatků mezi strany nebo jejich účastníky. Každá strana zajistí, aby druhá strana nebo její účastníci mohli získávat práva duševního vlastnictví přiznaná v souladu s přílohou. Tato příloha nemění ani se nedotýká přiznávání práv mezi stranou a jejími státními příslušníky, které je upraveno právními předpisy a zvyklostmi této strany.D. Spory týkající se duševního vlastnictví vznikající v rámci této dohody by měly být řešeny jednáním mezi příslušnými účastníky nebo, je-li to nezbytné, stranami. Na základě vzájemné dohody stran mohou účastníci spor předložit rozhodčímu soudu k vynesení závazného rozhodnutí. Pokud se účastníci písemně nedohodnou jinak, platí rozhodčí pravidla UNCITRAL.E. Skončení této dohody výpovědí nebo její uplynutí se nedotýká práv nebo povinností vyplývajících z této přílohy.II. PŘIZNÁNÍ PRÁVA. Každá ze stran má nárok na nevýlučnou neodvolatelnou bezplatnou licenci ve všech zemích k reprodukci, veřejnému šíření a překladu článků z vědeckých a technických časopisů, vědeckých zpráv a knih nechráněných vlastnickým právem přímo vznikajících ze spolupráce v rámci této dohody. Všechny veřejně rozšiřované kopie díla podléhajícího autorskému právu a připraveného v souladu s tímto ustanovením musí být označovány jmény autorů díla, pokud autor výslovně neodmítne být jmenován. Každá strana nebo její účastníci mají právo překlad přezkoumat před veřejným šířením.B. Práva ke všem formám duševního vlastnictví jiná než práva popsaná v odst. II písm. A výše jsou přiznávána takto:1. Hostující výzkumní pracovníci, např. vědečtí pracovníci hostující především pro doplnění svého vzdělání, získají práva k duševnímu vlastnictví v souladu s opatřeními hostitelských institucí. Mimo to každý hostující výzkumný pracovník, který je označen za vynálezce, má nárok, aby s ním bylo zacházeno jako se státním příslušníkem hostitelské země ohledně cen, prémií, dávek či jakýchkoli jiných odměn v souladu s politikami hostitelských institucí.2. a) Strany nebo jejich účastníci společně vypracují plán využití výsledků technického rozvoje pro duševní vlastnictví, které je nebo může být vytvořeno v průběhu společného výzkumu. Plán využití výsledků technického rozvoje vezme v úvahu příspěvky stran a jejich účastníků, výhody spojené s přiznáním licencí pro území nebo oblast použití, požadavky uložené vnitrostátními právními předpisy stran a ostatní příslušné faktory.b) Pokud se strany nebo jejich účastníci v rámci počáteční dohody o spolupráci na výzkumu nedohodnou na společném plánu využití výsledků technického rozvoje a nemohou se dohodnout v přiměřené době nepřesahující šest měsíců od doby, kdy se strana dozví o vzniku nebo pravděpodobném vzniku dotyčného duševního vlastnictví jako výsledku společného výzkumu, strany nebo jejich účastníci záležitost řeší v souladu s ustanoveními odstavce I písm. D. Do doby, než bude záležitost vyřešena, je takové duševní vlastnictví společným vlastnictvím stran nebo jejich účastníků, avšak obchodní využití (včetně vývoje výrobku) je možné pouze na základě vzájemné dohody.c) "Společným výzkumem" se rozumí výzkum, který je prováděn za finanční podpory jedné či obou stran a který zahrnuje spolupráci účastníků jak ze Společenství, tak ze Spojených států amerických a je stranami či jejich vědeckými a technickými organizacemi a agenturami písemně označen za společný výzkum, nebo stranou a účastníky projektu, pokud je projekt financován pouze jednou stranou.d) V případě, že se některá ze stran domnívá, že určitý společný výzkumný projekt v rámci této dohody vede nebo povede ke vzniku nebo získání druhu duševního vlastnictví, který chrání, ale který není chráněn na území druhé strany, strany neprodleně zahájí jednání s cílem stanovit přiznání práv k danému duševnímu vlastnictví. Dotyčné společné činnosti budou během jednání pozastaveny, pokud se strany nedohodnou jinak. Pokud nebude do tří měsíců ode dne žádosti o jednání dosaženo žádné dohody, bude na žádost některé ze stran spolupráce na dotyčném projektu pozastavena či ukončena.III. INFORMACE CHRÁNĚNÉ VLASTNICKÝMI PRÁVYV případě, že informace včas označené za nezveřejňované informace jsou získány nebo vznikají v rámci této dohody, každá strana a její účastníci chrání tyto informace v souladu s použitelnými právními a správními předpisy a postupy. Bez předchozího písemného souhlasu žádná strana nesdělí jakékoli informace chráněné vlastnickými právy s výjimkou vlastním zaměstnancům, státním zaměstnancům, hlavním dodavatelům a subdodavatelům. Takové sdělené informace jsou využívány pouze v rámci jejich povolení či licencí vydaných stranami nebo v rámci smluv uzavřených se stranami a v rámci práce týkající se předmětu takto sdělených informací. Strany uloží nebo nechají uložit účastníkům, kteří obdrží tyto informace, prostřednictvím příslušných opatření, jako jsou smlouvy o výzkumu, o poskytnutí stipendia, plány využití výsledků technického rozvoje atd., povinnost zachovat jejich utajení.Pokud jedna ze stran zjistí, že podle svých právních a správních přepisů nebude nebo nemusela by být schopna splnit ustanovení týkající se nesdělování informací, neprodleně o tom uvědomí druhou stranu. Strany poté společně určí další vhodný postup. Informace mohou být považovány za chráněné vlastnickými právy, pokud jsou tajné ve smyslu, že jako takové nebo v určitém seskupení nebo v uskupení součástí nejsou obecně známé nebo snadno dostupné zákonnými prostředky; mají skutečnou nebo možnou obchodní hodnotu díky svému utajení; podléhají opatřením přizpůsobeným okolnostem a přijatým osobou, která podle zákona kontroluje dodržování jejich utajení a nesmí být již ve vlastnictví příjemce bez povinnosti zachování jejich utajení.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Rok 1507 (MDVII) byl nepřestupný rok, který podle juliánského kalendáře započal v pátek.
 Podle islámského kalendáře dne 23. května nastal rok 913. Podle židovského kalendáře došlo k přelomu let 5267 a 5268.
 Události
 Portugalsko ovládlo Mosambik
 morová epidemie v Česku – podle Starého letopisce nákaza silnější než předchozí a umírají hlavně děti a mládež
 král donucen stavy k vypovězení Židů z celých Čech, Moravy a Slezska – své nařízení z hospodářských důvodů vzápětí odvolal.
 Narození
 České země
 29. března – Jindřich II. Minsterberský, šlechtic z minsterberské větve pánů z Poděbrad († 2. srpna 1548)
 25. října – Jindřich III. starší ze Švamberka, český šlechtic a nejvyšší dvorský sudí Českého království († 18. ledna 1574)
 Svět
 1. ledna – Anna Braniborská, braniborská princezna a meklenburská vévodkyně († 19. června 1567)
 14. ledna – Kateřina Habsburská, kastilská infantka, portugalská královna, jako manželka Jana III., a regentka († 1578)
 7. března – Magdalena Saská, braniborská markraběnka († 25. ledna 1534)
 25. června – Jakobea z Badenu, bavorská vévodkyně († 16. listopadu 1580)
 16. září – Ťia-ťing, čínsky císař († 1567)
 27. září – Guillaume Rondelet, francouzský přírodovědec († 30. června 1566)
 1. října
 Johannes Sturm, německý učenec a pedagog († 3. března 1589)
 Jacopo Barozzi da Vignola, italský architekt († 1573)
 19. října – Viglius van Zuichem, nizozemský státník a právník fríského původu († 1577)
 29. října – Fernando Álvarez de Toledo, 3. vévoda z Alby, španělský generál a nizozemský guvernér († 1582)
 neznámé datum
 Altan-chán, mongolský chán († 1582)
 Jacob Arcadelt, franko-vlámský renesanční hudební skladatel († 4. října 1568)
 Giovanni Battista Pastene, janovský mořeplavec v službách španělské koruny († 1580)
 Jacopo Strada, italský učenec, zlatník, sběratel starožitností a historik, zakladatel numismatiky a správce uměleckých sbírek Maxmiliána II. a Rudolfa II. († 6. září 1580)
 Mikjö Dordže, tibetský karmapa († 1554)
 Juan Baptista Pastene, janovský mořeplavec († 1580)
 Kornelius Rakouský, levoboček císaře Maxmiliána I. Habsburského († ?)
 Tchang Šun-č’, čínský politik a prozaik († 1560)
 Úmrtí
 Česko
 17. ledna – Jindřich IV. z Hradce, nejvyšší komorník Království českého a nejvyšší purkrabí pražský (* 13. dubna 1442)
 neznámé datum
 Beneš Černohorský z Boskovic mladší, moravský šlechtic (* ?)
 Jan II. Pňovický ze Sovince, moravský šlechtic (* první zmínka 1466)
 Svět
 23. února – Gentile Bellini, italský malíř (* 1429)
 12. března – Cesare Borgia, italský šlechtic, válečník a politik (* 1475)
 2. dubna – František z Pauly, italský poustevník, zakladatel řádu paulánů a světec (* 1416)
 29. července – Martin Behaim, německý navigátor a kartograf (* 6. října 1459)
 neznámé datum
 Rueland Frueauf starší, pozdně gotický rakouský malíř (* kolem 1440)
 Fridrich Těšínský, polský církevní hodnostář a rektor vídeňské univerzity (* 1480/83)
 Cosimo Rosselli, italský malíř (* 1439)
 Císařovna Wang, čínská císařovna (* 1427)
 Hlavy států
 České království – Vladislav Jagellonský
 Svatá říše římská – Maxmilián I.
 Papež – Julius II.
 Anglické království – Jindřich VII. Tudor
 Francouzské království – Ludvík XII.
 Polské království – Zikmund I. Starý
 Uherské království – Vladislav Jagellonský
 Perská říše – Ismail I.
 Externí odkazy
 16. století


text:
 Avviż Legali Importanti
 |
 21996D0523(10)
 Official Journal L 124 , 23/05/1996 P. 0026 - 0026
 Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEENru 18/96tas-26 ta' Marzu 1996li temenda l-Anness II (Regolamenti, standards, ittestjar u ċertifikazzjoni tekniċi) għall-Ftehim taż-ŻEEIL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif aġġustat bil-Protokoll li jaġġusta l-Ftehim għaż-Żona Ekonomika Ewropea, minn hawn iżjed 'il quddiem issir referenza għalih bħala l-Ftehim, u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,Billi l-Anness II għall-Ftehim ġie emendat bid-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 38/94 tal-15 ta' Diċembru 1994 [1];Billi s-Sitt Direttiva tal-Kummissjoni 95/32/KEE tas-7 ta' Lulju 1995 dwar metodi ta' analiżi meħtieġa għall-kontroll tal-kompożizzjoni ta' prodotti kosmetiċi [2] għandha tiġi inkorporata fil-Ftehim,IDDEĊIEDA DAN LI ĠEJ:Artikolu 1Il-punt li ġej għandu jiddaħħal wara l-punt 6 (l-Ħames Direttiva tal-Kummissjoni 93/73/KEE) fil-Kapitolu XVI ta' l-Anness II għall-Ftehim:"7. 395 L 0032: Is-Sitt Direttiva tal-Kummissjoni 95/32/KEE tas-7 ta' Lulju 1995 dwar metodi ta' analiżi meħtieġa għall-kontroll tal-kompożizzjoni ta' prodotti kosmetiċi (ĠU L 178, tat-28.7.1995, p. 20).".Artikolu 2It-testi tas-Sitt Direttiva tal-Kummissjoni 95/32/KE fil-lingwa Islandiża u f'dik Norveġiża, li huma annessi għall-verżjonijiet tal-lingwi rispettivi ta' din id-Deċiżjoni, huma awtentiċi.Artikolu 3Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ nhar l-1 ta' April 1996, sakemm ikunu ġew magħmula n-notifiki kollha taħt l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE.Artikolu 4Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fis-Sezzjoni taż-ŻEE ta', u fis-Suppliment taż-ŻEE għall-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej.Magħmula fi Brussel, fis-26 ta' Marzu 1996.Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEEIl-PresidentP. Benavides[1] ĠU L 372, tat-31.12.1994, p. 11.[2] ĠU L 178, tat-28.7.1995, p. 20.--------------------------------------------------


type: other

text:
BGH, Urteil v. 10.01.2019 - VII ZR 7/18 - NWB Urteile
 BGH v. 10.01.2019 - VII ZR 7/18
 BGH Urteil v. 10.01.2019 - VII ZR 7/18
 Steuerschuldnerschaft des Bauträgers bei Bauverträgen vor August 2013
 Gesetze: § 13b UStG, § 27 Abs 19 UStG
 Instanzenzug: OLG Dresden 15. Dezember 2017 Az: 22 U 1024/17vorgehend LG Leipzig 8. Juni 2017 Az: 7 O 2842/16
 1Der Kläger, der Freistaat S. , macht aus abgetretenem Recht der B. S. GmbH (im Folgenden: Bauunternehmerin) als Restwerklohn einen Anspruch auf Zahlung eines Umsatzsteuerbetrags in Höhe von 14.751,60 € geltend.
 2Die Bauunternehmerin erbrachte für die Beklagte, einen Bauträger, in den Jahren 2012 und 2013 Stukkateurarbeiten. Vereinbarungsgemäß rechnete sie ihre Leistungen in Gesamthöhe von 77.639,89 € netto ab und führte in den Rechnungen jeweils aus:
 "Diese Rechnung ist gemäß § 13b UStG in netto ausgewiesen. Wir weisen darauf hin, dass Sie [= die Beklagte] als Auftraggeber zur Abführung der Umsatzsteuer verpflichtet sind."
 3Dieser Hinweis entsprach der Anwendung von § 13b UStG in der damaligen bundesweiten Praxis der Finanzämter.
 4Mit Urteil vom 22. August 2013 (V R 37/10, BFHE 243, 20) entschied der Bundesfinanzhof, dass § 13b Abs. 2 Satz 2 UStG 2005 = § 13b Abs. 5 Satz 2 Halbsatz 1 UStG 2011 entgegen der einschlägigen Umsatzsteuer-Richtlinie (Abschn. 182a Abs. 11 UStR 2005) einschränkend dahin auszulegen sei, dass es für den Übergang der Steuerschuldnerschaft darauf ankomme, ob der Leistungsempfänger die an ihn erbrachte bauwerksbezogene Werklieferung oder sonstige Leistung selbst zur Erbringung einer derartigen Leistung verwendet. Dies treffe auf Bauträger nicht zu, die die erbrachten Leistungen für die Bebauung eigener, zur Veräußerung vorgesehener Grundstücke verwenden (BFHE 243, 20 Rn. 50 ff.).
 5Die Beklagte zahlte die Rechnungsbeträge an die Bauunternehmerin, führte jedoch unter Verweis auf das vorgenannte Urteil des Bundesfinanzhofs die Umsatzsteuer nicht an das Finanzamt ab.
 6In der Folge korrigierte die Bauunternehmerin auf Veranlassung des Finanzamts ihre gegenüber der Beklagten gelegten Rechnungen und wies nunmehr zusätzlich die Umsatzsteuer in Höhe von insgesamt 14.751,60 € aus.
 7Am 2. Juni 2015 schlossen der Kläger und die Bauunternehmerin unter Bezug auf § 27 Abs. 19 UStG einen Vertrag, durch den die Bauunternehmerin ihren zivilrechtlichen Zahlungsanspruch gegen die Beklagte in Höhe der Umsatzsteuer an Erfüllungs statt an den Kläger abtrat. Mit Schreiben vom 10. August 2015 forderte der Kläger die Beklagte zur Zahlung des Umsatzsteuerbetrags auf.
 9Das Landgericht hat die Beklagte zur Zahlung von 14.751,60 € nebst Zinsen in Höhe von neun Prozentpunkten über dem Basiszinssatz seit dem 15. September 2015 verurteilt. Das Berufungsgericht hat die Berufung der Beklagten zurückgewiesen und die Revision zugelassen.
 10Die Beklagte verfolgt mit der Revision ihren Klageabweisungsantrag weiter.
 11Die Revision der Beklagten ist - mit Ausnahme der Höhe des Zinsanspruchs - unbegründet.
 13Dem Kläger stehe aus abgetretenem Recht der Bauunternehmerin der Anspruch auf Umsatzsteuernachzahlung zu. Im Wege der ergänzenden Vertragsauslegung ergebe sich, dass die Beklagte und die Bauunternehmerin eine Freistellungspflicht durch die Beklagte als Besteller hinsichtlich der Umsatzsteuerpflicht vereinbart hätten, die sich nach Abtretung in eine Zahlungspflicht umgewandelt habe. Dabei komme es nicht darauf an, ob § 27 Abs. 19 UStG eine verfassungsrechtlich unzulässige Rückwirkung aufweise. Der Anspruch sei auch nicht verjährt.
 14Das hält der rechtlichen Überprüfung - mit Ausnahme der Höhe des Zinsanspruchs - im Ergebnis stand.
 151. Mit Recht ist das Berufungsgericht davon ausgegangen, dass der Kläger aus abgetretenem Recht der Bauunternehmerin als Restwerklohn Zahlung des Umsatzsteuerbetrags in Höhe von 14.751,60 € von der Beklagten verlangen kann.
 16a) Der Kläger ist kraft Abtretung durch die Bauunternehmerin Inhaber des Restwerklohnanspruchs. Ob und inwieweit die Wirksamkeit dieser Abtretung über die zivilrechtlichen Regeln (§§ 398 ff. BGB) hinaus von einer Anwendung des § 27 Abs. 19 UStG abhängt, kann auf sich beruhen. Jedenfalls bestehen keine Bedenken gegen die Anwendung der Vorschrift.
 17Gemäß § 27 Abs. 19 Satz 1 UStG ist die gegen den leistenden Unternehmer wirkende Steuerfestsetzung zu ändern, soweit der Leistungsempfänger die Erstattung der Steuer fordert, die er in der Annahme errichtet hatte, Steuerschuldner zu sein. Nach § 27 Abs. 19 Satz 2 UStG steht § 176 AO der Änderung nicht entgegen. § 27 Abs. 19 Satz 3 UStG enthält eine Abtretungsregelung, wobei § 27 Abs. 19 Satz 4 UStG die Erfüllungswirkung dieser Abtretung regelt.
 18aa) § 27 Abs. 19 UStG ist in der einschränkenden Auslegung durch den Bundesfinanzhof (vgl. BFH, Urteil vom 23. Februar 2017 - V R 16, 24/16 Rn. 24 ff., 62, BFHE 257, 177) sowohl verfassungsgemäß als auch unionsrechtskonform. Der Senat schließt sich der diesbezüglichen Auffassung des Bundesfinanzhofs an. Die Revision zeigt keine Argumente auf, die Anlass zu einer abweichenden Auffassung geben.
 19bb) Die Wirksamkeit der Abtretung steht vorliegend auch nicht deshalb in Frage, weil § 27 Abs. 19 Satz 1 UStG für die Inanspruchnahme des Unternehmers tatbestandlich voraussetzt, dass der Leistungsempfänger die Erstattung der von ihm bereits entrichteten Steuer fordert. Die Vorschrift ist auf den Fall, dass der Bauträger als Leistungsempfänger - wie hier - deshalb keinen Erstattungsantrag stellt, weil er die Umsatzsteuer von vorneherein nicht an das Finanzamt abgeführt hat, entsprechend anzuwenden.
 20Die entsprechende Anwendung einer Vorschrift, die auch als steuerverschärfende Analogie zulässig ist (vgl. BFH, Urteil vom 14. Februar 2007 - II R 66/05 , BFHE 217, 176, juris Rn. 17), setzt eine Gesetzeslücke im Sinne einer planwidrigen Unvollständigkeit des Gesetzes und eine vergleichbare Interessenlage voraus (vgl. BGH, Urteil vom 13. März 2018 - II ZR 158/16 Rn. 31 m.w.N., NJW-RR 2018, 738). Diese Voraussetzungen sind erfüllt. Der Gesetzgeber bezweckte mit der Vorschrift des § 27 Abs. 19 UStG, den infolge des Urteils des Bundesfinanzhofs vom 22. August 2013 (V R 37/10 , BFHE 243, 20) drohenden Ausfall des Fiskus mit Umsatzsteuerbeträgen zu verhindern. Er hat dabei ersichtlich nicht bedacht, dass ein solcher Ausfall nicht nur dann droht, wenn bereits vereinnahmte Umsatzsteuerbeträge aufgrund eines Erstattungsverlangens an den Leistungsempfänger zurückzuzahlen sind, sondern auch dann, wenn der Leistungsempfänger von vorneherein keine Umsatzsteuer entrichtet hat. Die Interessenlage der Beteiligten ist in beiden Fällen vergleichbar und wird durch den Inhalt der Vorschrift - Heranziehung des Bauunternehmers als Steuerschuldner unter Berücksichtigung der einschränkenden Auslegung durch den Bundesfinanzhof (vgl. BFH, Urteil vom 23. Februar 2017 - V R 16, 24/16 , BFHE 257, 177) - interessengerecht geregelt.
 21b) Der abgetretene Restwerklohnanspruch besteht in Höhe des Umsatzsteuerbetrags von 14.751,60 €.
 22aa) Der Senat hat bereits entschieden, dass einem Bauunternehmer bei einem vor dem Erlass des Urteils des Bundesfinanzhofs vom 22. August 2013 (V R 37/10 , BFHE 243, 20) abgeschlossenen Bauvertrag mit einem Bauträger aufgrund einer ergänzenden Vertragsauslegung ein Anspruch auf Zahlung von Restwerklohn in Höhe des Umsatzsteuerbetrags gegen seinen Vertragspartner zusteht, wenn beide Vertragsparteien übereinstimmend von der Steuerschuldnerschaft des Bauträgers gemäß § 13b Abs. 5 Satz 2 Halbsatz 1 UStG 2011 ausgegangen sind, der Bauträger die auf die erbrachten Leistungen des Bauunternehmers entfallende Umsatzsteuer an das Finanzamt abgeführt hat und wegen eines Erstattungsverlangens des Bauträgers für den Bauunternehmer die Gefahr entsteht, wegen der Heranziehung als Steuerschuldner gemäß § 27 Abs. 19 UStG die Umsatzsteuer abführen zu müssen ( BGH, Urteil vom 17. Mai 2018 - VII ZR 157/17 Rn. 18-35, BauR 2018, 1403 = NZBau 2018, 524).
 23bb) Diese Grundsätze, von denen abzuweichen das Revisionsvorbringen keinen Anlass gibt, lassen sich auf den vorliegenden Fall übertragen.
 24(1) Der Senat kann die ergänzende Vertragsauslegung des Berufungsgerichts im Streitfall uneingeschränkt überprüfen, da es sich bei dem in Rede stehenden Vertrag um eine typische Vertragsgestaltung handelt, die über den Bezirk des Berufungsgerichts hinaus regelmäßig mit gleichförmigen Inhalt im geschäftlichen Verkehr verwendet wird (vgl. dazu BGH, Urteil vom 17. Mai 2018 - VII ZR 157/17 Rn. 19-21, BauR 2018, 1403 = NZBau 2018, 524).
 25(2) Die Voraussetzungen der ergänzenden Vertragsauslegung, die Vorrang vor den Grundsätzen über die Störung der Geschäftsgrundlage hat (vgl. BGH, Urteil vom 17. Mai 2018 - VII ZR 157/17 Rn. 36, BauR 2018, 1403 = NZBau 2018, 524; zur Anwendbarkeit der ergänzenden Vertragsauslegung nunmehr auch BFH, Urteil vom 27. September 2018 - V R 49/17 Rn. 19, NZI 2018, 947 = DStR 2018, 2423), sind aufgrund der Vergleichbarkeit der Interessenlage der Parteien der Werkverträge vorliegend ebenso erfüllt wie in dem dem Senatsurteil vom 17. Mai 2018 (VII ZR 157/17, BauR 2018, 1403 = NZBau 2018, 524) zugrundeliegenden Sachverhalt. Beide Werkvertragsparteien haben übereinstimmend angenommen, dass Schuldner der Umsatzsteuer entsprechend der früheren Praxis der Finanzverwaltung gemäß § 13b Abs. 5 Satz 2 Halbsatz 1 UStG 2011 die Beklagte sei. Dabei gingen sie ferner davon aus, dass die auf die Werkleistung entfallende Umsatzsteuer in ihrem Innenverhältnis wirtschaftlich von der Beklagten getragen werden sollte. Die Vertragsparteien haben indes keine Regelung für den Fall getroffen, dass für die Bauunternehmerin die Gefahr besteht, wegen der Heranziehung als Steuerschuldnerin die Umsatzsteuer selbst entrichten zu müssen. Diese Gefahr besteht im vorliegenden Fall aufgrund des Urteils des Bundesfinanzhofs vom 22. August 2013 (V R 37/10 , BFHE 243, 20), der in der Folge geänderten Verwaltungspraxis und des Umstands, dass die Umsatzsteuer nicht bereits von der Beklagten an das Finanzamt entrichtet worden ist. Die Gefahr hat sich zudem bereits dadurch realisiert, dass das Finanzamt die Bauunternehmerin zur Erstellung korrigierter Rechnungen veranlasst hat.
 26Es führt zu keiner anderen Beurteilung, dass hier die Gefahr für die Bauunternehmerin, als Steuerschuldnerin der Umsatzsteuer herangezogen zu werden, nicht auf einem Erstattungsantrag der Beklagten beruht. Für die Annahme einer solchen Gefahr macht es keinen Unterschied, ob die Bauunternehmerin steuerlich in Anspruch genommen wird, weil die Finanzverwaltung den erhaltenen Umsatzsteuerbetrag wieder an die Beklagte auskehren muss, oder ob die Bauunternehmerin in Anspruch genommen wird, weil die Finanzverwaltung die Umsatzsteuer von der Beklagten nicht erhalten hat und § 27 Abs. 19 UStG deshalb entsprechend anwendet. In beiden Fällen wird der leistende Unternehmer zur Abführung der Umsatzsteuer herangezogen, obwohl nach den Vertragsvereinbarungen der Bauträger als Leistungsempfänger den auf die Werkleistung entfallenden Umsatzsteuerbetrag wirtschaftlich tragen sollte.
 27c) Soweit die Revision die Auffassung vertritt, die Beklagte habe den vom Berufungsgericht angenommenen Freistellungsanspruch bereits durch die an Zahlungs statt wirkende Abtretung gemäß § 27 Abs. 19 UStG erfüllt, kann sie damit nicht durchdringen. Entgegen der Auffassung des Berufungsgerichts ist aufgrund der ergänzenden Vertragsauslegung nicht nur ein Freistellungsanspruch, sondern ein Zahlungsanspruch im Verhältnis zwischen der Bauunternehmerin und der Beklagten anzunehmen. Zwar beseitigt die an Zahlungs statt wirkende Abtretung die Gefahr für die Bauunternehmerin, weiter als Steuerschuldnerin in Anspruch genommen zu werden. Denn im Verhältnis zwischen ihr und der Finanzverwaltung ist unter den weiteren Voraussetzungen des § 27 Abs. 19 Satz 4 UStG der Steueranspruch erloschen. Diese Wirkung tritt indes nur in diesem Verhältnis ein. Die Abtretung beseitigt nicht den abgetretenen Anspruch gegenüber der Beklagten auf Zahlung des Restwerklohns in Höhe des der Umsatzsteuerbetrags.
 28d) Der geltend gemachte Anspruch ist nicht verjährt.
 29Der Lauf der hier maßgeblichen regelmäßigen Verjährungsfrist von drei Jahren (§ 195 BGB) beginnt gemäß § 199 Abs. 1 BGB mit dem Schluss des Jahres, in dem der Anspruch entstanden ist und der Gläubiger von den den Anspruch begründenden Umständen Kenntnis erlangt hat oder ohne grobe Fahrlässigkeit hätte erlangen müssen. Der an den Kläger abgetretene Anspruch der Bauunternehmerin ist erst mit Eintritt der Gefahr entstanden, wegen der Heranziehung als Steuerschuldner die Umsatzsteuer abführen zu müssen. Das ist erst dann der Fall, wenn ernsthaft mit einer Änderung der zuvor herrschenden Praxis der Finanzverwaltung hinsichtlich der Anwendung des § 13b UStG gerechnet werden musste. Selbst wenn man insoweit - was hier keiner Entscheidung bedarf - auf das Urteil des Bundesfinanzhofs vom 22. August 2013 (V R 37/10 , BFHE 243, 20) als frühestmöglichen Zeitpunkt abstellte, wäre die Verjährungsfrist bei Erhebung der Klage im Jahr 2016 noch nicht abgelaufen.
 302. Keinen Bestand können die Urteile des Berufungsgerichts und des Landgerichts im Hinblick auf die ausgeurteilte, acht Prozentpunkte über dem Basiszinssatz übersteigende Zinshöhe haben. Der Zinsanspruch ergibt sich aus §§ 286, 288 BGB a.F. i.V.m. Art. 229 § 34 Satz 1 EGBGB. Ein weitergehender Zinsanspruch ist nicht begründet.
 31Die Kostenentscheidung beruht auf § 97 Abs. 1, § 92 Abs. 2 Nr. 1 ZPO.
 ECLI:DE:BGH:2019:100119UVIIZR7.18.0
 OAAAH-16197
 BGH, Urteil v. 10.01.2019 - VII ZR 7/18 ablegen in?


text:
Calorieën in Finea creamy (Friesche Vlag ) per 100 gr.
 Calorieën in Finea creamy (Friesche Vlag )
 Calorieën: 180,0 kcal
 Energie : 765.00 kJoule
 Ingrediënten in Finea creamy (Friesche Vlag )
 Er zijn voor Finea creamy (Friesche Vlag ) nog geen ingredienten aanwezig.
 Wat zit er nog meer in Finea creamy (Friesche Vlag )
 100 gr. Finea creamy (Friesche Vlag ) bevat 180.00 calorieën (kcal). In het overzicht is naast het aantal kcal ook te zien hoeveel energie, eiwitten, koolhydraten, vetten, natrium en voedingsvezels er in Finea creamy (Friesche Vlag ) zitten.
 Wil je graag het aantal calorieën weten van een ander product, kijk dan even in ons calorieën overzicht of zoek het product via het zoekformulier rechtsboven. Onderaan deze pagina staan andere producten met een gelijk aantal calorieën als in Finea creamy (Friesche Vlag ). Op zoek naar een passend dieet? Wij hebben een overzicht met de meest gebruikte diëten voor je. Wil je liever met anderen in contact komen die willen afvallen, bezoek dan ons forum.
 Producten waarin ongeveer 180.00 calorieën zitten.


type: caselaw

text:
9.2.2013
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 38/5
 Sentenza della Corte (Grande Sezione) dell’11 dicembre 2012 — Commissione europea/Regno di Spagna
 (Causa C-610/10) (1)
 (Inadempimento di uno Stato - Aiuti di Stato - Sentenza della Corte che accerta un inadempimento - Eccezione di irricevibilità - Articoli 228, paragrafo 2, CE e 260, paragrafo 2, TFUE - Mancata esecuzione - Sanzioni pecuniarie)
 2013/C 38/03
 Lingua processuale: lo spagnolo
 Parti
 Ricorrente: Commissione europea (rappresentanti: B. Stromsky e C. Urraca Caviedes, agenti)
 Convenuto: Regno di Spagna (rappresentante: N. Díaz Abad, agente)
 sostenuto da: Repubblica ceca (rappresentanti: M. Smolek, D. Hadroušek e J.Očková, agenti)
 Oggetto
 Inadempimento di uno Stato — Articolo 260 TFUE — Omessa esecuzione della sentenza della Corte del 2 luglio 2002, causa C-499/99 (Racc. pag. I-6031) — Domanda di fissazione di una penalità
 Dispositivo
 1)
 Non avendo adottato, alla data di scadenza del termine impartito nella lettera di diffida supplementare emessa il 18 marzo 2010 dalla Commissione europea in applicazione dell’articolo 260, paragrafo 2, TFUE, tutti i provvedimenti che l’esecuzione della sentenza del 2 luglio 2002, Commissione/Spagna (C-499/99), comporta — sentenza relativa, in particolare, al recupero presso l’Industrias Domésticas SA degli aiuti che, ai sensi della decisione 91/1/CEE della Commissione, del 20 dicembre 1989, relativa ad aiuti concessi in Spagna dall’esecutivo centrale e da vari esecutivi autonomi a favore di Magefesa, produttore di casalinghi in acciaio inossidabile e piccoli elettrodomestici, sono stati dichiarati illegali e incompatibili con il mercato comune — il Regno di Spagna è venuto meno agli obblighi ad esso incombenti in forza del paragrafo 1 del medesimo articolo.
 2)
 Il Regno di Spagna è condannato a versare alla Commissione europea, sul conto «Risorse proprie dell’Unione europea», una penalità di importo pari ad EUR 50 000 per ogni giorno di ritardo nell’attuazione dei provvedimenti necessari per conformarsi alla citata sentenza Commissione/Spagna, a partire dalla data di pronuncia della presente sentenza fino a quella di esecuzione della medesima sentenza Commissione/Spagna.
 3)
 Il Regno di Spagna è condannato a versare alla Commissione europea, sul conto «Risorse proprie dell’Unione europea», la somma forfettaria di EUR 20 milioni.
 4)
 Il Regno di Spagna è condannato alle spese.
 5)
 La Repubblica ceca sopporta le proprie spese.
 (1) GU C 72 del 5.3.2011.


text:
33 Cdo 5055/2015
 Dotčené předpisy: § 241a odst. 1 o. s. ř., § 630 obč. zák., § 243c odst. 1 věty první o. s. ř.
 Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně senátu JUDr. Ivany Zlatohlávkové a soudců JUDr. Pavla Krbka a JUDr. Václava Dudy ve věci žalobce prof. RNDr. E. S. , zastoupeného JUDr. Ivanem Werlem, advokátem se sídlem ve Velkém Meziříčí, Vrchovecká 74/2, proti žalovanému K. M. Š. , o určení vlastnictví, vedené u Městského soudu v Brně pod sp. zn. 39 C 108/2011, o dovolání žalobce proti rozsudku Krajského soudu v Brně ze dne 15. října 2014, č. j. 19 Co 134/2014-158, takto:
 Krajský soud v Brně rozsudkem ze dne 15. října 2014, č. j. 19 Co 134/2014-158, potvrdil rozsudek ze dne 10. července 2013, č. j. 39 C 108/2011-120, jímž Městský soud v Brně zamítl žalobu na určení, že žalobce je vlastníkem ideální 1 / 2 specifikovaných nemovitostí, a rozhodl o nákladech řízení. Současně odvolací soud rozhodl o nákladech odvolacího řízení.
 Proti rozsudku odvolacího soudu podal žalobce dovolání. Splnění předpokladů přípustnosti dovolání podle § 237 zákona č. 99/1963 Sb., občanského soudního řádu, ve znění účinném do 31. 12. 2013 (srov. čl. II bod 1, 7 zákona č. 404/2012 Sb. a čl. II bod 2 zákona č. 293/2013 Sb., dále jen o. s. ř. ), spatřuje (při citaci textu § 237 o. s. ř.) v tom, že napadené rozhodnutí spočívá na vyřešení otázky hmotného práva, která v rozhodovací praxi dovolacího soudu nebyla dosud vyřešena, a to, zda lze považovat za porušení manželské věrnosti jednání manžela, který objímal jinou ženu a dal jí tzv. francouzský polibek . Akcentuje přitom, že v rozsudku Nejvyššího soudu ze dne 29. 4. 2002, sp. zn. 33 Odo 137/2002, bylo porušení manželské věrnosti hodnoceno jako jednání, které se hrubě příčí dobrým mravům.
 Podle § 241a odst. 1 o. s. ř. lze dovolání podat pouze z důvodů, že rozhodnutí odvolacího soudu spočívá na nesprávném právním posouzení věci.
 Napadené rozhodnutí odvolacího soudu nespočívá na vyřešení žalobcem formulované otázky. Soudy nižších stupňů založily svůj závěr o nedůvodnosti žaloby především na závěru, že žalovaný se nedopustil chování, které by bylo možné kvalifikovat jako hrubě porušující dobré mravy; vzaly přitom za prokázané, že starožitný nábytek dcera žalobce rodičům žalovaného darovala a namítaný neoprávněný prodej tohoto nábytku tak nemůže být přičítán k tíži žalovaného a že manželství žalovaného a dcery žalobce nebylo rozvedeno z důvodu jeho nevěry, nýbrž proto, že bylo dlouhodobě nesouladné a v rozkladu z důvodů na straně obou manželů. Poukazuje-li žalobce v této souvislosti na to, že odvolací soud (stejně jako soud prvního stupně) nesprávně, resp. neúplně zjistil skutkový stav věci, pak tyto námitky nesměřují primárně proti právnímu posouzení věci, nýbrž vytýkají nesprávnost a neúplnost skutkových zjištění, na nichž je založen závěr, že v posuzovaném případě nedošlo k naplnění skutkové podstaty pro vrácení daru ve smyslu § 630 zákona č. 40/1964 Sb., občanského zákoníku, ve znění účinném do 31. 12. 2013 - dále jen obč. zák. (viz § 3028 zákona č. 89/2012 Sb.). Žalobce přehlíží, že uplatněním způsobilého dovolacího důvodu ve smyslu § 241a odst. 1 o. s. ř. není zpochybnění právního posouzení věci, vychází-li z jiného skutkového stavu, než z jakého vyšel při posouzení věci odvolací soud, a že samotné hodnocení důkazů odvolacím soudem nelze v režimu dovolacího řízení podle občanského soudního řízení ve znění účinném do 31. 12. 2013 úspěšně napadnout žádným dovolacím důvodem.
 Oproti přesvědčení žalobce je rozhodnutí odvolacího soudu v souladu s judikaturou dovolacího soudu. Výkladem pojmu rozpor s dobrými mravy se dovolací soud zabýval ve svých rozhodnutích již opakovaně a vyjádřil se též k aplikovatelnosti § 630 obč. zák. tak, že k naplnění skutkové podstaty pro vrácení daru směřuje pouze takové závadné jednání obdarovaného vůči dárci nebo členům jeho rodiny, které se zřetelem na všechny okolnosti konkrétního případu z hlediska svého rozsahu a intenzity a při zohlednění vzájemného jednání účastníků právního vztahu nevzbuzuje z hlediska společenského a objektivizovaného (nikoli jen podle subjektivního názoru dárce) pochybnosti o hrubé kolizi s dobrými mravy (srov. např. rozsudky ze dne 27. 9. 2012, sp. zn. 33 Cdo 767/2011, ze dne 28. 11. 2000, sp. zn. 33 Cdo 2425/98, a ze dne 25. 10. 2004, sp. zn. 33 Odo 538/2003). Úvaha soudu, zda v řízení zjištěné (prokázané) chování obdarovaného (jehož správnost nelze v dovolacím řízení úspěšně zpochybnit a pro dovolací soud je závazné) lze kvalifikovat jako hrubě porušující dobré mravy ve smyslu § 630 obč. zák., se odvíjí od posouzení všech zvláštností každého případu individuálně a nelze je objektivizovat. Soud hodnotí, zda chování obdarovaného vykazuje znaky závadnosti, tj. zda koliduje se společensky uznávanými pravidly slušného chování ve vzájemných vztazích mezi lidmi, zda jde o porušení značné intenzity nebo o porušení soustavné, a to ať již fyzickým násilím, psychickým týráním, hrubými urážkami, neposkytnutím potřebné pomoci, apod. Vždy přitom rovněž zohledňuje vzájemné chování účastníků právního vztahu. Odvolací soud, který převzal skutkové i právní závěry soudu prvního stupně, se v souladu s ustálenou judikaturou zabýval pro věc rozhodnými okolnostmi daného případu a od judikatury dovolacího soudu se neodchýlil, jestliže uzavřel, že ze zjištěného chování žalovaného jako obdarovaného nelze dovodit, že jím hrubě porušil dobré mravy a že je tak splněna jedna ze zákonných podmínek pro vrácení dru ve smyslu § 630 obč. zák.
 Sluší se uvést, že konfrontace napadeného rozhodnutí s rozsudkem Nejvyššího soudu ze dne 29. 4. 2002, sp. zn. 33 Odo 137/2002, není na místě, neboť v něm byl řešen skutkově odlišný případ, kdy manželství dárkyně a obdarovaného bylo rozvedeno s tím, že příčina rozvratu manželství spočívala výlučně na straně obdarovaného, který udržuje známost s devatenáctiletou dívkou, kterou nastěhoval do domu, kde žije i manželka a dcera a soudy uzavřely, že obdarovaný porušil manželskou věrnost způsobem znevažujícím důstojnost dárkyně, neboť tuto vystavil pro ni nepřijatelnému postavení . Závěry obsažené v rozsudku Nejvyššího soudu ze dne 29. 4. 2002, sp. zn. 33 Odo 137/2002, proto nelze v posuzované věci - při konfrontaci skutkových terénů, z nichž soudy při právním posouzení věcí vycházely - aplikovat.
 Námitkami, že se odvolací soud dostatečně nevypořádal s provedenými důkazy a nenapravil pochybení, kterého se dopustil soud prvního stupně tím, že neprovedl všechny jím navržené důkazy, žalobce nevystihl jediný způsobilý dovolací důvod uvedený v § 241a odst. 1 o. s. ř., nýbrž odvolacímu soudu vytýká, že řízení zatížil vadou, která mohla mít za následek nesprávné rozhodnutí ve věci. K takové vadě však dovolací soud přihlíží pouze v případě, jedná-li se o dovolání přípustné (§ 242 odst. 3 věta druhá o. s. ř.).
 Dovolací soud dovolání podle § 243c odst. 1 věty první o. s. ř. odmítl.


type: legislation

text:
 7.6.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 149/53
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2019/935 НА КОМИСИЯТА
 от 16 април 2019 година
 за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на методите на анализ за определяне на физичните, химичните и органолептичните характеристики на лозаро-винарските продукти и уведомяването относно решенията на държавите членки по отношение на повишаването на естественото алкохолно съдържание
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕC) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (1), и по-специално член 80, параграф 5, член 91, букви в) и г) и член 223, параграф 3 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета (2) беше отменен и заменен с Регламент (ЕС) No 1308/2013. В част II, дял II, глава I, раздел 1 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 се определят правилата по отношение на категориите лозаро-винарски продукти, енологичните практики и приложимите ограничения и се оправомощава Комисията да приема делегирани актове и актове за изпълнение в тази връзка. С цел да се осигури гладкото функциониране на пазара на вино с оглед на новата нормативна уредба, трябва да бъдат приети някои правила посредством такива актове. Тези актове следва да заменят разпоредбите на Регламент (ЕО) No 606/2009 на Комисията (3), който се отменя с Делегиран регламент (ЕС) 2019/934 на Комисията (4).
 (2)
 Съгласно член 80, параграф 5 и член 91, буква г) от Регламент (ЕС) No 1308/2013, когато е необходимо, Комисията определя правила за методите на анализ за определяне на физичните, химичните и органолептичните характеристики на лозаро-винарските продукти. Методите се основават на всички подходящи методи, препоръчани и публикувани от Международната организация по лозата и виното (OIV), освен ако те биха били неефективни или неподходящи. Освен това с член 91, буква в) от Регламент (ЕС) No 1308/2013 Комисията се оправомощава да определя правила за проверка дали тези продукти са преминали през обработки, противоречащи на разрешените енологични практики в Съюза.
 (3)
 Методът на анализ за определяне дали лозаро-винарските продукти съдържат алил изотиоцианат е определен в приложението към настоящия регламент. Що се отнася до другите методи за определяне дали продуктите са преминали през обработки, противоречащи на разрешените енологични практики, следва да се прилагат правилата, разрешени от съответната държава членка.
 (4)
 В част I, раздел А, точка 3 от приложение VIII към Регламент (ЕС) No 1308/2013 се предвижда задължение за държавите членки да уведомяват Комисията за всяко повишаване на граничните стойности, посочени в точка 2 от същия раздел. Следва да се предвидят начини за подаването на тази информация от държавите членки до Комисията.
 (5)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за общата организация на селскостопанските пазари,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Приложно поле
 С настоящия регламент се установяват правила за прилагане на дял II, глава I от Регламент (ЕС) No 1308/2013 по отношение на методите на анализ за определяне на физичните, химичните и органолептичните характеристики на лозаро-винарските продукти, както и по отношение на уведомяването относно решенията на държавите членки да разрешат повишаване на естественото алкохолно съдържание.
 Член 2
 Методи на анализ, приложими в Съюза
 Методите на анализ, посочени в член 75, параграф 5, буква г) от Регламент (ЕС) No 1308/2013, които да бъдат използвани за проверка на граничните стойности, установени в правилата на Съюза за използването на алил изотиоцианат при производството на някои лозаро-винарски продукти, са установени в приложението към настоящия регламент.
 Член 3
 Уведомяване относно решенията на държавите членки да разрешат повишаване на естественото алкохолно съдържание
 1. Държавите членки, които разрешат повишаване на естественото алкохолно съдържание в съответствие с част I, раздел А, точка 3 от приложение VIII към Регламент (ЕС) No 1308/2013, уведомяват Комисията за това в срок от един месец след предоставянето на дерогацията. В уведомлението държавите членки определят регионите и сортовете, засегнати от решението, и представят данни и доказателства, които показват, че климатичните условия са били изключително неблагоприятни в съответните региони.
 2. Уведомяването се извършва в съответствие с Делегиран регламент (ЕС) 2017/1183 на Комисията (5) и Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/1185 на Комисията (6).
 3. Комисията от своя страна съобщава тази информация на останалите държави членки.
 Член 4
 Влизане в сила
 Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Той се прилага от 7 декември 2019 година.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 16 април 2019 година.
 За Комисията
 Председател
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 671.
 (2) Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (ОВ L 299, 16.11.2007 г., стр. 1).
 (3) Регламент (ЕО) No 606/2009 на Комисията от 10 юли 2009 г. относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 479/2008 на Съвета по отношение на категориите лозаро-винарски продукти, енологичните практики и приложимите ограничения (ОВ L 193, 24.7.2009 г., стр. 1).
 (4) Делегиран регламент (ЕС) 2019/934 на Комисията от 12 март 2019 година за допълнение на Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на лозарските райони, където алкохолното съдържание може да бъде увеличено, разрешените енологични практики и ограниченията, приложими към производството и съхраняването на лозаро-винарските продукти, минималния съдържим процент алкохол във вторичните продукти и тяхното отстраняване, както и публикуването на досиетата на OIV (вж. страница 1 от настоящия брой на Официален вестник).
 (5) Делегиран регламент (ЕС) 2017/1183 на Комисията от 20 април 2017 г. за допълване на регламенти (ЕС) No 1307/2013 и (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на уведомленията до Комисията относно информация и документи (ОВ L 171, 4.7.2017 г., стр. 100).
 (6) Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/1185 на Комисията от 20 април 2017 г. за определяне на правила за прилагане на регламенти (ЕС) No 1307/2013 и (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на уведомленията до Комисията относно информация и документи и за изменение и отмяна на няколко регламента на Комисията (ОВ L 171, 4.7.2017 г., стр. 113).
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 СПЕЦИФИЧНИ МЕТОДИ НА АНАЛИЗ, ПРИЛОЖИМИ В СЪЮЗА
 АЛИЛ ИЗОТИОЦИАНАТ
 1. Същност на метода
 Алил изотиоцианатът, съдържащ се във виното, се изолира чрез дестилация и се определя посредством газова хроматография.
 2. Реагенти
 2.1. Абсолютен етанол.
 2.2. Стандартен разтвор: разтвор на алил изотиоцианат в абсолютен алкохол, съдържащ 15 mg/l активен алил изотиоцианат.
 2.3. Смес — замразител, състояща се от етанол и сух лед (температура – 60 °C).
 3. Апаратура
 3.1. Дестилационен апарат с непрекъснат поток на азот, както е показано на схемата.
 3.2. Подгряващ кожух с термостатичен регулатор.
 3.3. Дебитометър.
 3.4. Газов хроматограф с пламъко-фотометричен детектор, снабден със селективен филтър за съединенията на сяра (λ = 394 nm), или друг подходящ детектор.
 3.5. Хроматографска колона от неръждаема стомана с вътрешен диаметър 3 mm и дължина 3 m; пълна с Carbowax 20 M върху 10 % на Chromosorb WHP, 80—100 светло сечение на сито.
 3.6. Микроспринцовка от 10 μl.
 4. Процедура
 В дестилационната колба се наливат 2 l вино; в двете епруветки за събиране на дестилат се добавят няколко милилитра етанол (точка 2.1.), така че порьозните части на тръбите за газова дисперсия да бъдат напълно покрити. Двете епруветки се изстудяват външно със сместа — замразител. Колбата се свързва с епруветките за събиране на дестилата и се пропуска азот с дебит 3 l на час. Виното се загрява до 80°С с подходящо регулиране на температурата на загряващия кожух и се отделят 45—50 ml от дестилата.
 Хроматографът се стабилизира; препоръчва се да се използват следните параметри:
 —
 температура на инжектора: 200 °C,
 —
 температура на колонката: 130 °C,
 —
 газ носител хелий с дебит: 20 ml/min.
 С помощта на микроспринцовка се въвежда определено количество стандартен разтвор, така че пикът, съответстващ на алил изотиоцианата, да се открои лесно на хроматограмата.
 По същия начин в хроматографа се въвежда и аликвотно количество от дестилата. Прави се проверка дали времето на задържане на получения пик съответства на времето на задържане на алил изотиоцианата.
 При описаните за опита условия никоя естествена съставка на виното не води до интерференция, съответстваща на времето на задържане на изследваното вещество.
 Апарат за дестилация в поток от азот


text:
Le Magnifique est un navire de ligne de 80 canons de la classe Bucentaure de la marine impériale française puis dans la Royale, conçu par l'ingénieur Jacques-Noël Sané, surnommé le « Vauban de la marine »
 Commandé le 29 octobre 1807, il est mis en service à Lorient le 1er novembre 1814.
 Il a une carrière sans histoire, avec un réparation importante en 1831, avant d'être démantelé en décembre 1837.
 Bibliographie
 Jean-Michel Roche, Dictionnaire des Bâtiments de la flotte de guerre française de Colbert à nos jours, tome I
 Articles connexes
 Classe Bucentaure
 Notes et références
 Bateau lancé en 1814
 Navire construit en France
 Classe Bucentaure


text:
 IL-KUMMISSJONI EWROPEA
 Brussell, 31.1.2019
 COM(2019) 32 final
 2019/0022(NLE)
 Proposta għal
 DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
 dwar il-pożizzjoni li għandha tiġi adottata, f’isem l-Unjoni Ewropea, fil-Kumitat Konġunt taż-ŻEE dwar emenda għall-Anness IX (Servizzi Finanzjarji) tal-Ftehim ŻEE(Regolament dwar is-Swieq tal-Istrumenti Finanzjarji (MiFIR) u Direttiva MiFID II)
 (Test b’rilevanza għaż-ŻEE)
 MEMORANDUM TA’ SPJEGAZZJONI
 1.KUNTEST TAL-PROPOSTA
 •Raġunijiet u għanijiet tal-proposta
 L-abbozz ta’ Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE (anness mad-Deċiżjoni tal-Kunsill proposta) għandu l-għan li jemenda l-Anness IX (Servizzi Finanzjarji) tal-Ftehim ŻEE sabiex jinkorpora r-Regolament dwar is-Swieq tal-Istrumenti Finanzjarji (MiFiR, Markets in Financial Instruments Regulation) u d-Direttiva MiFID II
 1
 fil-Ftehim ŻEE.
 L-adattamenti li jidhru fl-abbozzi tad-Deċiżjonijiet annessi tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE jmorru lil hinn minn dawk li jistgħu jitqiesu bħala sempliċiment adattamenti tekniċi fis-sens tar-Regolament tal-Kunsill Nru 2894/94. Il-pożizzjoni tal-Unjoni għandha għalhekk tiġi stabbilita mill-Kunsill.
 •Konsistenza mad-dispożizzjonijiet eżistenti fil-qasam ta’ politika
 L-abbozz anness tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE jestendi l-politika tal-UE diġà eżistenti għall-Istati taż-ŻEE-EFTA (in-Norveġja, l-Iżlanda, u l-Liechtenstein).
 •Konsistenza ma’ politiki oħrajn tal-Unjoni
 L-estensjoni tal-acquis tal-UE għall-Istati taż-ŻEE-EFTA, permezz tal-inkorporazzjoni tiegħu fil-Ftehim ŻEE, titwettaq f’konformità mal-għanijiet u mal-prinċipji ta’ dan il-Ftehim li jimmiraw lejn l-istabbiliment ta’ Żona Ekonomika Ewropea dinamika u omoġena, ibbażata fuq regoli komuni u kundizzjonijiet ugwali ta’ kompetizzjoni.
 2.BAŻI ĠURIDIKA, SUSSIDJARJETÀ U PROPORZJONALITÀ
 •Bażi ġuridika
 Il-leġiżlazzjoni li se tiġi inkorporata fil-Ftehim ŻEE hija bbażata fuq l-Artikolu 114 tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea.
 L-Artikolu 1(3) tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 2894/94
 2
 dwar l-arranġamenti għall-implimentazzjoni tal-Ftehim ŻEE jipprevedi li l-Kunsill jistabbilixxi l-pożizzjoni li għandha tiġi adottata f’isem l-Unjoni fir-rigward ta’ Deċiżjonijiet bħal dawn, wara proposta mill-Kummissjoni.
 Is-SEAE flimkien mas-servizzi tal-Kummissjoni jibagħtu l-abbozz ta’ Deċiżjonijiet tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE għall-adozzjoni mill-Kunsill bħala l-pożizzjoni tal-Unjoni. Is-SEAE jittama li jkun fil-qagħda li jippreżentahom fil-Kumitat Konġunt taż-ŻEE kemm jista’ jkun malajr.
 •Sussidjarjetà (għall-kompetenza mhux esklużiva)
 Il-proposta hija konformi mal-prinċipju tas-sussidjarjetà għar-raġuni li ġejja.
 L-għan ta’ din il-proposta, jiġifieri li tiġi żgurata l-omoġeneità tas-Suq Intern, ma jistax jinkiseb b’mod suffiċjenti mill-Istati Membri u jista’ għalhekk, minħabba l-effetti, jintlaħaq aħjar fil-livell tal-Unjoni.
 Il-proċess tal-inkorporazzjoni tal-acquis tal-UE fil-Ftehim ŻEE jitwettaq f’konformità mar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 2894/94 tat-28 ta’ Novembru 1994 dwar l-arranġamenti għall-implimentazzjoni tal-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea li jikkonferma l-approċċ li ttieħed.
 •Proporzjonalità
 F’konformità mal-prinċipju tal-proporzjonalità, din il-proposta ma tmurx lil hinn minn dak li hu meħtieġ biex jintlaħaq l-għan tagħha.
 •Għażla tal-istrument
 F’konformità mal-Artikolu 98 tal-Ftehim ŻEE, l-istrument magħżul huwa d-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE. Il-Kumitat Konġunt taż-ŻEE għandu jiżgura l-implimentazzjoni u t-tħaddim effettiv tal-Ftehim ŻEE. Għal dan il-għan, għandu jieħu deċiżjonijiet fil-każijiet previsti fil-Ftehim ŻEE.
 3.RIŻULTATI TAL-EVALWAZZJONIJIET EX POST, IL-KONSULTAZZJONIJIET MAL-PARTIJIET IKKONĊERNATI U L-VALUTAZZJONIJIET TAL-IMPATT
 Mhux applikabbli
 4.IMPLIKAZZJONIJIET GĦALL-BAĠIT
 Ma hemm l-ebda implikazzjoni għall-baġit mistennija bħala riżultat tal-inkorporazzjoni tar-Regolament imsemmi hawn fuq fil-Ftehim ŻEE.
 5.ELEMENTI OĦRAJN
 •Spjegazzjoni fid-dettall tad-dispożizzjonijiet speċifiċi tal-proposta
 L-Artikoli 11 sa 13 u l-Artikolu 41(2) – Valutazzjoni prudenzjali ta’ akkwirenti proposti mhux residenti (Dikjarazzjoni konġunta mehmuża mad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt) u trattament l-iktar favorit għall-impriżi taż-ŻEE (adattament (f) b’rabta mad-Direttiva 2014/65/UE)
 Fil-prinċipju, l-objettiv tal-Ftehim ŻEE mhuwiex li jirregola r-relazzjonijiet tal-Partijiet Kontraenti ma’ pajjiżi terzi (ara b’mod partikolari s-16-il premessa tal-Preambolu tal-Ftehim ŻEE). Il-Ftehim ŻEE ma jipprevedix il-liberalizzazzjoni tal-flussi ta’ kapital u lanqas ma jikkonferixxi drittijiet lil persuni mhux residenti f’dak li jirrigwarda l-libertà tal-istabbiliment jew il-parteċipazzjoni fil-kapital ta’ impriżi (ara l-Artikoli 31, 34, 40 u 124 tal-Ftehim ŻEE).
 Konsegwentement, id-Dikjarazzjoni konġunta mehmuża mad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt tgħid li l-Partijiet Kontraenti jaqblu li l-inkorporazzjoni tad-Direttiva 2014/65/UE fil-Ftehim ŻEE tkun bla preġudizzju għar-regoli nazzjonali tal-applikazzjoni ġenerali b’rabta mal-kontroll tal-investiment dirett barrani għall-finijiet ta’ sigurtà jew ta’ ordni pubbliku.
 L-adattament (f) jiċċara wkoll li l-impriżi ta’ pajjiżi terzi ma jistgħux jiġu ttrattati b’mod iktar favorevoli minn impriżi taż-ŻEE jekk awtorizzati minn awtorità nazzjonali kompetenti (ANK) jew awtorità nazzjonali settorjali.Derogi għal strumenti ta’ ekwità (adattament (g) b’rabta mar-Regolament (UE) Nru 600/2014)
 L-Artikolu 4(4) tal-MiFIR jipprevedi li l-ESMA għandha tissorvelja l-applikazzjoni tad-derogi mogħtija mill-ANK, u tissottometti rapport annwali lill-Kummissjoni. Peress li l-ESMA se tkun ukoll kompetenti għall-kontroll tal-applikazzjoni tad-derogi fl-Istati taż-ŻEE-EFTA, l-adattament (g)(i) jiżgura li l-ESMA tippreżenta wkoll ir-rapport annwali tagħha lill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA biex din tkun tista’ teżerċita l-funzjoni ta’ sorveljanza tagħha skont l-Artikolu 109 tal-Ftehim ŻEE.
 Barra minn hekk, id-data cut-off għad-derogi, mogħtija mill-ANK tal-Istati tal-EFTA li huma membri taż-ŻEE skont il-leġiżlazzjoni fis-seħħ qabel il-MiFIR u li jridu jiġu eżaminati mill-ġdid mill-ESMA sa mhux iktar tard mit-3 ta’ Jannar 2019 konformement mal-Artikolu 4(7) tal-MiFIR, hija modifikata mill-adattament (g)(ii) biex jittieħed kont tad-data tad-dħul fis-seħħ tal-MiFIR fil-kuntest taż-ŻEE.
 Notifiki ta’ nonparteċipazzjoni miċ-ċentri tan-negozjar (adattament (i) b’rabta mar-Regolament (UE) Nru 600/2014)
 Skont l-Artikolu 36(5) tal-MiFIR, ċentru tan-negozjar għandu jinnotifika lill-ESMA u lill-ANK tagħha jekk ma jkunx jixtieq jintrabat mill-Artikolu 36 f’dak li għandu x’jaqsam ma’ derivattivi negozjati fil-borża.
 Fir-rigward taċ-ċentri tan-negozjar fl-Istati taż-ŻEE-EFTA, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA hija l-awtorità superviżorja kompetenti u għandha tirċievi n-notifiki tagħhom. L-adattament (i)(i) għalhekk jaġġusta t-test tal-Artikolu 36(5) tal-MiFIR skont dak.
 Sabiex tiġi ggarantita t-trasparenza ta’ informazzjoni dwar is-suq intern estiż għall-operaturi kollha taż-ŻEE, l-adattament (i)(ii) jistipula li l-ESMA għandha tinkludi wkoll fuq il-lista tagħha ta’ pubblikazzjoni n-notifiki rċevuti mill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA.
 Obbligu li tingħata liċenzja lill-punti ta’ riferiment ġodda (adattament (j) b’rabta mar-Regolament (UE) Nru 600/2014)
 F’konformità mal-Artikolu 7 tal-Ftehim ŻEE, huma biss l-atti li ġew inkorporati fil-Ftehim ŻEE li huma vinkolanti għall-Istati taż-ŻEE-EFTA. Għaldaqstant, l-obbligu li tingħata liċenzja lill-punti ta’ riferiment ġodda żviluppati wara d-data tad-dħul fis-seħħ tal-MiFIR jista’ għalhekk japplika biss mid-data tad-dħul fis-seħħ tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt li tinkorpora r-Regolament fil-Ftehim ŻEE. L-adattament (j)(i) jaġġusta t-test tal-Artikolu 37(2) skont dak.
 Barra minn hekk, l-adattament (j)(ii) jibdel ir-riferimenti għall-Artikoli 101 u 102 tat-TFUE b’rabta mar-regoli tal-kompetizzjoni billi jissostitwixxihom bl-Artikoli 53 u 54 tal-Ftehim ŻEE, li jikkostitwixxu l-qafas legali ta’ riferiment komuni bejn il-Partijiet Kontraenti tal-Ftehim ŻEE.
 2019/0022 (NLE)
 Proposta għal
 DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
 dwar il-pożizzjoni li għandha tiġi adottata, f’isem l-Unjoni Ewropea, fil-Kumitat Konġunt taż-ŻEE dwar emenda għall-Anness IX (Servizzi Finanzjarji)
 tal-Ftehim ŻEE
 (Regolament dwar is-Swieq tal-Istrumenti Finanzjarji (MiFIR) u Direttiva MiFID II)
 (Test b’rilevanza għaż-ŻEE)
 IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
 Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 114 flimkien mal-Artikolu 218(9) tiegħu,
 Wara li kkunsidra r-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 2894/94 tat-28 ta’ Novembru 1994 dwar l-arranġamenti għall-implimentazzjoni tal-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea
 3
 , u b’mod partikolari l-Artikolu 1(3) tiegħu,
 Wara li kkunsidra l-proposta tal-Kummissjoni Ewropea,
 Billi:
 (1)Il-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea
 4
 (il-“Ftehim ŻEE”) daħal fis-seħħ fl-1 ta’ Jannar 1994.
 (2)Skont l-Artikolu 98 tal-Ftehim ŻEE, il-Kumitat Konġunt taż-ŻEE jista’ jiddeċiedi li jemenda, fost l-oħrajn, l-Anness IX tal-Ftehim ŻEE li fih dispożizzjonijiet dwar is-servizzi finanzjarji.
 (3)Ir-Regolament (UE) Nru 600/2014 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill
 5
 u d-Direttiva 2014/65/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill
 6
 iridu jiġu inkorporati fil-Ftehim ŻEE.
 (4)Għalhekk, l-Anness IX tal-Ftehim ŻEE jenħtieġ li jiġi emendat skont dan.
 (5)Għaldaqstant jenħtieġ li l-pożizzjoni tal-Unjoni fil-Kumitat Konġunt taż-ŻEE tkun ibbażata fuq l-abbozz ta’ deċiżjoni mehmuż,
 ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 Il-pożizzjoni li għandha tiġi adottata, f’isem l-Unjoni, fil-Kumitat Konġunt taż-ŻEE dwar l-emenda proposta għall-Anness IX (Servizzi Finanzjarji) tal-Ftehim ŻEE għandha tkun ibbażata fuq l-abbozzi ta’ deċiżjonijiet tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE mehmużin ma’ din id-Deċiżjoni.
 Artikolu 2
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fil-jum tal-adozzjoni tagħha.
 Magħmul fi Brussell,
 Għall-Kunsill
 Il-President
 (1)
 Ir-Regolament (UE) Nru 600/2014 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Mejju 2014 dwar is-swieq tal-istrumenti finanzjarji u li jemenda r-Regolament (UE) Nru 648/2012, kif irrettifikat mill-ĠU L 270, 15.10.2015, p. 4, mill-ĠU L 187, 12.7.2016, p. 30 u mill-ĠU L 278, 27.10.2017, p. 54.Id-Direttiva 2014/65/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Mejju 2014 dwar is-swieq fl-istrumenti finanzjarji u li temenda d-Direttiva 2002/92/KE u d-Direttiva 2011/61/UE, kif irrettifikata mill-ĠU L 188, 13.7.2016, p. 28, mill-ĠU L 273, 8.10.2016, p. 35 u mill-ĠU L 64, 10.3.2017, p. 116.
 (2)
 ĠU L 305, 30.11.1994, p. 6–8.
 (3)
 ĠU L 305, 30.11.1994, p. 6.
 (4)
 ĠU L 1, 3.1.1994, p. 3.
 (5)
 Ir-Regolament (UE) Nru 600/2014 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Mejju 2014 dwar is-swieq tal-istrumenti finanzjarji u li jemenda r-Regolament (UE) Nru 648/2012, kif irrettifikat mill-ĠU L 270, 15.10.2015, p. 4, mill-ĠU L 187, 12.7.2016, p. 30 u mill-ĠU L 278, 27.10.2017, p. 54.
 (6)
 Id-Direttiva 2014/65/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Mejju 2014 dwar is-swieq fl-istrumenti finanzjarji u li temenda d-Direttiva 2002/92/KE u d-Direttiva 2011/61/UE, kif irrettifikata mill-ĠU L 188, 13.7.2016, p. 28, mill-ĠU L 273, 8.10.2016, p. 35 u mill-ĠU L 64, 10.3.2017, p. 116.
 ---documentbreak---
 IL-KUMMISSJONI EWROPEA
 Brussell, 31.1.2019
 COM(2019) 32 final
 ANNESS
 tal-
 Proposta għal Deċiżjoni tal-Kunsill
 dwar il-pożizzjoni li għandha tiġi adottata, f’isem l-Unjoni Ewropea, fil-Kumitat Konġunt taż-ŻEE dwar emenda għall-Anness IX (Servizzi Finanzjarji)tal-Ftehim ŻEE(Regolament dwar is-Swieq tal-Istrumenti Finanzjarji (MiFIR) u Direttiva MiFID II)
 ANNESS
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru
 ta’
 li temenda l-Anness IX (Servizzi Finanzjarji) tal-Ftehim ŻEE
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea (il-“Ftehim ŻEE”), u b’mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)Ir-Regolament (UE) Nru 600/2014 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Mejju 2014 dwar is-swieq tal-istrumenti finanzjarji u li jemenda r-Regolament (UE) Nru 648/2012
 1
 , kif irrettifikat mill-ĠU L 270, 15.10.2015, p. 4, mill-ĠU L 187, 12.7.2016, p. 30 u mill-ĠU L 278, 27.10.2017, p. 54, irid jiġi inkorporat fil-Ftehim ŻEE.
 (2)Ir-Regolament (UE) 2016/1033 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-23 ta’ Ġunju 2016 li jemenda r-Regolament (UE) Nru 600/2014 dwar is-swieq tal-istrumenti finanzjarji, ir-Regolament (UE) Nru 596/2014 dwar l-abbuż tas-suq u r-Regolament (UE) Nru 909/2014 dwar titjib fis-saldu tat-titoli fl-Unjoni Ewropea u dwar depożitorji ċentrali tat-titoli
 2
 jrid jiġi inkorporat fil-Ftehim ŻEE.
 (3)Id-Direttiva 2014/65/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Mejju 2014 dwar is-swieq fl-istrumenti finanzjarji u li temenda d-Direttiva 2002/92/KE u d-Direttiva 2011/61/UE
 3
 , kif irrettifikata mill-ĠU L 188, 13.7.2016, p. 28, mill-ĠU L 273, 8.10.2016, p. 35 u mill-ĠU L 64, 10.3.2017, p. 116, trid tiġi inkorporata fil-Ftehim ŻEE.
 (4)Id-Direttiva (UE) 2016/1034 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-23 ta’ Ġunju 2016 li temenda d-Direttiva 2014/65/UE dwar is-swieq fl-istrumenti finanzjarji
 4
 trid tiġi inkorporata fil-Ftehim ŻEE.
 (5)Id-Direttiva 2014/65/UE tħassar id-Direttiva 2004/39/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill
 5
 , li hija inkorporata fil-Ftehim ŻEE u li konsegwentement trid titħassar skont il-Ftehim ŻEE.
 (6)Ir-Regolament (UE) Nru 600/2014 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill jispeċifika l-każijiet li fihom l-Awtorità Bankarja Ewropea (ABE) u l-Awtorità Ewropea tat-Titoli u s-Swieq (ESMA) jistgħu temporanjament jipprojbixxu jew jirrestrinġu ċerti attivitajiet finanzjarji, u jistabbilixxi l-kundizzjonijiet neċessarji f’konformità, rispettivament, mal-Artikolu 9(5) tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill
 6
 u tar-Regolament (UE) Nru 1095/2010 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill
 7
 . Għall-finijiet tal-Ftehim ŻEE, dawn is-setgħat għandhom jiġu eżerċitati mill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, skont il-punti 31g u 31i tal-Anness IX tal-Ftehim ŻEE u skont il-kundizzjonijiet preskritti fih. Biex żgur ikun hemm integrazzjoni tal-għarfien espert tal-ABE u tal-ESMA fil-proċess u konsistenza bejn iż-żewġ pilastri taż-ŻEE, tali deċiżjonijiet tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA se jiġu adottati abbażi ta’ abbozzi mħejjija mill-ABE jew mill-ESMA, skont il-każ. Dan jippreserva l-vantaġġi ewlenin ta’ superviżjoni minn awtorità waħda. Il-Partijiet Kontraenti jaqblu li din id-Deċiżjoni timplimenta l-ftehim rifless fil-konklużjonijiet
 8
 tal-Ministri tal-Finanzi u l-Ekonomija tal-UE u taż-ŻEE-EFTA tal-14 ta’ Ottubru 2014 dwar l-inkorporazzjoni tar-Regolamenti dwar l-Awtoritajiet Superviżorji Ewropej tal-UE fil-Ftehim ŻEE.
 (7)Għalhekk, l-Anness IX tal-Ftehim ŻEE jenħtieġ li jiġi emendat skont dan,
 ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 L-Anness IX tal-Ftehim ŻEE għandu jiġi emendat kif ġej:
 1.Dan li ġej jiżdied mal-punt 13b (id-Direttiva 2002/92/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill):
 “, kif emendata bi:
 -32014 L 0065: Id-Direttiva 2014/65/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Mejju 2014 (ĠU L 173, 12.6.2014, p. 349), kif irrettifikata mill-ĠU L 188, 13.7.2016, p. 28, mill-ĠU L 273, 8.10.2016, p. 35 u mill-ĠU L 64, 10.3.2017, p. 116.”
 2.It-test tal-punt 31ba (id-Direttiva 2004/39/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill) qed jinbidel b’dan li ġej:
 “32014 L 0065: Id-Direttiva 2014/65/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Mejju 2014 dwar is-swieq fl-istrumenti finanzjarji u li temenda d-Direttiva 2002/92/KE u d-Direttiva 2011/61/UE (ĠU L 173, 12.6.2014, p. 349), kif irrettifikata mill-ĠU L 188, 13.7.2016, p. 28, mill-ĠU L 273, 8.10.2016, p. 35 u mill-ĠU L 64, 10.3.2017, p. 116, kif emendata bi:
 -32016 L 1034: Id-Direttiva (UE) 2016/1034 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-23 ta’ Ġunju 2016 (ĠU L 175, 30.6.2016, p. 8).
 Għall-finijiet ta’ dan il-Ftehim, id-dispożizzjonijiet tad-Direttiva għandhom jinqraw bl-adattamenti li ġejjin:
 (a)Minkejja d-dispożizzjonijiet tal-Protokoll 1 ta’ dan il-Ftehim, u sakemm mhux previst mod ieħor f’dan il-Ftehim, it-termini ‘Stat Membru/i’ u ‘awtoritajiet kompetenti’ għandhom jinftiehmu li qed jinkludu, apparti t-tifsira tagħhom fid-Direttiva, l-Istati tal-EFTA u l-awtoritajiet kompetenti tagħhom, rispettivament.
 (b)Referenzi għal ‘membri tas-SEBĊ’ għandhom jinftiehmu li jinkludu, apparti t-tifsira tagħhom fid-Direttiva, il-banek ċentrali nazzjonali tal-Istati tal-EFTA.
 (c)Referenzi għal atti oħrajn fid-Direttiva għandhom jitqiesu rilevanti sal-punt u b’mod illi dawk l-atti jiġu inkorporati fil-Ftehim.
 (d)Fl-Artikolu 3(2), fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, il-kliem ‘2 ta’ Lulju 2014’ għandu jsir ‘id-data tad-dħul fis-seħħ tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru .../... ta’... [din id-Deċiżjoni]’ u l-kliem ‘3 ta’ Lulju 2019’ għandu jsir ‘ħames snin minn hemm ’il quddiem’.
 (e)Fl-Artikolu 16(11), fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, il-kliem ‘2 ta’ Lulju 2014’ għandu jsir ‘id-data tad-dħul fis-seħħ tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru .../... ta’... [din id-Deċiżjoni]’.
 (f)Fl-Artikolu 41(2), il-kelma ‘Unjoni’ għandha tiġi mibdula bil-kelma ‘ŻEE’.
 (g)Fl-Artikolu 57:
 (i)fit-tieni subparagrafu tal-paragrafu 5, il-kliem ‘għandha tieħu azzjoni’ għandu jinbidel bil-kliem ‘ESMA jew, skont il-każ, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA għandha tieħu azzjoni’;
 (ii)fil-paragrafu 6, il-kliem ‘jew, skont il-każ, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ għandu jiddaħħal wara l-kelma ‘ESMA’.
 (h)Fil-punti (f) u (g) tal-Artikolu 70(6), fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, il-kliem ‘2 ta’ Lulju 2014’ għandu jsir ‘id-data tad-dħul fis-seħħ tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru .../... ta’... [din id-Deċiżjoni]’.
 (i)Fl-Artikolu 79:
 (i)fit-tieni subparagrafu tal-paragrafu 1, il-kliem ‘jew, skont il-każ, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ għandu jiddaħħal wara l-kelma ‘ESMA’;
 (ii)fil-ħames subparagrafu tal-paragrafu 1, il-kliem ‘, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘il-Kummissjoni, l-ESMA’.
 (j)Fl-Artikolu 81(5), fl-Artikolu 82(2) u fl-Artikolu 87(1), il-kliem ‘jew, skont il-każ, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ jiddaħħal wara l-kelma ‘ESMA’.
 (k)Fl-Artikolu 86, il-kliem ‘ESMA, li’ għandu jinbidel bil-kliem ‘ESMA. L-ESMA jew, skont il-każ, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’.
 (l)Fl-Artikolu 95(1), fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, il-kliem ‘3 ta’ Jannar 2018’ għandu jsir ‘id-data tad-dħul fis-seħħ tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru .../... ta’... [din id-Deċiżjoni]’.”
 3.It-test tal-punt 31baa (imħassar) huwa sostitwit b’dan li ġej:
 “32014 R 0600: Ir-Regolament (UE) Nru 600/2014 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Mejju 2014 dwar is-swieq tal-istrumenti finanzjarji u li jemenda r-Regolament (UE) Nru 648/2012 (ĠU L 173, 12.6.2014, p. 84), kif irrettifikat mill-ĠU L 270, 15.10.2015, p. 4, mill-ĠU L 187, 12.7.2016, p. 30 u mill-ĠU L 278, 27.10.2017, p. 54, kif emendat bi:
 -32016 R 1033: Ir-Regolament (UE) 2016/1033 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-23 ta’ Ġunju 2016 (ĠU L 175, 30.6.2016. p. 1).
 Id-dispożizzjonijiet tar-Regolament għandhom, għall-finijiet ta’ dan il-Ftehim, jinqraw bl-adattamenti li ġejjin:
 (a)Minkejja d-dispożizzjonijiet tal-Protokoll 1 ta’ dan il-Ftehim, u sakemm mhux previst mod ieħor f’dan il-Ftehim, it-termini ‘Stat Membru/i’ u ‘awtoritajiet kompetenti’ għandhom jinftiehmu li qed jinkludu, apparti t-tifsira tagħhom fir-Regolament, l-Istati tal-EFTA u l-awtoritajiet kompetenti tagħhom, rispettivament.
 (b)Referenzi għal ‘membri tas-SEBĊ’ għandhom jinftiehmu li jinkludu, apparti t-tifsira tagħhom fir-Regolament, il-banek ċentrali nazzjonali tal-Istati tal-EFTA.
 (c)Sakemm mhux previst mod ieħor f’dan il-Ftehim, l-Awtorità Bankarja Ewropea (ABE) jew l-Awtorità Ewropea tat-Titoli u s-Swieq (ESMA), skont il-każ, u l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA għandhom jikkooperaw, jiskambjaw informazzjoni u jikkonsultaw lil xulxin għall-finijiet tar-Regolament, b’mod partikolari qabel ma tittieħed kwalunkwe azzjoni.
 (d)Referenzi għal atti oħrajn fir-Regolament għandhom jitqiesu rilevanti sal-punt u b’mod illi dawk l-atti jiġu inkorporati fil-Ftehim.
 (e)Referenzi għas-setgħat tal-ESMA skont l-Artikolu 19 tar-Regolament (UE) Nru 1095/2010 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill li jinsabu fir-Regolament jinftiehmu bħala li jirreferu, fil-każijiet previsti fi u f’konformità mal-punt 31i ta’ dan l-Anness, għas-setgħat tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA fir-rigward tal-Istati tal-EFTA.
 (f)Fil-punt (e) tal-Artikolu 1(1):
 (i)fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, il-kliem ‘l-awtoritajiet kompetenti, l-ESMA u l-ABE’ għandu jsir ‘l-awtoritajiet kompetenti u l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’;
 (ii)il-kliem ‘jew, fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘setgħat tal-ESMA’.
 (g)Fl-Artikolu 4:
 (i)fil-paragrafu 4, il-kliem ‘u lill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘il-Kummissjoni’;
 (ii)fil-paragrafu 7, il-kliem ‘jew, fir-rigward ta’ derogi mogħtija mill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati tal-EFTA, qabel id-data tad-dħul fis-seħħ tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru .../... ta’ ... [din id-Deċiżjoni]’ għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘3 ta’ Jannar 2018’.
 (h)Fl-Artikolu 7(1), fl-Artikolu 9(2), fl-Artikolu 11(1) u fl-Artikolu 19(1), il-kliem ‘u lill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘il-Kummissjoni’.
 (i)Fl-Artikolu 36(5):
 (i)fl-ewwel u fit-tieni sentenza, fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, il-kelma ‘ESMA’ għandha ssir ‘l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’;
 (ii)il-kliem ‘u għandha tinkludi fil-lista n-notifiki kollha rċevuti mill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘L-ESMA għandha tippubblika lista tan-notifiki kollha li tirċievi’.
 (j)Fl-Artikolu 37(2):
 (i)Fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, il-kliem ‘3 ta’ Jannar 2018’ għandu jsir ‘id-data tad-dħul fis-seħħ tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru .../... ta’... [din id-Deċiżjoni]’;
 (ii)il-kliem ‘Artikoli 101 u 102 tat-TFUE’ għandu jinbidel bil-kliem ‘Artikoli 53 u 54 tal-Ftehim ŻEE’.
 (k)Fl-Artikolu 40:
 (i)fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, fil-paragrafi 1 sa 4, 6 u 7, il-kelma ‘ESMA’ għandha ssir ‘l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’;
 (ii)fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, fil-paragrafu 2, il-kliem ‘dritt tal-Unjoni’ għandu jsir ‘Ftehim ŻEE’;
 (iii)fil-paragrafu 3, il-kliem ‘wara konsultazzjoni mal-korpi pubbliċi’ għandu jinbidel bil-kliem ‘wara konsultazzjoni mal-korpi pubbliċi min-naħa tal-ESMA’;
 (iv)fil-paragrafu 3, il-kliem ‘mingħajr il-ħruġ tal-opinjoni’ se jinbidel bil-kliem ‘mingħajr il-ħruġ tal-opinjoni min-naħa tal-ESMA’;
 (v)fil-paragrafu 5, il-kliem ‘kwalunkwe deċiżjoni li tieħu azzjoni’ għandu jinbidel bil-kliem ‘kull deċiżjoni tagħha li tieħu azzjoni’;
 (vi)fil-paragrafu 5, il-kliem ‘. L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA għandha tippubblika fuq is-sit web tagħha avviż dwar kull deċiżjoni tagħha li tieħu xi azzjoni skont dan l-Artikolu. Referenza għall-pubblikazzjoni tal-avviż mill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA għandha titqiegħed fuq is-sit web tal-ESMA’ għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘dan l-Artikolu’.
 (l)Fl-Artikolu 41:
 (i)fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, fil-paragrafi 1 sa 4, 6 u 7, il-kelma ‘ABE’ għandha ssir ‘l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’;
 (ii)fir-rigward tal-Istati tal-EFTA, fil-paragrafu 2, il-kliem ‘dritt tal-Unjoni’ għandu jsir ‘Ftehim ŻEE’;
 (iii)fil-paragrafu 3, il-kliem ‘mingħajr il-ħruġ tal-opinjoni’ se jinbidel bil-kliem ‘mingħajr il-ħruġ tal-opinjoni min-naħa tal-ABE’;
 (iv)fil-paragrafu 5, il-kliem ‘kwalunkwe deċiżjoni li tieħu azzjoni’ għandu jinbidel bil-kliem ‘kull deċiżjoni tagħha li tieħu azzjoni’;
 (v)fil-paragrafu 5, il-kliem ‘. L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA għandha tippubblika fuq is-sit web tagħha avviż dwar kull deċiżjoni tagħha li tieħu xi azzjoni skont dan l-Artikolu. Referenza għall-pubblikazzjoni tal-avviż mill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA għandha titqiegħed fuq is-sit web tal-ABE’ għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘dan l-Artikolu’.
 (m)Fl-Artikolu 45:
 (i)fil-paragrafu 1, il-kliem ‘jew, fil-każ tal-Istati tal-EFTA, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ jiddaħħal wara l-kelma ‘ESMA’;
 (ii)fil-paragrafi 2, 4, 5, 8 u 9 u fl-ewwel subparagrafu tal-paragrafu 3, il-kliem ‘jew, skont il-każ, l-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA’ għandu jiddaħħal wara l-kelma ‘ESMA’;
 (iii)fit-tieni u fit-tielet subparagrafu tal-paragrafu 3, il-kliem ‘jew, skont il-każ, tħejji abbozzi għall-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA,’ għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘qabel tieħu kwalunkwe miżura’;
 (iv)fil-paragrafu 6, il-kliem ‘kwalunkwe deċiżjoni’ għandu jsir ‘kull deċiżjoni tagħha’;
 (v)fil-paragrafu 6, il-kliem ‘. L-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA għandha tippubblika fuq is-sit web tagħha avviż dwar kull deċiżjoni tagħha li timponi jew iġġedded kwalunkwe miżura msemmija fil-paragrafu 1(c). Referenza għall-pubblikazzjoni tal-avviż mill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA għandha titqiegħed fuq is-sit web tal-ESMA’ għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘paragrafu 1(c)’;
 (vi)fil-paragrafu 7, il-kliem ‘fuq is-sit web tal-ESMA jew, fir-rigward ta’ miżuri meħuda mill-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA, meta l-avviż jiġi ppubblikat fuq is-sit web tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA,’ għandu jiddaħħal wara l-kliem ‘meta jiġi ppubblikat l-avviż’.”
 4.L-inċiż li ġej jiżdied mal-punt 31bc (ir-Regolament (UE) Nru 648/2012 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill):
 “-32014 R 0600: Ir-Regolament (UE) Nru 600/2014 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Mejju 2014 (ĠU L 173, 12.6.2014, p. 84), kif irrettifikat mill-ĠU L 270, 15.10.2015, p. 4, mill-ĠU L 187, 12.7.2016, p. 30 u mill-ĠU L 278, 27.10.2017, p. 54.”
 Artikolu 2
 It-testi tar-Regolamenti (UE) Nru 600/2014, kif irrettifikat mill-ĠU L 270, 15.10.2015, p. 4, ĠU L 187, 12.7.2016, p. 30 u mill-ĠU L 278, 27.10.2017, p. 54, u (UE) 2016/1033 u tad-Direttivi 2014/65/UE, kif irrettifikata mill-ĠU L 188, 13.7.2016, p. 28, ĠU L 273, 8.10.2016, p. 35 u mill-ĠU L 64, 10.3.2017, p. 116, u (UE) 2016/1034 bil-lingwa Iżlandiża u b’dik Norveġiża, li se jiġu ppubblikati fis-Suppliment taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, għandhom ikunu awtentiċi.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ l-għada tal-aħħar notifika skont l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim ŻEE
 9*.
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fit-Taqsima taż-ŻEE u fis-Suppliment taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell,
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Il-President
 Is-Segretarji
 tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Dikjarazzjoni Konġunta mill-Partijiet Kontraenti
 għad-Deciżjoni Nru [...] li tinkorpora d-Direttiva 2014/65/UE fil-Ftehim ŻEE
 [għall-adozzjoni mad-Deċiżjoni u għall-pubblikazzjoni fil-ĠU]
 Il-Partijiet Kontraenti jaqblu li l-inkorporazzjoni fil-Ftehim ŻEE tad-Direttiva 2014/65/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-15 ta’ Mejju 2014 dwar is-swieq fl-istrumenti finanzjarji u li temenda d-Direttiva 2002/92/KE u d-Direttiva 2011/61/UE hija bla preġudizzju għar-regoli nazzjonali tal-applikazzjoni ġenerali b’rabta mal-kontroll tal-investiment dirett barrani għall-finijiet ta’ sigurtà jew ta’ ordni pubbliku.
 (1)
 ĠU L 173, 12.6.2014, p. 84.
 (2)
 ĠU L 175, 30.6.2016, p. 1.
 (3)
 ĠU L 173, 12.6.2014, p. 349.
 (4)
 ĠU L 175, 30.6.2016, p. 8.
 (5)
 ĠU L 145, 30.4.2004, p. 1.
 (6)
 ĠU L 331, 15.12.2010, p. 12.
 (7)
 ĠU L 331, 15.12.2010, p. 84.
 (8)
 Il-Konklużjonijiet tal-Kunsill tal-Ministri tal-Finanzi u l-Ekonomija tal-UE u ż-ŻEE-EFTA, 14178/1/14 REV 1.
 (9)
 *
 [Ma huwa indikat l-ebda rekwiżit kostituzzjonali.] [Rekwiżiti kostituzzjonali indikati.]


text:
Stall kan syfta på:
 Stall – en byggnad avsedd för förvaring av husdjur
 Lokstall – en byggnad för uppställning av lokomotiv
 Formel 1-stall – ett av lagen i Formel 1
 Cykelstall – ett av lagen i en cykeltävling, se Landsvägscykling
 Strängstall – en anordning som på ett stränginstrument lyfter upp och samlar strängarna från instrumentets hals och kropp
 Stall – ett läge där flygplan förlorar lyftkraft, se överstegring
 Stall, Kärnten – kommun i den österrikiska delstaten Kärnten


text:
1266 (MCCLXVI) je bilo navadno leto, ki se je po julijanskem koledarju začelo na petek.
 Dogodki
 Mongolski imperij
 24. avgust - Bitka pri Mariju, Kilikijska Armenija: egiptovski mameluški sultan Bajbars uničujoče porazi vojsko Kilikijske Armenije. Bajbars je zahteval od kralja Hetuma I., da se mu podredi, Hetum pa je šel po pomoč k Mongolom. Ta čas pa so egiptovski mameluki uničevali kraljevino, najhujše izgube so bile v omenjeni bitki, sicer pa je bilo uničenje vsesplošno.
 Gruzija: med pripravo na vojno proti Ilkanatu umre kan Zlate horde Berke. Nasledi ga pranečak Mengu-Timur, kar potrdi Kublajkan. Istega leta izgubi oko v boju z Ilkanatom de facto sovladar Nogaj. Po smrti Berkeja se strasti med mongolskima kanatoma umirijo.
 Bizantinski cesar Mihael VIII. Paleolog sklene zavezništvo (oziroma tributarno podreditev) z Zlato hordo in Nogaju v zakon ponudi svojo nezakonsko hči.
 Kan Ilkanata Abaka si za prestolnico izbere Tabriz, ki je bližje kavkaškemu prizorišču in eno redkih neporušenih mest.
 Čagatajski kanat: Kublajkan zavrne investuro Mubarak Šaha, sina čagatajske princese Ergene Hatun, in za novega kana Čagatajskega kanata določi svojega varovanca Ghijas-ud-din Baraka, ki pa se potem odreče vrhovnemu kanu in izžene Kublajkanove predstavnike. Državljanska vojna v Čagatajskem kanatu se zdaj zaplete, saj so v vojni tri strani (Barakova, Kaidujeva in Kublajkanova). 1268 ↔
 Kublajkanov mlajši brat in rival Arikbek umre v zaporu, kamor ga je zaprl Kublajkan. Edini močnejši med mongolskimi vojskovodji, ki ne priznava Kublajkana za vrhovnega kana in mu očita, da se je odtujil mongolskemu, stepskemu načinu življenja, je Kaidu iz Ögedejevega klana, ki se je uveljavil v Čagatajskem kanatu.
 Kublajkan pošlje prve ambasadorje na Japonsko, ki zahtevajo tributarno podreditev. Neuspešno.
 Peking: beneška trgovca in brata Niccolo in Maffeo Polo prispeta v prestolnico Dadu, kjer pa se ne zadržujeta dolgo. Kublajkan ju namreč napoti nazaj v Evropo s pismom za papeža, v katerem ga naproša, naj mu pošlje 100 učenjakov. 1269 ↔
 Francoska invazija na Sicilijo
 januar - V Italijo prispe glavnina francoske vojske Karla I. Anžujskega, okoli 30.000 vojakov. Sicilskemu kralju Manfredu Hohenstaufnu, ki je prej podcenjeval Francoze, uhajajo omahljivi gibelinski zavezniki na gvelfovsko stran, zato odreagira panično. Francozi so namreč politično opredeljeni za propapeške gvelfe.
 6. januar - Rim: papež Klemen IV. krona Karla Anžujskega za sicilskega kralja.
 20. januar - Francoska vojska vdre na ozemlje Sicilske kraljevine, ki poleg Sicilije obsega ves južni del italijanskega škornja (Mezzogiorno).
 26. februar - Bitka pri Beneventu: Francozi/gvelfi pod vodstvom Karla I. Anžujskega odločujoče porazijo sicilsko/gibelinsko koalicijo kralja Manfreda Sicilskega, ki umre v boju skupaj z najožjimi privrženci.
 Francozi brez odpora osvojijo preostalo Sicilsko kraljevino. Zadnji up Hohenstaufnov in gibelinov v Italiji je zdaj najmlajši sin Friderika II. švabski vojvoda Konradin. Odposlanci italijanskih gibelinskih mest mladeniča, ki je star komaj 14 let, rotijo naj posreduje v Italiji. 1267 ↔
 Zmage Francozov se najbolj ustraši bizantinski cesar Mihael VIII. Paleolog. Sicilska flota bi namreč predstavljala resno nevarnost za restavracijo Latinskega cesarstva.
 Ostalo
 11. januar - Umrlega vojvodo Pomerelije-Gdanska Svantopolka II. nasledita sinova Mestvin II. in Vartislav II.
 4. april - Umrlega brandenburškega mejnega grofa Ivana I. nasledi mlajši brat in sovladar Oton III. 1267 ↔
 12. junij - Umrlega kneza Anhalt-Ascherslebena Henrika II. nasledita mladoletna sinova Oton I. in Henrik III.
 2. julij - S sklenjenim Sporazumom v Perthu se zaključi škotsko-norveška vojna. Sporazum skleneta norveški kralj Magnus VI. in škotski kralj Aleksander III.. Škotom pripade bivša Kraljevina otoka Man s Hebridi, Norvežanom pa morajo izplačati visoko odškodnino. Škotski kralj tudi prizna suverenost norveškega kralja nad Orkneyjskimi in Shetlandskimi otoki.
 3. december - Poljska: potem ko je zatrl upor vojvoda Wrocława Henrik III. Beli iz neznanih razlogov umre, najverjetneje zastrupljen. Vojvodino nasledi mladoletni sin Henrik IV. Probus, regentsko oblast prevzame njegov stric, brat umrlega kralja in salzburški nadškof Vladislav Salzburški.
 Drugi upor baronov, Anglija: po uspešnem čiščenju ostankov upora se kralju Henriku III. zalomi pri obleganju Kenilworthu, ki mu ga nikakor ne uspe zavzeti. Naposled poseduje papeški legat Ottobuono de' Fieschi, ki sklene kompromis med obema stanema. Uporniki, ki so pri Henriku III. padli v nemilost, se lahko v zameno za denarno odškodnino odkupijo in si s tem povrnejo svoje plemiške nazive. 1267 ↔
 Ogrski princ Štefan V., ki je de facto vladal vzhodni polovici Ogrske, napade in premaga Bolgare.
 Umrlega burgundskega grofa Huga III. nasledi Oton IV.
 Umrlega trapezuntskega cesarja Andronika II. nasledi polbrat Jurij.
 Zamorje: istega leta Bajbars zavzame Safed, Biblos in Toron.↓
 → Mladoletna dama Bejruta in ciprska kraljica Izabela Ibelinska zavrne, da bi se pred polnoletnostjo preselila k prav tako mladoletnemu soprogu in ciprskemu kralju Hugu II. Lusignanskemu. Po pomoč se obrne na Baibarsa, ki jo zaščiti, Ciprčani pa zadevo predajo glavnemu jeruzalemskemu razsodišču Haute Cour. 1267 ↔
 Plemič in pravno izobražen uradnik Ivan Ibelinski zaključi s kompilacijo zakonov Jeruzalemske kraljevine, postopki uveljavljanja zakonov in fevdalnim redom kraljevine. Gre za najobsežnejšo in najdetaljnejšo kompilacijo zakonov iz srednjega veka. Avtor kompilacije Ivan Ibelinski, ki je hkrati grof Jaffe in Askalona, to leto tudi umre. Grofiji nasledi najstarejši sin Jakob, s katerim pa Bajbars ne obnovi zavezništva, ki ga je uveljavil z očetom. 1268 ↔
 Indija: ker delhijski sultan Nasirja ud din Mahmuda iz dinastije Mamelukov umre brez otok, ga nasledi glavni vezir Gijas ud-Din Balban.
 Magreb: vladavina Almohadov se je skrčila zgolj na mesto Marakeš, kar pa vladarsko dinastijo ne odvrne od dinastičnih spletk. Umorjenega kalifa Al-Murtada nasledi njegov bratranec in krvnik Idris al-Vatik
 Monetarna reforma v Franciji z izdajo novih zlatnikov écujev in srebrnih grošev.
 Rojstva
 Alauddin Hildži, mameluški delhijski sultan († 1316)
 Beatrice Portinari, florentinska meščanka, muza Danteja Alighierija († 1290)
 Giotto di Bondone, italijanski slikar in arhitekt († 1337)
 Hedvika Kališka, poljska kraljica († 1339)
 Henrik II., baron Mecklenburga († 1329)
 Herman VII., mejni grof Baden-Badna († 1291)
 Hetum II., kralj Kilikijske Armenije († 1307)
 Ivan Bretonski, angleški plemič, 4. grof Richmond († 1334)
 Janez Duns Skot, škotski teolog in filozof († 1308)
 Margareta Villehardouinška, ahajska baronica Akovaja († 1315)
 Zhou Daguan, kitajski diplomat dinastije Yuan († 1346)
 Smrti
 4. januar - Beatrika Savojska, provansalska grofica (* 1205)
 11. januar - Svantopolk II., vojvoda Pomerelije-Gdanska (* 1195)
 12. februar - Amadej Amidei, italijanski menih iz reda servitov, svetnik
 26. februar - Manfred Hohenstaufen, sicilski kralj (* 1232)
 17. marec - Peter iz Montereauja, francoski arhitekt (* 1200)
 24. marec - Bernard iz Parme, italijanski pravnik, teolog
 4. april - Ivan I., brandenburški mejni grof (* 1213)
 12. junij - Henrik II., knez Anhalt-Ascherslebena (* 1215)
 4. avgust - Odo Burgundski, grof Neversa in Auxerreja (* 1230)
 21. oktober - Birger Magnusson, švedski vojvoda, državnik in križar (* 1210)
 29. oktober - Margareta Avstrijska, nemška kraljica, avstrijska vojvodinja, češka kraljica (* 1204)
 3. december - Henrik III. Beli, poljski plemič, vojvoda Wrocława (* 1230)
 Neznan datum
 Al-Murtada, almohadski kalif
 Andronik II., trapezuntski cesar (* 1240)
 Arigbuha, kagan Mongolskega cesarstva (* okoli 1219)
 Arzenij I. Sremski, arhiepiskop sprbske pravoslavne cerkve, svetnik
 Berke, kan Zlate horde (* 1208)
 Hugo III., burgundski grof (* 1220)
 Ivan Ibelinski, grof Jaffe in Askalona, pravnik (* 1215)
 Nasir ud din Mahmud, mameluški delhijski sultan
 Rogerij iz Apulije, italijanski kronist, splitski nadškof (* 1205)
 Šiban, mongolski princ, Džočijev sin
 Opombe