type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION
 Bryssel den 25.1.2007
 KOM(2007) 26 slutlig
 Förslag till
 RÅDETS FÖRORDNING
 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av polyetentereftalat (PET-plast)
 med ursprung i Republiken Indien efter en översyn vid giltighetstidens utgång
 enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 2026/97
 (framlagt av kommissionen)
 SV SV
 ---pagebreak--- MOTIVERING
 1) BAKGRUND
 • Motiv och syfte
 Detta förslag rör tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober
 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i
 Europeiska gemenskapen, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 461/2004 av
 den 8 mars 2004, (nedan kallad ”grundförordningen”), i förfarandet rörande import av
 visst slags polyetentereftalat med ursprung i Indien.
 • Allmän bakgrund
 Förslaget läggs fram som ett led i genomförandet av grundförordningen och är
 resultatet av en undersökning som utförts i enlighet med de innehållsmässiga och
 procedurmässiga krav som anges i grundförordningen.
 • Gällande bestämmelser
 Gemenskapslagstiftning saknas.
 • Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden
 Ej tillämpligt.
 2) SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS
 • Samråd med berörda parter
 De parter som berörs av förfarandet har i enlighet med bestämmelserna i
 grundförordningen redan haft möjlighet att bevaka sina intressen under
 undersökningen.
 • Extern experthjälp
 Någon extern experthjälp har inte behövts.
 • Konsekvensanalys
 Detta förslag är ett resultat av tillämpningen av grundförordningen.
 Grundförordningen innehåller inga bestämmelser om en allmän konsekvensanalys,
 men den innehåller en uttömmande förteckning över villkor som måste bedömas.
 3) RÄTTSLIGA ASPEKTER
 • Sammanfattning av den föreslagna åtgärden
 Kommissionen meddelade den 1 december 2005 genom ett tillkännagivande (nedan
 kallat ”tillkännagivandet om inledande”) som offentliggjordes i Europeiska unionens
 SV 2 SV
 ---pagebreak--- officiella tidning1 att den inledde en översyn vid utgången av giltighetstiden för
 utjämningsåtgärderna beträffande import till gemenskapen av ett visst slags
 polyetentereftalat med ursprung i Indien.
 Denna översyn vid giltighetstidens utgång inleddes till följd av en begäran om översyn
 som ingavs den 30 augusti 2005 av intresseorganisationen Polyethylene Terephthalate
 (PET) Committee of Plastics Europé (kommittén för polyetentereftalat (PET-plast),
 nedan kallad ”sökanden”) såsom företrädare för tillverkare som svarar för en betydande
 del, i detta fall mer än 90 %, av gemenskapens sammanlagda produktion av det slags
 polyetentereftalat det gäller.
 Det bifogade förslaget från kommissionen till en rådsförordning innehåller de
 slutgiltiga slutsatserna om subventionering, skada, orsakssamband och gemenskapens
 intresse.
 Medlemsstaterna hördes av antisubventionskommittéerna den 16 januari.
 26 medlemsstater stödde den föreslagna åtgärden och 1 medlemsstat var emot den.
 Rådet föreslås därför anta bifogade förslag till en förordning, som bör offentliggöras i
 Europeiska unionens officiella tidning senast den 28 februari 2007.
 • Rättslig grund
 Rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot
 subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen,
 senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 461/2004 av den 8 mars 2004.
 • Subsidiaritetsprincipen
 Förslaget avser ett område där gemenskapen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen
 är därför inte tillämplig.
 • Proportionalitetsprincipen
 Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl:
 Åtgärdsformen beskrivs i grundförordningen och ger inte något utrymme för nationella
 beslut.
 Det är inte nödvändigt att ange hur det ekonomiska eller administrativa ansvar som
 åläggs gemenskapen, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter,
 ekonomiska aktörer och medborgare skall begränsas till ett minimum och stå i
 proportion till förslagets mål.
 • Val av regleringsform
 Föreslagen regleringsform: Förordning.
 1
 EUT C 304, 1.12.2005, tillkännagivande om inledande (2005/C 304/03), s. 4.
 SV 3 SV
 ---pagebreak--- Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl:
 Grundförordningen tar inte upp några andra regleringsformer.
 4) BUDGETKONSEKVENSER
 Förslaget påverkar inte gemenskapens budget.
 SV 4 SV
 ---pagebreak--- Förslag till
 RÅDETS FÖRORDNING
 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av polyetentereftalat (PET-plast)
 med ursprung i Republiken Indien efter en översyn vid giltighetstidens utgång
 enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 2026/97
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
 med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
 med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot
 subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen2 (nedan
 kallad ”grundförordningen”), särskilt artikel 18,
 med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot
 dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen3, särskilt
 artikel 14.1,
 med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande
 kommittén, och
 av följande skäl:
 A. FÖRFARANDE
 1. Gällande åtgärder
 (1) Den 30 november 2000 införde rådet genom förordning (EG) nr 2603/20004 slutgiltiga
 utjämningstullar på import av visst slags polyetentereftalat (nedan kallat ”PET-plast”)
 med ursprung i Indien, Malaysia och Thailand (nedan kallade ”de berörda länderna”)
 (nedan kallad ”den ursprungliga undersökningen”). De införda åtgärderna var baserade
 på en undersökning om utjämningsåtgärder som inletts enligt artikel 10 i
 grundförordningen. Samtidigt införde rådet genom förordning (EG) nr 2604/20005
 slutgiltiga antidumpningstullar på import av samma produkt med ursprung i samma
 länder. De införda åtgärderna var baserade på en antidumpningsundersökning som
 inletts enligt artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 384/96 som det hänvisas till i
 ingressen.
 2
 EGT L 288, 21.10.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 461/2004
 (EUT L 77, 13.3.2004, s. 12).
 3
 EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005
 (EUT L 340, 23.12.2005, s. 17).
 4
 EGT L 301, 30.11.2000, s. 1.
 5
 EGT L 301, 30.11.2000, s. 21.
 SV 5 SV
 ---pagebreak--- (2) Rådets förordning (EG) nr 2604/2000, som det hänvisas till i skäl 1 har ändrats genom
 rådets förordningar (EG) nr 496/2002, 823/2004, 83/2005 och 1646/20056.
 Ändringarna var en följd av antingen översyner som inletts enligt artikel 11.3 och 11.4
 i grundförordningen eller prisåtaganden som godtagits enligt artikel 8.1 i rådets
 förordning (EG) nr 384/96 som det hänvisas till i ingressen och i skäl 1.
 (3) Den 19 augusti 20047 införde rådet dessutom slutgiltiga antidumpningstullar på import
 av visst slag av PET-plast med ursprung i Australien och Kina och avslutade
 förfarandet för import av PET-plast med ursprung i Pakistan.
 (4) Den 11 oktober 2005 ändrade rådet nivån på de utjämningsåtgärder som gäller för
 import av PET-plast från Indien8. Ändringarna var en följd av en påskyndad översyn
 enligt artikel 20 i grundförordningen.
 2. Begäran om översyn
 (5) Efter det att ett tillkännagivande om att giltighetstiden snart kommer att löpa ut
 offentliggjorts fick kommissionen den 30 augusti 2005 en begäran om att se över de
 gällande åtgärderna enligt artikel 18 i grundförordningen (nedan kallad ”översyn vid
 giltighetstidens utgång”).
 (6) Begäran ingavs den 30 augusti 2005 av intresseorganisationen Polyethylene
 Terephthalate Committee of Plastics Europe (kommittén för polyetentereftalat (PET-
 plast), nedan kallad ”sökanden”) såsom företrädare för tillverkare som svarar för en
 betydande del, i detta fall mer än 90 %, av gemenskapens sammanlagda produktion av
 PET-plast.
 (7) Begäran om en översyn vid giltighetstidens utgång grundades på att det var sannolikt
 att subventionen och skadan för gemenskapsindustrin skulle fortsätta eller återkomma
 om åtgärderna upphörde att gälla.
 (8) Kommissionen fastslog efter samråd med rådgivande kommittén att bevisningen var
 tillräcklig för att motivera att det inleddes en översyn enligt artikel 18 i
 grundförordningen och inledde därför dessa undersökningar den 1 december 20059.
 (9) Före inledandet av översynen vid giltighetstidens utgång underrättade kommissionen i
 enlighet med artiklarna 22.1 och 10.9 i grundförordningen de indiska myndigheterna
 om att den hade mottagit en korrekt dokumenterad begäran om översyn och bjöd in de
 indiska myndigheterna till samråd med syfte att klargöra situationen i fråga om
 klagomålets innehåll och uppnå en ömsesidigt tillfredsställande lösning.
 Kommissionen mottog dock inget svar från de indiska myndigheterna på sin inbjudan
 till samråd.
 3. Parallella undersökningar
 6
 EGT L 78, 21.3.2002, s. 4, EUT L 127, 29.4.2004, s. 7, EUT L 19, 21.1.2005, s. 1,
 EUT L 266, 11.10.2005, s. 10.
 7
 Rådets förordning (EG) nr 1467/2004 (EUT L 271, 19.8.2004, s. 1).
 8
 EUT L 266, 11.10.2005, s. 1.
 9
 EUT C 304, 1.12.2005, s. 4.
 SV 6 SV
 ---pagebreak--- (10) Den 1 december 2005 inledde kommissionen också en översyn enligt artikel 11.2 i
 rådets förordning (EG) nr 384/9610 av gällande antidumpningsåtgärder för import av
 PET-plast med ursprung i Indien, Indonesien, Malaysia, Sydkorea, Thailand och
 Taiwan11. En partiell interimsöversyn enligt artikel 11.3 i rådets förordning (EG)
 nr 384/96 som gällde dumpning inleddes samtidigt av import av samma produkt med
 ursprung i Sydkorea och Taiwan12.
 4. Undersökningsperiod
 (11) Undersökningsperioden omfattade perioden från och med den 1 oktober 2004 till och
 med den 30 september 2005 (nedan kallad "undersökningsperioden" eller "UP").
 Undersökningen av hur skadefrågan utvecklades omfattade perioden från och med den
 1 januari 2002 fram till utgången av undersökningsperioden (nedan kallad
 "skadeundersökningsperioden").
 5. Parter som berörs av undersökningen
 (12) Kommissionen underrättade officiellt de exporterande tillverkarna, företrädare för
 exportlandet, importörer, gemenskapstillverkare, användare och sökanden som begärt
 att en översyn vid giltighetstidens utgång skall inledas. Berörda parter gavs möjlighet
 att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande lämna synpunkter
 skriftligen och begära att bli hörda. Alla berörda parter som begärt att bli hörda och
 visat att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda.
 (13) Med anledning av det uppenbart stora antal indiska exporterande tillverkare samt
 gemenskapstillverkare och gemenskapsimportörer som namngavs i begäran om
 översyn vid giltighetstidens utgång ansågs det i enlighet med artikel 27 i
 grundförordningen lämpligt att undersöka om en stickprovsundersökning var
 nödvändig. För att kommissionen skulle kunna besluta om en stickprovsundersökning
 var nödvändig och i så fall göra ett urval ombads de ovannämnda parterna att i
 enlighet med artikel 27 i grundförordningen ge sig till känna inom femton dagar efter
 det att översynerna hade inletts och till kommissionen lämna de uppgifter som begärts
 i tillkännagivandena om inledande.
 (14) En genomgång av den information som skickades in och det lilla antal exporterande
 tillverkare i Indien som hade angett att de ville samarbeta ledde till beslutet att en
 stickprovsundersökning inte var nödvändig för exporterande tillverkare i Indien.
 (15) En genomgång av den information som skickades in av gemenskapstillverkarna och
 gemenskapsimportörerna och de relativt få svaren gjorde det inte berättigat att göra en
 stickprovsundersökning på någon av dessa kategorier.
 (16) Frågeformulär sändes därför till samtliga kända exporterande tillverkare i det berörda
 landet samt till importörer, leverantörer och tillverkare och användare i gemenskapen.
 10
 EUT C 304, 1.12.2005, s. 9.
 11
 EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005
 (EUT L 340, 23.12.2005, s. 17).
 12
 EUT C 304, 1.12.2005, s. 9.
 SV 7 SV
 ---pagebreak--- (17) Tre indiska tillverkare, tolv gemenskapstillverkare, en importör, en leverantör och tio
 plastbearbetare/användare svarade på frågeformulären.
 (18) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde vara
 nödvändiga för sin analys och gjorde kontrollbesök hos följande företag:
 1. Gemenskapstillverkare
 Voridian BV (Nederländerna)
 M & G Polimeri Italia Spa (Italien)
 Equipolymers Srl (Italien)
 La Seda de Barcelona SA (Spanien)
 Novapet SA (Spanien)
 Selenis Industria de Polímeros SA (Portugal)
 Selenis Itália Spa (Italien)
 Leverantörer i gemenskapen
 Interquisa SA (Spanien)
 Icke-närstående importörer i gemenskapen
 Global Services International SRL (Italien)
 Användare i gemenskapen
 Coca Cola Enterprises Europe Ltd (Belgien)
 2. Indiska myndigheter
 Handelsministeriet, New Delhi
 Delstatsregeringen i Maharashtra – industridirektoratet, Mumbai
 3. Exporterande tillverkare i Indien
 SENPET Ltd, Calcutta (tidigare Elque Polyesters Limited)
 Futura Polyesters Limited, Chennai (tidigare Futura Polymer Limited)
 Pearl Engineering Polymers Limited – New Delhi
 B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
 1. Berörd produkt
 SV 8 SV
 ---pagebreak--- (19) Den berörda produkten är densamma som i den ursprungliga undersökningen, dvs.
 PET-plast med en viskositetskvot på minst 78 ml/g, enligt ISO-standard 1628-5, med
 ursprung i det berörda landet. Denna produkt klassificeras för närvarande enligt KN-
 nummer 3907 60 20.
 2. Likadan produkt
 (20) Precis som var fallet i den ursprungliga undersökningen konstaterades det att den
 berörda produkten, dvs. PET-plast som tillverkades och såldes på den inhemska
 marknaden i det berörda landet samt PET-plast som gemenskapstillverkarna
 tillverkade och sålde hade samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och
 användningsområden. Slutsatsen är därför att alla typer av PET-plast med en
 viskositetskvot på minst 78 ml/g är likadana produkter i den mening som avses i
 artikel 1.5 i grundförordningen.
 C. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE
 SUBVENTIONERING
 I. Fortsatt subventionering – Inledning
 (21) På grundval av uppgifterna i begäran om översyn och svaren på kommissionens
 frågeformulär undersökte kommissionen följande system som påstods innefatta
 subventioner:
 1. Subventionssystem som undersöktes i den ursprungliga undersökningen
 Landsomfattande system
 a) Tullkreditsystemet (DEPBS)
 b) Systemet med befrielse från inkomstskatt (ITES)
 c) Förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror (EPCGS)
 d) Industriella frizoner för bearbetning på export (EPZ)/särskilda ekonomiska
 zoner (SEZ)/exportorienterade företag (EOU)
 2. Subventionssystem som inte undersöktes i den ursprungliga undersökningen
 Landsomfattande system
 e) Systemet med förhandslicenser (ALS)
 f) Exportkreditsystemet (före sändning och efter sändning) (ECS)
 Regionala system
 g) Gujarats system för befrielse från försäljningsskatt (GSTIS)
 h) Gujarats system för befrielse från elektricitetsskatt (GEDES)
 i) Västbengalens incitamentsystem (WBIS)
 SV 9 SV
 ---pagebreak--- j) Det stimulanssystem (PSI) som delstatsregeringen i Maharashtra tillämpar
 (22) Systemen a och c–e grundar sig på utrikeshandelslagen (Foreign Trade (Development
 and Regulation) Act 1992) (nr 22/1992), som trädde i kraft den 7 augusti 1992. Genom
 utrikeshandelslagen bemyndigas de indiska myndigheterna att göra tillkännagivanden
 om export- och importpolitiken. Dessa sammanfattas i dokument om export- och
 importpolitiken (Export and Import Policy, EXIM-policy), från och med den
 1 september 2004 kallad ”utrikeshandelspolitiken” (Foreign Trade Policy), som
 utfärdas av handelsministeriet vart femte år och uppdateras regelbundet. Ett dokument
 om export- och importpolitiken är relevant för undersökningsperioden i detta ärende,
 nämligen femårsplanen för perioden 1 september 2004 – 31 mars 2009 (nedan kallat
 ”dokumentet om utrikeshandelspolitiken 2004–2009”). De förfaranden som de indiska
 myndigheterna tillämpar för utrikeshandelspolitiken 2004–2009 beskrivs dessutom
 närmare i deras förfarandehandbok för perioden 1 september 2004 – 31 mars 2009,
 volym I (nedan kallad ”förfarandehandboken”). Även förfarandehandboken
 uppdateras regelbundet.
 (23) Det system med befrielse från inkomstskatt som anges i skäl 21 led b grundar sig på
 lagen om inkomstskatt (Income Tax Act) från 1961, som ändras varje år genom
 skattelagen (Finance Act).
 (24) Det exportkreditsystem som anges i skäl 21 led f grundar sig på avsnitten 21 och 35A i
 lagen om bankverksamhet (Banking Regulation Act) från 1949, enligt vilken Indiens
 centralbank får ge landets affärsbanker instruktioner i fråga om exportkrediter.
 (25) Gujarats system för befrielse från försäljningsskatt som anges i skäl 21 led g förvaltas
 av delstatsregeringen i Gujarat och grundar sig på delstatens politik för stimulanser till
 industrin. Gujarats system för befrielse från elektricitetsskatt som anges i skäl 21 led h
 grundar sig på Mumbais lag om skatt på elektricitet (Bombay Electricity Duty Act)
 från 1958.
 (26) Det system som anges i skäl 21 led j förvaltas av delstaten Maharashtra och grundar
 sig på resolutioner som delstaten Maharashtras ministerium för industri-, energi- och
 arbetskraftsfrågor utfärdat.
 (27) Det system som anges i skäl 21 led i har införts av det västbengaliska ministeriet för
 handel och industri genom tillkännagivande nr 588-CI/H av den 22 juni 1999. Det har
 senast ersatts genom tillkännagivande nr 134-CI/O/Incentive/17/03/I av den 24 mars
 2004.
 (28) Efter det att uppgifterna om den påstådda subventioneringen hade meddelats
 upprepade de indiska myndigheterna att de hade en rad betänkligheter vad gällde
 systemens utjämningsbarhet och beräkningen av subventionsbeloppen. De påpekade
 också än en gång att det inte var troligt att subventioneringen skulle fortsätta i det
 aktuella fallet. I detta sammanhang bör det noteras att dessa synpunkter inte innehåller
 någon ny information som skulle ändra slutsatserna i den form de framgår av denna
 förordning.
 II. Landsomfattande system
 1. Tullkreditsystemet
 SV 10 SV
 ---pagebreak--- a) Rättslig grund
 (29) Tullkreditsystemet beskrivs närmare i avsnitt 4.3 i dokumentet om
 utrikeshandelspolitiken 2004–2009 och i avsnitt 4.3–4.4 i förfarandehandboken.
 (30) Ingen av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna erhöll några utjämningsbara
 förmåner genom tullkreditsystemet. Någon tilläggsanalys av systemet behövde därför
 inte göras i denna undersökning.
 2. Systemet med befrielse från inkomstskatt
 (31) Ingen av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna erhöll några utjämningsbara
 förmåner genom systemet med befrielse från inkomstskatt. Någon tilläggsanalys av
 systemet behövde därför inte göras i denna undersökning.
 3. Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror
 a) Rättslig grund
 (32) Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror
 beskrivs närmare i kapitel 5 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken 2004–2009 och i
 kapitel 5 i förfarandehandboken.
 b) Stödberättigade företag och verksamheter
 (33) Tillverkande exportörer, exporterande handlare som ”har anknytning till” tillverkare
 samt tjänsteleverantörer kan komma i fråga för detta system.
 c) Praktiskt genomförande
 (34) På villkor att ett företag gör ett exportåtagande får det importera kapitalvaror (nya och,
 sedan april 2003, begagnade kapitalvaror som är högst tio år gamla) till en reducerad
 tullsats eller nolltullsats. I detta syfte utfärdar de indiska myndigheterna på ansökan
 och mot betalning av en avgift en licens inom ramen för detta system. För att
 exportåtagandet skall kunna anses vara fullgjort måste företaget använda de
 importerade kapitalvarorna för att tillverka en viss kvantitet exportvaror under en viss
 period.
 (35) Innehavaren av en licens enligt detta system kan också anskaffa kapitalvarorna på den
 inhemska marknaden. I detta fall kan den inhemska tillverkaren av kapitalvarorna ta i
 anspråk en rätt till tullfri import av sådana delar som behövs för att tillverka
 kapitalvarorna. Alternativt kan den inhemska tillverkaren ta i anspråk förmånen av den
 export som anses ha ägt rum till följd av leverans av kapitalvaror till en innehavare av
 en licens enligt detta system.
 d) Slutsats om systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av
 kapitalvaror
 (36) Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror innebär
 att subventioner beviljas i den mening som avses i artikel 2.1 a ii och artikel 2.2 i
 grundförordningen. Tullsänkningen utgör ett finansiellt bidrag från de indiska
 myndigheterna, eftersom den innebär en minskning av de tullinkomster som de indiska
 SV 11 SV
 ---pagebreak--- myndigheterna annars skulle ha fått. Tullsänkningen innebär också att exportören får
 en förmån, eftersom de tullar som inte behöver betalas vid import förbättrar företagets
 likviditet.
 (37) Systemet är vidare rättsligt sett knutet till exportresultat, eftersom licenserna i fråga
 inte kan erhållas utan ett exportåtagande. Systemet anses följaktligen vara selektivt
 och utjämningsbart enligt artikel 3.4 a i grundförordningen.
 (38) Detta system kan därför inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller godkänt
 restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 2.1 a ii i
 grundförordningen. Kapitalvaror omfattas i enlighet med led i i bilaga I till
 grundförordningen inte av denna typ av godkända system, eftersom de inte förbrukas
 vid tillverkningen av de exporterade produkterna.
 e) Beräkning av subventionens storlek
 (39) Ingen av de samarbetsvilliga exportörerna hade förvärvat några kapitalvaror under
 undersökningsperioden. Ett företag var dock fortsättningsvis befriat från tullar på
 kapitalvaror som förvärvats före undersökningsperioden till det belopp som fastställts i
 den ursprungliga undersökningen. I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen
 beräknades det subventionsbelopp som erhållits under undersökningsperioden på
 grundval av beloppet av obetalda tullar på importerade kapitalvaror fördelat över en
 period som avspeglade den normala avskrivningsperioden för sådana kapitalvaror för
 exporterande tillverkare. I enlighet med etablerad praxis justerades det på detta sätt
 beräknade belopp som skulle hänföras till översynsperioden genom tillägg av ränta
 under denna period för att det fulla värdet av förmånen över tiden skulle avspeglas.
 För beräkningen av subventionsbeloppet (täljare) drogs sådana avgifter som var
 nödvändiga för att erhålla subventioner av från denna summa, i enlighet med
 artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i
 grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över exportomsättningen under
 översynsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till exportresultat och
 inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade
 kvantiteter. Det företag som fortsatte att få förmåner av systemet fick en subvention på
 0,38 %.
 4. Exportkreditsystemet
 a) Rättslig grund
 (40) Exportkreditsystemet beskrivs närmare i cirkulärskrivelse IECD nr 5/04.02.01/2002-
 03 (exportkrediter i utländsk valuta) och cirkulärskrivelse IECD nr 10/04.02.01/2003-
 04 (exportkrediter i rupier) som utfärdats av Indiens centralbank och riktar sig till
 samtliga affärsbanker i Indien.
 b) Stödberättigade företag och verksamheter
 (41) Tillverkande exportörer och exporterande handlare kan komma i fråga för detta
 system. Ett av de företag som samarbetade under förfarandet fick stöd från
 exportkreditsystemet.
 c) Praktiskt genomförande
 SV 12 SV
 ---pagebreak--- (42) Enligt detta system fastställer Indiens centralbank obligatoriska maximala räntesatser
 för exportkrediter, både i indiska rupier och i utländsk valuta, som affärsbanker får ta
 ut av en exportör. Syftet är att krediter skall göras tillgängliga för exportörer till
 internationellt konkurrenskraftiga nivåer. Exportkreditsystemet består av två
 delsystem, dels systemet med exportkredit före sändning som omfattar krediter till en
 exportör för finansiering av inköp, bearbetning, tillverkning, förpackning och/eller
 avsändning av varor före exporten, dels systemet med exportkredit efter sändning som
 innebär att rörelsekapitallån kan tillhandahållas med syftet att finansiera
 exportfordringar. Centralbanken fastställer också att en viss del av bankernas
 nettokredit skall gå till exportfinansiering.
 (43) Dessa cirkulärskrivelser från centralbanken innebär att exportörer kan få
 exportkrediter till räntesatser som är mera förmånligare än de räntesatser som gäller
 för vanliga affärskrediter (”kontantkrediter”) och som fastställs på rent
 marknadsmässiga villkor.
 d) Slutsats om exportkreditsystemet
 (44) För det första kan de förmånliga räntesatser inom ramen för exportkreditsystemet som
 fastställs i centralbankens cirkulärskrivelser minska räntekostnaderna för en exportör i
 förhållande till sådana kreditkostnader som fastställs enbart på grundval av
 marknadsvillkor, och de innebär i detta fall att denna exportör erhåller en förmån
 enligt artikel 2.2 i grundförordningen. Endast i fråga om de samarbetsvilliga
 exportörer för vilka sådana ränteskillnader konstaterats föreligga drogs slutsatsen att
 en förmån hade beviljats. Skillnaderna i räntesatserna för krediter som beviljats på
 basis av centralbankens cirkulärskrivelser och räntesatserna för kommersiella
 ”kontantkrediter” kan inte enbart förklaras av affärsbankens marknadsbeteende.
 (45) För det andra, och trots det faktum att de förmånliga räntesatserna inom ramen för
 exportkreditsystemet beviljas av affärsbanker, utgör denna förmån ett finansiellt
 bidrag från de offentliga myndigheterna i den mening som avses i artikel 2.1 iv i
 grundförordningen. Indiens centralbank är ett offentligt organ och omfattas därför av
 definitionen av ”offentliga myndigheter” i artikel 1.3 i grundförordningen. Den ägs till
 100 % av staten, eftersträvar mål för den offentliga politiken, t.ex. penningpolitik, och
 dess ledning utses av de indiska myndigheterna. Centralbanken ger instruktioner till
 privata organ, eftersom affärsbankerna är bundna av villkoren, bl. a. de obligatoriska
 maximala räntesatserna för exportkrediter enligt centralbankens cirkulärskrivelser och
 centralbankens bestämmelser om att en viss del av affärsbankernas nettokredit måste
 gå till exportfinansiering. Dessa instruktioner innebär att affärsbankerna måste utföra
 sådana funktioner som nämns i artikel 2.1 a i i grundförordningen, i detta fall ge lån i
 form av förmånlig exportfinansiering. En sådan direkt överföring av medel i form av
 lån på vissa villkor skulle i normala fall vara en uppgift för myndigheterna och skiljer
 sig i praktiken egentligen inte från de offentliga myndigheternas normala praxis, i
 enlighet med artikel 2.1 a iv i grundförordningen. Denna subvention anses vara
 selektiv och utjämningsbar, eftersom de förmånliga räntesatserna bara är tillgängliga
 för finansiering av exporttransaktioner, och subventionen anses därför vara knuten till
 exportresultat enligt artikel 3.4 a i grundförordningen.
 e) Beräkning av subventionens storlek
 SV 13 SV
 ---pagebreak--- (46) Subventionsbeloppet beräknades på grundval av skillnaden mellan den ränta som
 betalats för exportkrediter under översynsperioden och det räntebelopp som skulle ha
 betalats om samma räntesatser skulle ha tillämpats som de som gällde för normala
 affärskrediter till detta företag. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen
 fördelades detta subventionsbelopp (täljare) på den totala exportomsättningen under
 undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till
 exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade
 eller transporterade kvantiteter. Det företag som fick förmåner från
 exportkreditsystemet fick en subvention på 0,1 %.
 5. Systemet för exportorienterade företag/systemet för särskilda ekonomiska zoner
 (47) Ingen av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna erhöll några utjämningsbara
 förmåner genom systemet för särskilda ekonomiska zoner. Två indiska företag hade
 dock status som exportorienterade företag och fick utjämningsbara subventioner under
 undersökningsperioden. Beskrivningen och utvärderingen nedan rör därför endast
 systemet för exportorienterade företag.
 a) Rättslig grund
 (48) Systemet för exportorienterade företag beskrivs närmare i kapitel 6 i dokumentet om
 utrikeshandelspolitiken 2004–2009 och i förfarandehandboken.
 b) Stödberättigade företag och verksamheter
 (49) Med undantag av rena handelsföretag kan alla företag som i princip åtar sig att
 exportera hela sin produktion av varor eller tjänster inrättas inom ramen för systemet
 för exportorienterade företag. Industriföretag måste uppnå ett visst tröskelvärde i fråga
 om anläggningstillgångar (10 miljoner indiska rupier) för att kunna inrättas som ett
 exportorienterat företag.
 c) Praktiskt genomförande
 (50) Precis som var fallet i den ursprungliga undersökningen kan exportorienterade företag
 befinna sig och etableras var som helst i Indien.
 (51) En ansökan om status som ett exportorienterat företag måste innehålla uppgifter för de
 kommande fem åren om bl.a. planerade produktionsvolymer, prognostiserat
 exportvärde, importbehov och behov på den inhemska marknaden. Om myndigheterna
 godkänner företagets ansökan underrättas företaget om villkoren för godkännandet.
 Godkännandet som ett företag enligt systemet för exportorienterade företag gäller i
 fem år. Godkännandet kan förlängas för ytterligare perioder.
 (52) En mycket viktig skyldighet för ett exportorienterat företag är enligt dokumentet om
 utrikeshandelspolitiken 2004–2009 att uppnå nettoinkomster av utländsk valuta, dvs.
 att företaget under en referensperiod (5 år) uppnår ett totalt exportvärde som är högre
 än det totala värdet av importerade varor.
 (53) Exportorienterade företag är berättigade till följande förmåner:
 SV 14 SV
 ---pagebreak--- i) Befrielse från importtullar på alla slags varor (inbegripet kapitalvaror, råvaror
 och förbrukningsvaror) som behövs för tillverkning, framställning eller
 bearbetning eller i samband med någon av dessa processer.
 ii) Befrielse från punktskatt på varor som köpts på den inhemska marknaden.
 iii) Återbetalning av statlig omsättningsskatt på lokalt förvärvade varor.
 iv) Möjlighet till försäljning av en del av tillverkningen på den inhemska
 marknaden, upp till 50 % av fob-värdet på exporten, förutsatt att
 nettoinkomsterna av utländsk valuta är positiva efter det att de förmånliga
 skatterna betalats, dvs. punktskatter på de färdiga produkterna.
 v) Delvis återbetalning av tull som erlagts för bränsle från inhemska oljebolag.
 (vi) Befrielse från inkomstskatt som normalt är tillämplig på vinst av
 exportförsäljning i enlighet med avsnitt 10B i lagen om inkomstskatt, under en
 period av tio år efter inledandet av verksamhet, dock inte längre än till 2010.
 vii) Möjlighet till 100 % utländskt ägande av det egna kapitalet.
 (54) Företag som omfattas av dessa system bedriver verksamhet under tullförsegling och
 under övervakning av tulltjänstemän i enlighet med avsnitt 65 i tullagen (Customs
 Act).
 (55) Dessa företag skall enligt lag föra räkenskaper över all import, förbrukning och
 användning av samtliga importerade material och all export i enlighet med 6.11.1 i
 förfarandehandboken. Dessa räkenskaper skall lämnas in regelbundet till de behöriga
 myndigheterna i form av kvartals- och årsvisa lägesrapporter.
 (56) Enligt punkterna 6.11.2 i förfarandehandboken är ett exportorienterat företag
 emellertid aldrig skyldigt att påvisa sambandet mellan varje enskild importsändning
 och företagets export, överföringar till andra enheter, försäljning på den inhemska
 marknaden eller lager.
 (57) Produkter som sålts på den inhemska marknaden avsänds och registreras genom
 egenhändigt intygande. Ett exportorienterat företags avsändning av exportprodukter
 övervakas av en tjänsteman från tull- och punktskatteförvaltningen, som arbetar
 permanent i företaget.
 (58) I detta fall använde två av de samarbetsvilliga exportörerna systemet för
 exportorienterade företag. Dessa samarbetsvilliga exportörer tillämpade systemet för
 att importera råmaterial och kapitalvaror utan betalning av importtullar, för att köpa
 varor på den inhemska marknaden utan betalning av punktskatt och få återbetalning av
 omsättningsskatt och för att sälja en del av tillverkningen på den inhemska marknaden.
 Ett av de exporterande företagen använde också systemet till att delvis erhålla
 återbetalning av tull som erlagts för bränsle från inhemska oljebolag. Företagen
 utnyttjade då samtliga förmåner som beskrivs i leden i–v i skäl 53. Undersökningen
 visade att de berörda exportörerna inte erhöll förmåner inom ramen för reglerna om
 befrielse från inkomstskatt för exportorienterade företag.
 d) Slutsats om systemet för exportorienterade företag
 SV 15 SV
 ---pagebreak--- (59) Det faktum att ett exportorienterat företag befrias från två typer av importtullar
 (grundläggande tull och särskild tilläggstull) samt återbetalningen av omsättningsskatt
 utgör finansiella bidrag från de indiska myndigheterna i den mening som avses i
 artikel 2.1 a ii i grundförordningen. Statliga intäkter som skulle ha uppstått i avsaknad
 av detta system uteblir, vilket vidare innebär att det exportorienterade företaget får en
 förmån i den mening som avses i artikel 2.2 i grundförordningen, eftersom företaget
 sparar pengar genom att inte behöva betala normalt tillämpliga tullar och genom att
 återfå omsättningsskatt.
 (60) Befrielsen från punktskatt och den motsvarande importtullen (tilläggstullen) innebär
 dock inte att statliga intäkter uteblir som annars skulle ha uppstått. De punktskatter och
 tilläggstullar som betalas kan användas som kredit för avräkning av framtida tullar (det
 s.k. ”CENVAT-systemet”). Dessa avgifter är således inte slutgiltiga. Med hjälp av en
 kredit enligt CENVAT-systemet behöver slutgiltig tull bara betalas på
 förädlingsvärdet, inte på insatsvarorna.
 (61) Endast befrielsen från grundläggande tull, den särskilda tilläggstullen, den delvisa
 återbetalningen av tull som erlagts för bränsle från inhemska oljebolag och
 återbetalningen av omsättningsskatten utgör således subventioner enligt artikel 2 i
 grundförordningen. De är rättsligt sett knutna till exportresultat och anses följaktligen
 vara selektiva och utjämningsbara enligt artikel 3.4 a i grundförordningen. För att
 erhålla dessa förmåner är det i enlighet med punkt 6.1 i dokumentet om export- och
 importpolitiken 2002–2007 ett oeftergivligt villkor att ett exportorienterat företag
 syftar till export.
 (62) En av de samarbetsvilliga exportörerna påstod att kommissionen hade avvikit från
 argumenten i den ursprungliga undersökningen i fråga om utvärderingen av
 skattebefrielsen för råvaror och att endast alltför stora eftergifter kunde utjämnas. Som
 svar på detta är det dock värt att notera att vid tidpunkten för den ursprungliga
 undersökningen, vid utvärderingen av det utjämningsbara beloppet, ställdes frågan om
 systemet med exportorienterade företag var ett godkänt restitutionssystem eller inte
 ”utan att det påverkar bedömningen av frågan huruvida systemet utgör ett
 restitutionssystem enligt bestämmelserna i grundförordningen”13.Vid översynen
 undersöktes hela systemet, samt övervakningssystemet, mycket noggrant.
 (63) Undersökningen visade att subventioner dessutom inte kan betraktas som ett godkänt
 restitutionssystem eller godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den
 mening som avses i artikel 2.1 a ii i grundförordningen. De uppfyller inte de strikta
 reglerna i bilaga I led h–i, bilaga II (definition av och regler för restitutionssystem) och
 bilaga III (definition av och regler för restitutionssystem som tillåter substitution) till
 grundförordningen. Om bestämmelserna om återbetalning av omsättningsskatt och
 befrielse från importtull tillämpas vid inköp av kapitalvaror strider subventionerna
 redan mot bestämmelserna om godkända restitutionssystem, eftersom kapitalvaror inte
 förbrukas i produktionsprocessen i enlighet med vad som krävs i led h (återbetalning
 av omsättningsskatt) och led i (eftergift av importtull) i bilaga I till grundförordningen.
 (64) Vidare har det inte kunnat fastställas att de indiska myndigheterna tillämpar ett
 effektivt kontrollsystem eller kontrollförfarande för att kunna avgöra om tull- och/eller
 13
 Skäl 26, rådets förordning (EG) nr 2603/2000, EGT L 301, 30.11.2000, s. 1.
 SV 16 SV
 ---pagebreak--- omsättningsskattebefriade insatsvaror förbrukades vid tillverkningen av
 exportprodukten och i så fall i vilka mängder (se avsnitt II.4 i bilaga II till
 grundförordningen och, när det gäller restitutionssystem som tillåter substitution,
 avsnitt II.2 i bilaga III till grundförordningen). Syftet med det kontrollsystem som
 finns är att övervaka skyldigheten att uppnå nettoinkomster av utländsk valuta och inte
 förbrukningen av importvaror i förhållande till produktionen av exportvaror.
 (65) Ett exportorienterat företag får sälja en betydande andel av sin tillverkning, upp till
 50 % av årsomsättningen, på den inhemska marknaden. Det finns således ingen rättslig
 skyldighet att exportera hela den tillverkade kvantiteten av resulterande produkter.
 Dessa inhemska transaktioner äger dessutom rum utan en statstjänstemans
 övervakning och kontroll, och omfattas endast av förfarandet för eget intygande. De
 anläggningar hos ett exportorienterat företag som är under tullförsegling omfattas
 följaktligen åtminstone delvis inte av någon fysisk kontroll från de indiska
 myndigheternas sida. Dessa omständigheter ökar betydelsen av att det finns ytterligare
 kontrollmöjligheter, i synnerhet kontroll av kopplingen mellan tullfria insatsvaror och
 resulterande exportprodukter, för att ett system för kontroll av restitutionssystem kan
 sägas föreligga.
 (66) Vad beträffar ytterligare kontrollelement bör det erinras om att ett exportorienterat
 företag inte har någon rättslig skyldighet att påvisa sambandet mellan varje enskild
 importsändning och de produkter som framställs med hjälp av dessa. Endast sådana
 kontroller skulle kunna ge de indiska myndigheterna tillräcklig information om den
 slutliga bestämmelsen för insatsvaror så att de på ett effektivt sätt kan kontrollera att
 befrielsen från tull och omsättningsskatt inte omfattar mer än insatsvarorna för
 exportproduktionen. Det räcker inte med månatliga skattedeklarationer avseende
 försäljning på den inhemska marknaden som upprättas av företagen själva och som
 granskas regelbundet av de indiska myndigheterna. Syftet med de månatliga
 skattedeklarationerna är dessutom att övervaka punktskatterna och inte att kontrollera
 vart insatsvarorna går. Företagsinterna system som förs utan någon rättslig skyldighet
 är inte i sig tillräckliga, eftersom ett system för att kontrollera restitutionssystem måste
 utformas av statliga myndigheter som också kontrollerar efterlevnaden av systemet,
 och ett sådant system kan inte inrättas av ledningen för varje enskilt berört företag.
 Följaktligen fastställdes det i undersökningen att ett exportorienterat företag inte
 uttryckligen behöver registrera kopplingen mellan insatsvaror och resulterande
 produkter, eftersom Indiens utrikeshandelspolitik inte kräver det, och de indiska
 myndigheterna har inte inrättat något effektivt kontrollsystem för att avgöra vilka
 insatsvaror som förbrukas i exportproduktionen och i vilka mängder de förbrukas.
 (67) De indiska myndigheterna företog inte heller några ytterligare granskningar som
 grundade sig på de insatsvaror som faktiskt förbrukats, vilket de normalt sett borde ha
 gjort när det saknas ett effektivt tillämpat kontrollsystem (se avsnitt II.5 i bilaga II och
 avsnitt II.3 i bilaga III till grundförordningen). Dessutom kunde de indiska
 myndigheterna inte heller påvisa att det inte förekom en alltför stor eftergift av tullar.
 (68) I ljuset av det ovanstående måste företagets påstående att kommissionen hade avvikit
 från argumenten i den ursprungliga undersökningen i fråga om utvärderingen av
 skattebefrielsen för råvaror och att endast alltför stora eftergifter kunde utjämnas
 förkastas.
 e) Beräkning av subventionens storlek
 SV 17 SV
 ---pagebreak--- (69) Eftersom det inte rör sig om ett godkänt restitutionssystem eller godkänt
 restitutionssystem som tillåter substitution motsvarar den utjämningsbara förmånen
 eftergiften av de totala importtullar (grundläggande tull och särskild tilläggstull) som
 normalt tas ut vid import, den återbetalning av tull som erlagts för bränsle från
 inhemska oljebolag och den återbetalning av omsättningsskatt som skett under
 undersökningsperioden.
 i) Befrielse från importtullar (grundläggande tull och särskild tilläggstull), återbetalning av
 omsättningsskatt i fråga om råvaror och återbetalning av tull som erlagts för bränsle från
 inhemska oljebolag
 (70) Storleken på subventionerna för exportörer som är exportorienterade företag
 beräknades på grundval av de icke uttagna importtullarna (grundläggande tull och
 särskild tilläggstull) på importerade råmaterial till det exportorienterade företaget som
 helhet, den omsättningsskatt som återbetalats och den återbetalning av tullar som
 erlagts för bränsle som förvärvats i hemlandet under undersökningsperioden. För
 beräkningen av subventionsbeloppet (täljare) drogs sådana avgifter, som var
 nödvändiga för att erhålla subventioner, av från denna summa, i enlighet med
 artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen
 fördelades detta subventionsbelopp över lämplig exportomsättning under
 undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionerna var knutna till
 exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade
 eller transporterade kvantiteter. De på detta sätt beräknade subventionsmarginalerna
 uppgick till 0,9 % och 5,8 % för de båda företagen.
 ii) Befrielse från importtull (grundläggande tull och särskild tilläggstull) i fråga om
 kapitalvaror
 (71) Kapitalvaror ingår inte fysiskt i de färdiga varorna. I enlighet med artikel 7.3 i
 grundförordningen beräknades förmånen för de undersökta företagen på grundval av
 beloppet av obetalda tullar på importerade kapitalvaror fördelat över en period som
 avspeglade den normala avskrivningsperioden för sådana kapitalvaror i de undersökta
 företagen. Denna normala avskrivningsperiod fastställdes på grundval av de båda
 samarbetsvilliga exportörernas nuvarande avskrivningsperioder, dvs. 18 år. Det
 sålunda beräknade beloppet, som skall fördelas över undersökningsperioden,
 justerades genom tillägg av ränta under denna period i syfte att avspegla värdet av
 förmånen över tiden och således fastställa det fulla värdet av förmånen enligt detta
 system för mottagaren. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen
 fördelades detta subventionsbelopp över lämplig exportomsättning under
 undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionerna var knutna till
 exportresultatet och inte beviljades på grundval av de tillverkade, framställda,
 exporterade eller transporterade kvantiteterna. De på detta sätt beräknade
 subventionsmarginalerna uppgick till 1,8 % och 0,4 % för de båda företagen.
 (72) För de berörda företagen uppgick den sammanlagda subventionsmarginalen enligt
 systemet med exportorienterade företag till 2,7 % och 6,2 %.
 6. Systemet med förhandslicenser
 a) Rättslig grund
 SV 18 SV
 ---pagebreak--- (73) Systemet med förhandslicenser beskrivs närmare i avsnitten 4.1–4.1.14 i dokumentet
 om utrikeshandelspolitiken 2004–2009 och i kapitel 4.1–4.30 i förfarandehandboken.
 b) Stödberättigade företag och verksamheter
 (74) Systemet med förhandslicenser består av sex delsystem, som beskrivs närmare nedan.
 Delsystemen skiljer sig åt bl.a. vad beträffar vilka företag och verksamheter som
 omfattas. Tillverkande exportörer och exporterande handlare som ”har anknytning till”
 tillverkare har tillgång till förhandslicenser för fysisk export och förhandslicenser för
 årligt behov. Tillverkande exportörer som levererar till en slutgiltig exportör har
 tillgång till förhandslicenser för mellanliggande leverans. Huvudleverantörer som
 levererar till företag som ingår i de kategorier av ”leverans likställd med export” som
 nämns i punkt 8.2 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken 2004–2009, t.ex.
 leverantörer till exportorienterade företag, har tillgång till förhandslicenser för
 leverans likställd med export. Slutligen har mellanliggande leverantörer till
 tillverkande exportörer rätt till förmåner från leveranser likställda med export inom
 ramen för delsystemen med dokument för förhandsbefrielse och med ömsesidig
 inhemsk remburs.
 c) Praktiskt genomförande
 (75) Förhandslicenser kan utfärdas i fråga om följande:
 i) Fysisk export: Detta är det viktigaste delsystemet. Det möjliggör tullfri import
 av insatsvaror för att tillverka en specifik resulterande exportprodukt. Exporten
 måste vara ”fysisk” i den mening att exportprodukten måste lämna indiskt
 territorium. I licensen anges villkoren för vad som får importeras och
 exportskyldigheterna inbegripet typen av exportprodukt.
 ii) Årligt behov: Denna typ av licens är inte knuten till någon specifik
 exportprodukt utan till en bredare produktgrupp (t.ex. kemiska och närstående
 produkter). Licenshavaren kan – upp till ett visst tröskelvärde som bestäms av
 företagets tidigare exportresultat – tullfritt importera varje insatsvara som skall
 användas för att tillverka en produkt som ingår i en sådan produktgrupp.
 Företaget kan välja att exportera varje typ av resulterande produkt som ingår i
 produktgruppen och som tillverkats av sådant tullfritt material.
 iii) Mellanliggande leverans: Detta delsystem omfattar fall där två tillverkare
 avser att tillverka en bestämd exportprodukt och delar upp
 produktionsprocessen mellan sig. Den tillverkande exportören tillverkar den
 mellanliggande produkten. Denne kan tullfritt importera insatsvaror och för
 detta syfte få en förhandslicens för mellanliggande leverans. Den slutgiltiga
 exportören slutför produktionen och är skyldig att exportera den färdiga
 produkten.
 iv) Leverans likställd med export: Genom detta delsystem kan en huvudleverantör
 tullfritt importera insatsvaror som behövs för att tillverka varor som skall säljas
 som leveranser likställda med export till de kundkategorier som nämns i punkt
 8.2 b–g och i–j i dokumentet om utrikeshandelspolitiken 2004–2009. De
 färdiga varorna måste med andra ord inte lämna landet utan skall på basis av
 kundens status betraktas som leverans likställd med export. Detta skulle
 SV 19 SV
 ---pagebreak--- omfatta leverans till ett exportorienterat företag eller innehavaren av en licens
 som tilldelats på grundval av systemet med förmånstullar i exportfrämjande
 syfte vid import av kapitalvaror.
 v) Dokument för förhandsbefrielse: En innehavare av en förhandslicens som avser
 att anskaffa insatsvaror från inhemska källor i stället för att direktimportera
 dem har möjlighet att göra detta med hjälp av dokument för förhandsbefrielse.
 I sådana fall godkänns förhandslicenserna som dokument för förhandsbefrielse
 och gottskrivs den inhemska leverantören vid leverans av de varor som anges i
 dessa. Gottskrivningen av dokument för förhandsbefrielse berättigar den
 inhemska leverantören till de förmåner enligt systemet med leveranser
 likställda med export som beskrivs i punkt 8.3 i dokumentet om export- och
 importpolitiken 2002–2007 (dvs. förhandslicenser för mellanliggande
 leverans/leverans likställd med export, tullrestitution eller återbetalning av
 slutlig punktskatt vid leverans likställd med export). Genom systemet med
 dokument för förhandsbefrielse återbetalas skatter och tullar till leverantören i
 stället för till den slutgiltiga exportören i form av tullrestitution/återbetalning
 av tull. Skatter och tullar kan återbetalas såväl för inhemska insatsvaror som
 för importerade insatsvaror.
 vi) Ömsesidig inhemsk remburs: Även detta delsystem täcker inhemska leveranser
 till en innehavare av en förhandslicens. Innehavaren av en sådan licens kan
 vända sig till en bank för att teckna en inhemsk remburs till förmån för en
 inhemsk leverantör. Banken ogiltigförklarar licensen för direkt import endast i
 fråga om värdet och volymen av de varor som anskaffas på den inhemska
 marknaden i stället för att importeras. Den inhemska leverantören får rätt till de
 förmåner enligt systemet med leveranser likställda med export som beskrivs i
 punkt 8.3 i dokumentet om export- och importpolitiken 2002–2007 (dvs.
 förhandslicenser för mellanliggande leverans/leverans likställd med export,
 tullrestitution eller återbetalning av slutlig punktskatt vid leverans likställd med
 export).
 (76) Det fastställdes att endast en samarbetsvillig exportör under undersökningsperioden
 erhöll förmåner knutna till den berörda produkten från tre av delsystemen, nämligen
 förhandslicenser för fysisk export, dokument för förhandsbefrielse och
 förhandslicenser för leverans likställd med export. Det är således inte nödvändigt att
 fastställa huruvida systemen med det årliga behovet, mellanliggande leveranser och
 ömsesidig inhemsk remburs är utjämningsbara.
 (77) För att det skall vara möjligt för de indiska myndigheterna att företa kontroller har en
 licenshavare rättslig skyldighet att i ett särskilt format korrekt redovisa förbrukningen
 och användningen av importerade varor per licens (se kapitel 4.30 i och tillägg 23 till
 förfarandehandboken), dvs. ett register över den faktiska förbrukningen (nedan kallat
 ”register enligt tillägg 23”). Från och med maj 2005 måste registret enligt tillägg 23
 inte enbart bevaras av ett företag utan också undertecknas av en auktoriserad revisor
 och sändas till de indiska myndigheterna. Skyldigheten att uppvisa register enligt
 tillägg 23 tillämpas på licenser som utfärdats efter det att de nya bestämmelserna
 trädde i kraft i maj 2005. Det praktiska genomförandet av detta nya system har därför
 inte kunnat granskas eftersom det inte fanns någon rapport om dessa licenser då
 undersökningen gjordes.
 SV 20 SV
 ---pagebreak--- (78) När det gäller delsystemen i, iv och v som beskrivs ovan fastställer de indiska
 myndigheterna volymen och värdet av vad som får importeras och av vad som måste
 exporteras (inklusive leverans likställd med export) och anger detta på licensen.
 Dessutom skall myndigheternas tjänstemän vid import- och exporttillfällena
 dokumentera transaktionerna i licensen. Den importvolym som tillåts inom ramen för
 detta system fastställs av de indiska myndigheterna på grundval av standardnormer för
 input/output. Standardnormer för input/output finns för flertalet produkter, även den
 berörda produkten, och offentliggörs i förfarandehandboken (volym II).
 (79) Importerade insatsvaror får inte överföras och måste användas för att tillverka den
 resulterande exportprodukten. Skyldigheten att exportera måste fullgöras inom en viss
 tidsfrist efter licensens utfärdande (18 månader med möjlighet till två förlängningar på
 6 månader vardera).
 (80) En innehavare av en förhandslicens som avser att anskaffa insatsvaror från inhemska
 källor i stället för att direktimportera dem har möjlighet att göra detta med hjälp av
 dokument för förhandsbefrielse. I sådana fall godkänns förhandslicenserna som
 dokument för förhandsbefrielse och gottskrivs den inhemska leverantören vid leverans
 av de varor som anges i dessa.
 (81) Under översynen fastställdes det att de insatsvaror som de samarbetsvilliga
 exportörerna importerat tullfritt inom ramen för de olika delsystemen och den tillåtna
 importmängden enligt standardnormerna för input/output överskred den mängd
 material som de behövde för att tillverka motsvarande referenskvantitet av
 resulterande exportprodukter. Standardnormerna för input/output för den berörda
 produkten var följaktligen inte korrekta.
 d) Slutsats
 (82) Befrielsen från importtull utgör en subvention i enlighet med artikel 2.1 a ii och artikel
 2.2 i grundförordningen, dvs. ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna som
 innebär att de undersökta exportörerna beviljas en förmån.
 (83) Systemet med förhandslicenser för fysisk export är dessutom klart och tydligt rättsligt
 knutet till ett exportresultat och anses därför vara selektivt och utjämningsbart i
 enlighet med artikel 3.4 a i grundförordningen. Ett företag kan inte få förmåner inom
 ramen för dessa system om det inte åtar sig att exportera.
 (84) Systemet med förhandslicenser för leverans likställd med export är faktiskt knutet till
 exportresultat. Det användes av endast ett företag i mindre utsträckning och då endast
 vid leveranser till exportorienterade företag eller företag i särskilda ekonomiska zoner,
 båda kategorier som nämns i punkt 8.2 b i dokumentet om export- och importpolitiken
 2002–2007. Detta företag uppgav att dess kunder i slutändan exporterade den berörda
 produkten. Enligt punkt 6.1 i dokumentet om export- och importpolitiken 2002–2007
 syftar systemet med exportorienterade företag/särskilda ekonomiska zoner till export.
 En inhemsk leverantör erhåller således förmåner inom ramen för systemet med
 förhandslicenser för leverans likställd med export, eftersom de indiska myndigheterna
 förväntar sig att en exportör som är belägen i ett område för exportorienterade
 företag/en särskild ekonomisk zon senare skall få exportinkomster. Enligt artikel 3.4 a
 i grundförordningen skall en subvention anses vara knuten till exportresultat om
 omständigheterna visar att beviljandet av subventionen, även om denna rättsligt sett
 SV 21 SV
 ---pagebreak--- inte är knuten till exportresultatet, rent faktiskt är knutet till verkliga eller förväntade
 exportintäkter.
 (85) I detta fall använde det samarbetsvilliga företaget inte förhandslicenser för att
 importera tullfria importvaror. I stället erhöll företaget en förmån genom att skaffa
 råvaror från inhemska leverantörer genom att omvandla licenserna till dokument för
 förhandsbefrielse. Enligt detta system är det leverantören i stället för den slutgiltiga
 exportören som är befriad från skatter och tullar i form av tullrestitution/återbetalning
 av tull. Skatter och tullar kan återbetalas såväl för inhemska insatsvaror som för
 importerade insatsvaror. Undersökningen visade att prisskillnaden var stor mellan
 råvaror som skaffats genom inhemska icke-närstående leverantörer med hjälp av
 systemet med dokument för förhandsbefrielse och råvaror som skaffats genom
 inhemska leverantörer utan licens. Förmånen att befrias från tullar och skatter tog sig
 uttryck i att leverantören tillämpade lägre priser för de företag som använde råvarorna
 och som omfattades av detta förfarande. Företaget kunde göra en klar skillnad mellan
 inköpspriserna för råvaror med hjälp av licensen och det pris som betalades för samma
 råvaror utan licens. Företaget definierade den förmån som det erhållit på detta sätt som
 skillnaden mellan det pris som betalats för leveranser med hjälp av dokument för
 förhandsbefrielse och det pris som betalats för leveranser som skaffats utan licens.
 (86) Inget av de tre delsystem som använts i detta fall kan betraktas som ett godkänt
 restitutionssystem eller godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den
 mening som avses i artikel 2.1 a ii i grundförordningen. Delsystemen uppfyller inte de
 strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande
 restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem
 som tillåter substitution) till grundförordningen. Även om de indiska myndigheterna
 påpekade att systemet ändrats i maj 2005 bör det noteras att ändringarna inte
 påverkade systemen under undersökningsperioden eftersom det nya kontrollsystemet
 inte införts till fullo. Oberoende av de eventuella ändringar som de indiska
 myndigheterna gjort till kontrollsystemet visade undersökningen att de indiska
 myndigheterna inte tillämpade sitt kontrollsystem effektivt under
 undersökningsperioden. Inte heller tillämpade de förfaranden för att kunna avgöra om
 insatsvaror förbrukades vid tillverkningen av exportprodukten och i så fall i vilka
 mängder (se avsnitt II.4 i bilaga II till grundförordningen och, när det gäller
 restitutionssystem som tillåter substitution, avsnitt II.2 i bilaga III till
 grundförordningen). Standardnormerna för input/output för den berörda produkten var
 inte tillräckligt exakta och överskattade förbrukningen av råvaror. Undersökningen
 visade att standardnormerna för input/output håller på att ändras för att bättre
 återspegla förbrukningen av insatsvaror, men dessa nya standardnormer var inte
 gällande under undersökningsperioden. Det bekräftas således att standardnormerna för
 input/output i sig själva inte kan betraktas som ett system för att kontrollera den
 faktiska förbrukningen, eftersom dessa överdrivet generösa standardnormer inte gör
 det möjligt för de indiska myndigheterna att med tillräcklig noggrannhet kontrollera
 vilken mängd insatsvaror som faktiskt förbrukats i exportproduktionen. De indiska
 myndigheterna utförde vidare inte någon effektiv kontroll grundad på ett korrekt fört
 register över förbrukningen enligt tillägg 23 (tidigare tillägg 18) av de licenser som
 användes under undersökningsperioden. De företog inte heller några ytterligare
 granskningar som grundade sig på de insatsvaror som faktiskt förbrukats, vilket de
 normalt sett borde ha gjort när det saknas ett effektivt tillämpat kontrollsystem (se
 SV 22 SV
 ---pagebreak--- avsnitt II.5 i bilaga II och avsnitt II.3 i bilaga III till grundförordningen), och de kunde
 inte heller påvisa att det inte förekom en alltför stor eftergift av importtullar.
 (87) Dessa tre delsystem är således utjämningsbara.
 e) Beräkning av subventionens storlek
 (88) Eftersom godkända restitutionssystem eller restitutionssystem som tillåter substitution
 saknas har subventionsbeloppet, såsom företaget visade, fastställts på grundval av
 skillnaden i pris mellan samma råvaror som skaffats med eller utan licens.
 (89) I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över
 den totala exportomsättningen (nämnare), eftersom subventionerna var knutna till
 exportresultatet och inte beviljades på grundval av de tillverkade, framställda,
 exporterade eller transporterade kvantiteterna.
 (90) Ett företag erhöll förmåner genom detta system under undersökningsperioden och fick
 subventioner på 20,9 %.
 III. Regionala system
 1 Gujarats system för befrielse från försäljningsskatt och Gujarats system för
 befrielse från elektricitetsskatt
 (91) Ingen av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna erhöll några utjämningsbara
 förmåner genom Gujarats system för befrielse från försäljningsskatt eller Gujarats
 system för befrielse från elektricitetsskatt. Någon tilläggsanalys av systemet behövde
 därför inte göras i denna undersökning.
 2 Västbengalens incitamentsystem
 (92) En detaljerad beskrivning av Västbengalens incitamentsystem finns i tillkännagivande
 nr 588-CI/H av den 22 juni 1999 utfärdat av det västbengaliska ministeriet för handel
 och industri. Det har senast ersatts genom tillkännagivande nr 134-
 CI/O/Incentive/17/03/I av den 24 mars 2004. Systemet gav mottagaren vissa förmåner,
 såsom anstånd med betalningen av omsättningsskatten, subventioner för installering av
 kapitalvaror och utvecklingssubventioner. Undersökningen visade att ett företag
 tidigare hade fått förmåner av dessa system. Effekterna av dessa förmåner var dock
 försumbara under undersökningsperioden. Någon tilläggsanalys av systemen behövde
 därför inte göras i denna undersökning.
 3 Maharashtras stimulanssystem
 a) Rättslig grund
 (93) I syfte att uppmuntra spridningen av industrier i Maharashtra till mindre utvecklade
 områden i delstaten har delstatsregeringen i Maharashtra sedan 1964 beviljat nya eller
 expanderande anläggningar inrättade i delstatens utvecklingsregioner
 stimulansåtgärder. Systemet har ändrats flera gånger sedan det infördes. 2001 års
 system var i kraft från och med den 1 april 2001 till och med den 31 mars 2006,
 varefter det förlängdes med ett år till den 31 mars 2007. Det stimulanssystem som
 tillämpas av delstatsregeringen i Maharashtra består av flera delsystem varav de
 SV 23 SV
 ---pagebreak--- viktigaste är återbetalning av lokal skatt (octroi tax), befrielse från skatt på elektricitet
 och befrielse från lokal omsättningsskatt som upphörde att gälla den 24 oktober 2004.
 Undersökningen visade att det enda delsystem som användes av en av de
 samarbetsvilliga exporterande tillverkarna var befrielsen från lokal omsättningsskatt.
 b) Stödberättigade företag och verksamheter
 (94) För att kunna komma i fråga för stöd måste företagen i regel investera i mindre
 utvecklade områden, antingen genom att inrätta nya industrianläggningar eller genom
 att göra storskaliga kapitalinvesteringar för att expandera eller diversifiera en befintlig
 industrianläggning. Dessa områden delas in i olika kategorier beroende på deras
 ekonomiska utveckling (t.ex. föga utvecklade områden, mindre utvecklade områden
 och minst utvecklade områden). Huvudkriteriet för fastställande av
 stimulansåtgärdernas omfattning är det område inom vilket företaget är placerat eller
 kommer att placeras samt storleken på investeringen.
 c) Praktiskt genomförande
 (95) Enligt systemet för befrielse från lokal omsättningsskatt som upphörde att gälla i
 oktober 2004 behövde angivna enheter inte debitera någon omsättningsskatt för sin
 försäljning. På ett motsvarande sätt behövde angivna enheter inte betala lokal
 omsättningsskatt för sina inköp av varor från leverantörer som också omfattas av
 systemet. Medan befrielsen i fråga om försäljningstransaktionerna inte medför någon
 förmån för den angivna säljande enheten innebär befrielsen i fråga om
 inköpstransaktionen emellertid att den angivna köpande enheten beviljas en förmån.
 Undersökningen fastställde att det berörda företaget var befriat från omsättningsskatt
 till den 24 oktober 2006.
 d) Slutsats
 (96) Maharashtras stimulanssystem innebär att subventioner beviljas i den mening som
 avses i artikel 2.1 a ii och artikel 2.2 i grundförordningen. Det undersökta delsystemet
 utgör ett finansiellt bidrag från delstatsregeringen i Maharashtra, eftersom de innebär
 att delstaten förlorar inkomster som den annars skulle ha fått. Vidare innebär denna
 befrielse respektive återbetalning att företaget beviljas en förmån, eftersom dess
 likviditet förbättras.
 (97) Delsystemet är endast öppet för företag som har investerat inom vissa avgränsade
 geografiska områden under delstaten Maharashtras överhöghet. Det är inte tillgängligt
 för företag belägna utanför dessa områden. Förmånsnivån är olika beroende på vilket
 område det gäller. Systemet är selektivt i enlighet med artikel 3.2 a och artikel 3.3 i
 grundförordningen och därför utjämningsbart.
 e) Beräkning av subventionens storlek
 (98) När det gäller befrielsen från omsättningsskatt beräknades subventionsbeloppet på
 grundval av den omsättningsskatt som normalt skulle ha betalats under
 undersökningsperioden men som inte behövde betalas enligt detta system. Eftersom
 systemet för befrielse från omsättningsskatt upphörde att gälla den 24 oktober 2004
 beaktades endast obetalda skatter mellan den 1 oktober 2004 och den 24 oktober 2004,
 eftersom endast denna period ingick i undersökningsperioden. I enlighet med artikel
 SV 24 SV
 ---pagebreak--- 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp (täljare) över företagets
 totala omsättning under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionerna
 inte var knutna till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade,
 framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter. Under undersökningsperioden
 hade ett företag fått förmåner från delsystemet. Subventionsbeloppet var dock mindre
 än 0,1 %, med andra ord försumbart.
 IV. De utjämningsbara subventionernas storlek
 (99) För de undersökta exporterande tillverkarna varierar de utjämningsbara
 subventionernas storlek enligt bestämmelserna i grundförordningen, uttryckta i
 procent av värdet, mellan 2,7 % och 20,9 %.
 (100) Även om samarbetsviljan var hög med tanke på exportandelen till gemenskapen bör
 det noteras att flera exporterande tillverkare inte tog del i förfarandet, inklusive
 exporterande tillverkare med den högsta subventionsmarginalen i den ursprungliga
 undersökningen. De icke-samarbetsvilliga indiska tillverkarnas kapacitet och
 produktion är betydande och det är också troligt att dessa exporterande tillverkare
 kommer att fortsätta att erhålla förmåner från de undersöka subventionssystemen i
 åtminstone lika hög utsträckning som enligt den ursprungliga undersökningen.
 SYSTEM→ DEPBS ITES EPGS EOU ALS ECS GSTIS GEDES WBIS PSI Totalt
 FÖRETAG↓ % % % % % % % % % % %
 Senpet (Tidigare
 Elque) noll noll noll 2,7 noll noll noll noll noll noll 2,7
 Futura noll noll noll 6,2 noll 0,1 noll noll noll noll 6,3
 Pearl noll noll 0,3 noll 20,6 noll noll noll noll försumbar 20,9
 V. SLUTSATSER
 (101) I enlighet med artikel 18.2 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida ett
 upphörande av gällande åtgärder sannolikt skulle leda till fortsatt eller återkommande
 subventionering.
 (102) Det fastställdes att indiska exportörer av den berörda produkten fortsatte att erhålla
 utjämningsbara subventioner från de indiska myndigheterna under
 undersökningsperioden (se skälen 21–100). De subventionsmarginaler som
 konstaterades under översynen är högre än de som fastställdes under den ursprungliga
 undersökningen, med undantag av en exporterande tillverkare. De berörda
 subventionssystemen ger återkommande förmåner och det finns inget som tyder på att
 dessa program kommer att avvecklas inom överskådlig tid. Eftersom det saknas
 uppgifter om hur ändringen av kontrollsystemet för förhandslicenser kommer att
 genomföras i praktiken kan inga slutsatser dras om de eventuella effekterna av dessa
 förändringar. Exportörerna av produkten kommer därför att fortsätta att få
 utjämningsbara subventioner. Varje exportör är berättigad till subventioner från flera
 av subventionsprogrammen. Under dessa omständigheter ansågs det rimligt att dra
 slutsatsen att subventioneringen troligen kommer att fortsätta i framtiden.
 SV 25 SV
 ---pagebreak--- (103) Eftersom det har visats att subventioneringen fortsatte under undersökningsperioden
 och troligen kommer att fortsätta i framtiden är frågan om sannolikheten för
 återkommande subventionering irrelevant.
 D. DEFINITION AV GEMENSKAPSINDUSTRIN
 1. Tillverkning i gemenskapen
 (104) PET-plast tillverkas i gemenskapen av följande företag:
 De tolv tillverkare som begärde översyn vid giltighetstidens utgång, stödde den och
 samarbetade i undersökningen (se skäl 107).
 Två tillverkare som begärde översyn vid giltighetstidens utgång, men som inte
 samarbetade i den nuvarande undersökningen.
 Ett dotterbolag till en sydkoreansk tillverkare som är baserat i EU och som
 samarbetade i undersökningen och stödde begäran.
 (105) Den PET-plast som tillverkas av alla dessa företag utgör gemenskapens totala
 tillverkning i den mening som avses i artikel 9.1 i grundförordningen.
 2. Gemenskapsindustrin
 (106) Kommissionen undersökte om de samarbetsvilliga gemenskapstillverkarna som
 begärde eller stödde en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång stod för en
 betydande del av gemenskapens sammanlagda tillverkning av PET-plast. De svarade
 för 88 % av den sammanlagda gemenskapsproduktionen av PET-plast. De
 gemenskapstillverkare som inte samarbetade fullt ut uteslöts från definitionen av
 gemenskapsindustrin. Kommissionen ansåg därför att de tolv fullt ut samarbetsvilliga
 gemenskapstillverkarna representerade gemenskapsindustrin i den mening som avses i
 artiklarna 9.1 och 10.8 i grundförordningen. I de ursprungliga undersökningarna
 svarade gemenskapsindustrin för över 85 % av den totala produktion av PET-plast i
 EU vid den tiden.
 (107) Följande tolv gemenskapstillverkare utgör gemenskapsindustrin:
 Voridian BV (Nederländerna)
 M & G Polimeri Italia Spa (Italien)
 Equipolymers Srl (Italien)
 La Seda de Barcelona SA (Spanien)
 Novapet SA (Spanien)
 Selenis Industria de Polímeros SA (Portugal)
 Aussapol SpA (Italien)
 Advansa Ltd (Förenade kungariket)
 SV 26 SV
 ---pagebreak--- Wellman BV (Nederländerna)
 Boryszews dotterbolag Elana Wse (Polen)
 V.P.I. SA (Grekland)
 SK Eurochem Sp.Z. o.o (Polen)
 E. SITUATIONEN PÅ EU-MARKNADEN
 1. Förbrukning på EU-marknaden
 (108) Förbrukningen i EU fastställdes på grundval av gemenskapsindustrins
 försäljningsvolym, uppskattningar av andra gemenskapstillverkares försäljning på EU-
 marknaden baserade på uppgifter i klagomålsskedet och uppgifter från Eurostat om all
 import till EU från tredjeländer.
 (109) Mellan 2002 och undersökningsperioden steg EU:s förbrukning av den berörda
 produkten stadigt och nådde totalt 2 400 000 ton under undersökningsperioden. Den
 sammanlagda ökningen under perioden var 18 %. Ökningen berodde delvis på nya
 användningsområden (bl. a. öl- och vinflaskor) och delvis på att förbrukningen steg i
 anslutningsländerna.
 Tabell 1 2002 2003 2004 UP
 Förbrukning i 2 041 836 2 213 157 2 226 751 2 407 387
 gemenskapen (i ton)
 Index 100 108 109 118
 2. Import från Indien
 2.1 Importvolym, importens marknadsandel och importpriser
 (110) Mellan 2002 och undersökningsperioden ökade den sammanlagda importen från
 Indien med 13 %. Medan importen minskade med 17 % mellan 2002 och 2003 ökade
 den med 100 procentenheter 2004 och minskade igen under undersökningsperioden till
 ca. 6 800 ton, dvs. med omkring 70 procentenheter. Importpriserna steg med
 5 procentenheter 2003, och med ytterligare 3 och 7 procentenheter 2004 och under
 undersökningsperioden. Denna pristrend återspeglar endast delvis den kraftiga
 ökningen av kostnaderna för råvaror. Marknadsandelen för de indiska importerna
 förblev relativt liten under skadeundersökningsperioden, med andra ord 0,3 % 2002,
 0,2 % 2003, 0,5 % 2004 och 0,3 % under undersökningsperioden.
 Tabell 2 2002 2003 2004 UP
 Indien
 Volym (i ton) 6 046 4 999 11 079 6 831
 Index 100 83 183 113
 SV 27 SV
 ---pagebreak--- Pris (euro/ton) 883 930 955 1018
 Index 100 105 108 115
 Marknadsandel 0,3% 0,2% 0,5% 0,3%
 3. Import från andra länder
 (111) Importvolymen från andra tredjeländer ökade med 25 procentenheter under
 skadeundersökningsperioden. Ökningen var som störst 2003, då importen ökade med
 41 procentenheter. Efter det att antidumpningsåtgärder infördes på kinesisk export
 2004 minskade importen med 14 procentenheter 2004 och med ytterligare
 2 procentenheter under undersökningsperioden. För marknadsandelarna uppvisades en
 liknande trend och de ökade från 15,9 % 2002 till 20,6 % 2003, till 18,5 % 2004 och
 till 16,9 % under undersökningsperioden. Marknadsandelsökningen var lägre än
 importökningen i absoluta tal till följd av ökad förbrukning. Importpriserna var i
 genomsnitt konstant lägre än EU-priserna mellan 2002 och 2004. Endast under
 undersökningsperioden var de något högre än gemenskapsindustrins priser.
 Tabell 3 2002 2003 2004 UP
 Volym (i ton) 324 749 456 499 411 020 406 562
 Index 100 141 127 125
 Genomsnittspris (euro/ton) 869 821 907 1061
 Index 100 94 104 122
 Marknadsandel 15,9% 20,6% 18,5% 16,9%
 Huvudexportörer
 Sydkorea 113 685 129 188 139 296 127 734
 Pakistan 28 558 83 208 55 125 73 426
 Kina 47 875 131 343 49 678 72 814
 Förenta staterna 20 570 16 105 49 763 50 393
 Taiwan 42 136 36 986 16 796 29 382
 F. GEMENSKAPSINDUSTRINS EKONOMISKA SITUATION
 1. Inledande anmärkningar
 (112) I början av undersökningen planerades ett stickprovsförfarande för
 gemenskapstillverkarna, men eftersom de var så få, beslutade man att ta med allihop.
 Skadorna har alltså utvärderats på grundval av information som samlats in inom hela
 gemenskapsindustrin.
 SV 28 SV
 ---pagebreak--- (113) I enlighet med artikel 8.5 i grundförordningen undersökte kommissionen alla relevanta
 ekonomiska faktorer och förhållanden som har betydelse för gemenskapsindustrins
 tillstånd.
 2.1. Produktion
 (114) Gemenskapsindustrins tillverkning ökade med 20 % mellan 2002 och
 undersökningsperioden, från ca 1 465 000 ton 2002 till ca 1 760 000 ton under
 undersökningsperioden. Den årliga ökningen var 4,8 % 2003 och 4,6 % 2004.
 Ökningen fortsatte under undersökningsperioden, då produktionen steg med
 150 000 ton, dvs. med 10,8 %. Ökningen berodde på den omstrukturering som
 industrin gjorde för att bättre kunna kontrollera produktionskostnaderna och på så sätt
 dra nytta av stigande förbrukning på EU-marknaden som, enligt ovan, ökade med
 19 % mellan 2002 och undersökningsperioden (från 2 miljoner ton 2002 till
 2,4 miljoner ton under undersökningsperioden).
 Tabell 4 2002 2003 2004 UP
 Produktion (i ton) 1 464 522 1 534 480 1 602 086 1 760 828
 Index 100 105 109 120
 2.2. Kapacitet och kapacitetsutnyttjande
 (115) Produktionskapaciteten ökade med 22 % mellan 2002 och undersökningsperioden,
 med andra ord från 1 760 000 ton 2002 till 2 156 000 ton under
 undersökningsperioden. Ökningen var kraftigast under undersökningsperioden, då
 produktionskapaciteten ökade med 300 000 ton, dvs. 16,7 % jämfört med 2004. Den
 kraftiga ökningen av produktionskapaciteten motsvarade produktionsökningen under
 samma period (se skäl 114 ovan). Ökningen i produktionskapaciteten berodde på
 ökade investeringar i produktionslinjer för att göra det möjligt att dra nytta av den
 växande marknaden. Kapacitetsutnyttjandet ökade med 4 procentenheter 2003, hölls
 på denna nivå 2004 och sjönk sedan under undersökningsperioden med
 5 procentenheter till 82 %. Minskningen mellan 2004 och undersökningsperioden
 berodde på att produktionskapaciteten ökat kraftigt under denna period. En högre
 produktionsvolym under undersökningsperioden sammanföll därför med ett lägre
 kapacitetsutnyttjande jämfört med 2004.
 Tabell 5 2002 2003 2004 UP
 Produktionskapacitet (i ton) 1 760 332 1 762 378 1 848 315 2 156 294
 Index 100 100 105 122
 Kapacitetsutnyttjande 83% 87% 87% 82%
 Index 100 105 104 98
 2.3. Försäljning och marknadsandel
 (116) Den volym som gemenskapsindustrin sålde på EU-marknaden ökade med 21 %
 mellan 2002 och undersökningsperioden. En ökning på 2 % 2003 följdes av en ökning
 SV 29 SV
 ---pagebreak--- på 8 % 2004 och 11 % under undersökningsperioden. Trots ökande försäljning till
 följd av ökad förbrukning föll gemenskapsindustrins marknadsandel med
 4 procentenheter 2003 och steg sedan gradvis med 5 procentenheter 2004 och
 1 procentenhet under undersökningsperioden till följd av ökad förbrukning.
 Tabell 6 2002 2003 2004 UP
 Försäljning i gemenskapen (i 1 306 768 1 333 976 1 438 883 1 586 902
 ton)
 100 102 110 121
 Index
 Marknadsandel 64 60 65 66
 2.4. Tillväxt
 (117) Gemenskapsindustrins marknadsandel ökade med 2 procentenheter överlag under
 skadeundersökningsperioden, vilket visar att gemenskapsindustrin inte växte i samma
 takt som förbrukningen på hela marknaden.
 2.5. Sysselsättning
 (118) Antalet anställda i gemenskapsindustrin ökade under skadeundersökningsperioden
 med 18 %. Den kraftigaste ökningen ägde rum 2003 (11 procentenheter) och 2004
 (ytterligare 6 procentenheter). Ökningstendensen fortsatte under
 undersökningsperioden men uppgick då till endast 2 procentenheter. Denna ökning på
 18 % under hela perioden hänger samman med produktionsnivån som ökade med
 20 %.
 Tabell 7 2002 2003 2004 UP
 Anställda 1 010 1 124 1 170 1 190
 Index 100 111 116 118
 2.6. Produktivitet
 (119) Gemenskapsindustrins produktivitet, mätt i produktion i ton per anställd och år, ökade
 totalt sett under hela skadeundersökningsperioden. Efter att inledningsvis ha minskat
 med 6 % 2003 jämfört med 2002 stannade produktiviteten på denna nivå 2004.
 Produktiviteten under undersökningsperioden ökade avsevärt med mer än 8 % jämfört
 med 2004, en period då produktionen ökade avsevärt.
 Tabell 8 2002 2003 2004 UP
 Produktivitet (i ton per 1 450 1 365 1 369 1 480
 anställd)
 Index 100 94 94 102
 2.7. Löner
 (120) Produktionen av PET-flingor är en kapitalintensiv industri. Arbetskostnadernas
 inverkan på den totala produktkostnaden är därför begränsad. Under
 SV 30 SV
 ---pagebreak--- undersökningsperioden ökade lönerna med 12 %, medan den totala
 produktionskostnaden ökade med 20 %. En annan viktig faktor är lönekostnaden
 beräknad per varje producerat ton. Under undersökningsperioden minskade
 kostnaderna med 6 %.
 Tabell 9 2002 2003 2004 UP
 Löner (miljoner euro) 62,3 63,0 66,3 69,5
 Index 100 101 106 112
 Löner per ton produktion 44,4 42,9 43,6 41,9
 (euro)
 Index
 100 96 98 94
 2.8. Försäljningspriser och faktorer som inverkar på gemenskapens priser
 (121) Försäljningspriserna per enhet ökade från 924 euro/ton 2002 till 1 058 euro/ton under
 undersökningsperioden. Den allmänna tendensen var stigande, 15 % under hela
 perioden. Ökningen är i stor utsträckning en följd av ökningen i priset på råvaror som i
 sin tur beror på de dyrare oljepriserna. Trots att gemenskapsindustrin höjde priserna
 kunde den inte överföra ökningen till senare led och till fullo kompensera för ökade
 råvarupriser i försäljningspriset. Detta berodde i huvudsak på att råvarupriserna ökade
 mer än priset på PET-plast. För att behålla sin marknadsandel kunde
 gemenskapsindustrin endast i måttlig utsträckning höja sina priser, och levde alltså
 under prispress.
 Tabell 10 2002 2003 2004 UP
 Vägt genomsnittligt pris (i 924 902 1 006 1 058
 euro per ton)Index
 100 98 109 115
 2.9. Produktionskostnaderna för huvudråvarorna
 (122) Mot bakgrund av att det behövs ca. 850 kg renad tereftalsyra och 350 kg
 monoetylenglykol (huvudråvarorna) för att producera 1 ton PET-plast, ökade
 kostnaderna för råvarorna (renad tereftalsyra och monoetylenglykol) betydligt med
 67 % respektive 31 % mellan 2002 och undersökningsperioden då de nådde en nivå på
 770 euro/ton (renad tereftalsyra) och 721 euro/ton (monoetylenglykol) (genomsnittet
 under undersökningsperioden). Visserligen kunde en lindrig prisnedgång noteras
 under det tredje kvartalet 2005 då priserna för tereftalsyra sjönk till 700 euro/ton och
 priserna för monoetylenglykol låg stilla, men det bör påpekas att råvarorna förvärvas
 på förhand på grundval av långfristiga kontrakt. Trots den lindriga prisnedgången i
 priserna för tereftalsyra vid slutet av undersökningsperioden känner
 gemenskapsindustrin därför fortfarande av följderna av den kraftiga kostnadsökningen.
 På grund av situationen på världsoljemarknaden kan priserna på råvaror för produktion
 av PET-plast dessutom ändras på ett oförutsägbart sätt, men de kommer troligtvis att
 stanna kvar på en hög nivå. Alla dessa faktorer bidrar till att gemenskapens tillverkare
 SV 31 SV
 ---pagebreak--- av PET-plast blir allt mer sårbara. Det bör dock noteras att huvudråvarorna är
 produkter med vilka handel sker på en global nivå, och effekterna borde därför vara de
 samma för de indiska exporterande tillverkarna.
 Tabell 11 2002 2003 2004 UP
 Genomsnittligt pris (i euro
 per ton)
 -Tereftalsyra 460 566 718 770
 Index 100 123 156 167
 -Monoetylenglykol 551 550 650 721
 Index 100 100 118 131
 (123) Som en jämförelse var den genomsnittliga enhetskostnaden per ton PET-flingor som
 producerats av gemenskapsindustrin följande:
 Tabell 12 2002 2003 2004 UP
 Vägt genomsnittlig kostnad 899 918 1 013 1 092
 (i euro per ton)Index
 100 102 113 121
 (124) Under skadeundersökningsperioden fortsatte huvudråvarorna att öka (tereftalsyra med
 67 % och monoetylenglykol med 31 %), såsom framgår av tabell 11 och 12, medan
 den totala produktionskostnaden steg med endast 21 %. Såsom framgår av tabell 10
 har priserna endast ökat med 15 % till följd av att gemenskapsindustrin inte kunde
 överföra ökningen till senare led och till fullo återspegla ökningen av råvarupriserna i
 sina försäljningspriser.
 2.10. Lager
 (125) Lagervolymen minskade med 10 % under skadeundersökningsperioden, dvs. mellan
 2002 och undersökningsperioden. Men precis som i de ursprungliga undersökningarna
 kunde lagervolymen inte uppfattas som någon viktig indikator på
 gemenskapsindustrins produktion av PET-plast, eftersom PET-marknaden varierar
 säsongartat under året. Lagren utgör 5-6 % av den totala produktionen.
 Tabell 13 2002 2003 2004 UP
 Lagervolym (ton) 101 554 110 695 90 422 91 123
 Index 100 109 89 90
 2.11. Lönsamhet, avkastning på investeringar och kassaflöde
 (126) Lönsamheten från försäljningen är den vinst som genereras genom försäljning av den
 berörda produkten i gemenskapen. Avkastningen på totalt kapital och kassaflödet har i
 enlighet med artikel 8.8 i grundförordningen endast beräknats på den minsta
 SV 32 SV
 ---pagebreak--- produktgrupp som inbegriper den motsvarande produkten. Avkastningen på
 investeringar har vidare beräknats på grundval av avkastningen på totalt kapital,
 eftersom denna anses mera relevant för analysen av utvecklingen.
 Tabell 14 2002 2003 2004 UP
 Vinstmarginal före skatt på
 försäljning i gemenskapen 2,7% -1,8% -0,7% -3,2%
 Avkastning på totalt kapital 2,0% -1,4% -0,6% -2,4%
 Kassaflöde (i % av den totala 18,1% 5,5% 10,1% -2,6%
 försäljningen)
 (127) Till följd av prispressen som började 2002 och som sammanföll med en kraftig ökning
 av dumpad import från Kina, Taiwan, Malaysia, Korea och Australien (fram till 2004)
 samt till följd av subventionerade importer från Indien förvärrades den ekonomiska
 situationen för gemenskapsindustrin och förvandlades till förluster 2003. Efter en liten
 återhämtning 2004 till följd av antidumpningsåtgärder som infördes mot Kina och
 Australien ökade förlusterna till -3,2 % under undersökningsperioden. Man kan alltså
 konstatera att trenden är klart nedåtgående.
 (128) Trenderna för avkastning på totalt kapital och kassaflödet utvecklades på samma sätt.
 Situationen var relativt god 2002, försämrades snabbt 2003, återhämtade sig något
 2004 och försämrades igen under undersökningsperioden.
 2.12. Investeringar och förmåga att anskaffa kapital
 Tabell 15 2002 2003 2004 UP
 Investeringar (i tusen euro) 31 779 42 302 63 986 50 397
 Index 100 133 201 159
 (129) Investeringarna användes delvis till att öka kapaciteten och delvis till att förbättra
 produktionsprocessen. Större delen gjordes 2004 och under undersökningsperioden,
 vilket sammanföll med kapacitetsökningen och målet att slå vakt om marknadsandelar
 i ett sammanhang som kännetecknades av ökande förbrukning. Den nuvarande
 situationen inom gemenskapsindustrin och utvecklingen av EU:s marknad och
 världsmarknaderna för PET-plast till följd av en bristande lönsamhet sporrade inte till
 stora investeringar. Gemenskapstillverkarna lyckades visserligen ibland anskaffa
 kapital (särskilt från närstående företag) men den bristande lönsamheten för PET-plast
 uppmuntrade inte till investeringar och i vissa fall sköts beslutet upp.
 2.13. Den faktiska subventionsmarginalens storlek
 (130) Med hänsyn till hur priskänslig marknaden är för denna produkt kan verkningarna för
 gemenskapsindustrin av den faktiska subventionsmarginalen för indiska importer inte
 anses vara försumbara. Det bör noteras att denna indikator är mer relevant då man
 undersöker sannolikheten för återkommande skada. Om åtgärderna skulle upphöra att
 gälla är det troligt att de subventionerade importerna skulle komma tillbaka i sådana
 SV 33 SV
 ---pagebreak--- volymer och till sådana priser att verkningarna av subventionsmarginalens storlek
 skulle bli betydande.
 2.14 Återhämtning från effekterna av tidigare subventioner
 (131) Även om de ovan undersökta indikatorerna visar att det har skett en viss förbättring av
 vissa ekonomiska indikatorer inom gemenskapsindustrin sedan de slutgiltiga
 utjämningsåtgärderna infördes 2001 är dessa indikatorer även ett bevis på att denna
 industri fortfarande är bräcklig och sårbar.
 3. Slutsats om gemenskapsindustrins situation
 (132) Den fortlöpande ökningen av förbrukningen, som delvis berodde på nya
 användningsområden (bl.a. öl- och vinflaskor) och delvis på ökad förbrukning i
 anslutningsländerna, tvingade gemenskapsindustrin att öka kapaciteten och
 produktionen för att inte förlora marknadsandelar. Detta krävde omfattande
 omstrukturering som åtföljdes av ständiga ägarbyten 2004 och under
 undersökningsperioden. Samtidigt ökade man i allmänhet antalet produktionslinjer för
 att svara mot större förbrukning och kunna dra nytta av stordriftsfördelar. Vissa
 ekonomiska indikatorer, dvs. förbrukning, produktionskapacitet, tillverkning,
 försäljning inom EU och sysselsättning, visade en positiv utveckling. Dessutom steg
 försäljningspriset också under skadeundersökningsperioden. Alla de ovan beskrivna
 omstruktureringsansträngningarna kunde dock inte motverka effekterna av den
 fortgående och kraftiga höjningen av råvarupriserna under
 skadeundersökningsperioden. De högre råvarukostnaderna kunde inte föras över till ett
 senare led i tillräcklig utsträckning för att bibehålla en viss lönsamhetsnivå. Detta
 ledde till kraftigt minskad lönsamhet. Den minskade från 2,7 % i vinst 2002 till 3,2 %
 i förlust under undersökningsperioden. Liknande negativa trender kunde observeras
 för avkastningar på investeringar och kassaflödet.
 (133) Detta sammanföll med lägre priser på import från det berörda landet som tydligt
 utövade avsevärd prispress på gemenskapsindustrins priser. Eftersom de
 subventionerade importerna dock var små inom ramen för denna översyn vid
 giltighetstidens utgång ligger blickpunkten på sannolikheten för återkommande skada.
 Trots att produktionen, försäljningen och försäljningspriset uppenbart utvecklades i en
 positiv riktning försämrades den övergripande ekonomiska situationen i gemenskapen,
 vilket framgår av den negativa utvecklingen när det gäller exportförsäljning,
 produktionskostnad, avkastning på investeringar och kassaflöde (från 2,7 % i vinst
 2002 till 3,2 % i förlust under undersökningsperioden).
 (134) Om man jämför dessa utvecklingstendenser med dem som beskrivs i de förordningar
 genom vilka provisoriska och slutgiltiga utjämningsåtgärder infördes blir resultatet av
 bedömningen återigen blandat. När det gäller marknadsandel förlorade
 gemenskapsindustrin en procentenhet mellan 2002 och undersökningsperioden, medan
 den vann fem procentenheter under de fyra år som föregick antagandet av de
 slutgiltiga utjämningsåtgärderna. Å andra sidan var gemenskapsindustrins lönsamhet
 mindre negativ under undersökningsperioden än innan de slutgiltiga
 utjämningsåtgärderna infördes. Trots en tydligt positiv utveckling för vissa
 skadeindikatorer ligger gemenskapsindustrin således fortfarande långt under de nivåer
 man hade förväntat sig, om den till fullo hade återhämtat sig från den skada som
 upptäcktes i de ursprungliga undersökningarna.
 SV 34 SV
 ---pagebreak--- (135) Följaktligen dras slutsatsen att gemenskapsindustrins situation har förbättras något
 jämfört med perioden före införandet av åtgärder, men att den fortfarande är mycket
 bräcklig och sårbar. Vidare tillät prispressen från importen från det berörda landet inte
 gemenskapsindustrin att kompensera prishöjningen på råvaror fullt ut via
 försäljningspriset.
 G. SANNOLIKHET FÖR ATT SKADAN ÅTERKOMMER
 Förhållandet mellan exportvolymerna och priserna till tredjeländer och
 exportvolymerna och priserna till gemenskapen
 (136) Man kunde konstatera att det genomsnittliga exportpriset för den indiska försäljningen
 till länder som inte var medlemmar i EU var betydligt lägre än det genomsnittliga
 exportpriset till gemenskapen och även lägre än priserna på hemmamarknaden. Den
 indiska exportören sålde stora mängder till länder som inte var medlemmar i EU och
 denna försäljning utgjorde mer än 95 % av den sammanlagda exportförsäljning. Det
 ansågs därför att om åtgärderna upphörde skulle detta stimulera de indiska
 exportörerna att dirigera om stora mängder av exporten från andra tredjeländer till den
 mer attraktiva EU-marknaden till prisnivåer som, även om de höjdes, troligen
 fortfarande skulle vara lägre än de nuvarande priserna på exporten till gemenskapen.
 Produktionskapacitet, outnyttjad kapacitet och lager
 (137) Såsom konstateras i skäl 140 har de exporterande tillverkarna i Indien möjlighet att
 öka sina exportvolymer till EU-marknaden. Indiens produktionskapacitet ökade
 kraftigt, från 330 000 ton 2003 till 600 000 ton 2005. Enligt marknadsprognoserna
 kommer produktionskapaciteten att öka med ytterligare 220 000 ton 2008. År 2005
 uppgick försäljningen på hemmamarknaden till 220 000 ton och exporten till
 290 000 ton (inklusive 6 831 ton till EU). På grundval av de uppgifter som finns
 tillgängliga beräknas den nuvarande reservkapaciteten stiga till ca 90 000 ton, vilket
 måste betraktas som en betydande mängd, eftersom den utgör ca 4 % av den
 nuvarande gemenskapsförbrukningen. Denna uppskattning bekräftas av resultaten från
 de samarbetsvilliga indiska tillverkarna som hade betydande outnyttjad kapacitet.
 (138) Vad gällde lagernivåerna visade undersökningen att de samarbetsvilliga indiska
 tillverkarnas lagernivåer inte var betydelsefulla. Det bör dock noteras att lagernivåerna
 inte är en betydelsefull faktor eftersom marknaden för PET-plast är beroende av
 konjunkturerna.
 (139) Avslutningsvis kan man säga att det finns en risk för att betydande exportvolymer
 överförs till EU även om importen till EU var låg.
 Slutsatser
 (140) Tillverkarna i det berörda landet har därför möjlighet att öka och/eller dirigera om sina
 exportvolymer till gemenskapens marknad. Det framgick av undersökningen att de
 samarbetsvilliga exporterande tillverkarna sålde den berörda produkten till ett lägre
 pris än gemenskapsindustrins pris. Det är högst troligt att de kommer att fortsätta att ta
 ut dessa låga priser eller till och med sänka dem i överensstämmelse med de lägre
 priser som tas ut i resten av världen, så som nämns i skäl 137, även i syfte att återta de
 marknadsandelar som de förlorade innan åtgärderna infördes. Ett sådant prisbeteende,
 SV 35 SV
 ---pagebreak--- i förening med den kapacitet som exportörerna i det berörda landet har att leverera
 betydande kvantiteter av den berörda produkten till EU-marknaden, skulle med all
 sannolikhet förstärka den nedåtgående pristrenden på marknaden sannolikt med
 negativa verkningar för gemenskapsindustrins ekonomiska situation som följd.
 (141) Såsom har framgått är gemenskapsindustrin fortfarande sårbar och bräcklig. Det är
 troligt att om gemenskapsindustrin utsattes för ökad import till subventionerade priser
 från det berörda landet skulle detta resultera i att dess försäljning, marknadsandel och
 försäljningspriser och därigenom även den ekonomiska situationen skulle försämras
 och uppnå de nivåer som konstaterades i den ursprungliga undersökningen. På
 grundval av detta dras därför slutsatsen att ett upphävande av åtgärderna med all
 sannolikhet skulle leda till att den redan bräckliga situation som gemenskapsindustrin
 befinner sig i skulle försämras och att skadan för gemenskapsindustrin till och med
 skulle bli större.
 (142) På grundval av ovanstående dras slutsatsen att importpriserna med all sannolikhet
 skulle vara lägre på EU-marknaden utan antisubventionsåtgärderna, eftersom
 tillverkarna i Indien förmodligen skulle försöka öka sina marknadsandelar. Ett sådant
 prisbeteende, i förening med de indiska exporterande tillverkarnas möjligheter att sälja
 betydande kvantiteter PET-plast på EU-marknaden skulle med all sannolikhet leda till
 ytterligare prispress och inverka negativt på gemenskapsindustrins ekonomiska
 situation.
 H. GEMENSKAPENS INTRESSE
 1. Inledning
 (143) I enlighet med artikel 31 i grundförordningen undersöktes det huruvida bibehållande
 av de gällande antisubventionsåtgärderna skulle strida mot gemenskapens intresse som
 helhet. Gemenskapens intresse fastställdes på grundval av en bedömning av alla
 berörda intressen. Denna undersökning analyserar en situation i vilken
 antisubventionsåtgärder redan tillämpas och gör det möjligt att bedöma om de
 gällande antisubventionsåtgärderna eventuellt har några oberättigade negativa följder
 för de berörda parterna.
 (144) Det undersöktes därför om det, trots slutsatserna vad gäller sannolikheten för fortsatt
 eller återkommande skadevållande subventionering, fanns några tvingande skäl att dra
 slutsatsen att det inte är i gemenskapens intresse att bibehålla åtgärderna i detta
 särskilda fall.
 2. Gemenskapsindustrins intresse
 (145) Såsom nämns ovan är det sannolikt att den skadevållande subventioneringen
 återkommer om återgärderna upphör. Samtliga utom två gemenskapstillverkare
 samarbetade till fullo och stödde de pågående åtgärderna.
 (146) Bibehållna antisubventionsåtgärder på import från Indien skulle stärka
 gemenskapsindustrins möjligheter att uppnå en rimlig lönsamhetsnivå, eftersom den
 på kort och medellång sikt troligtvis skulle kunna öka försäljningsvolymerna och på så
 sätt dra nytta av stordriftsfördelar. Samtidigt skulle den troligtvis kunna höja sina
 försäljningspriser något och på så sätt nå en tillfredsställande vinstnivå. Även om de
 SV 36 SV
 ---pagebreak--- subventionerade importerna från Indien var få under undersökningsperioden och på så
 sätt inte kunde ha orsakat några allvarliga skador skulle de troligtvis ha påverkat
 situationen för gemenskapsindustrin negativt om antisubventionsåtgärderna hade
 upphört. Dessa åtgärder är därför viktiga för att garantera att företagen som tillverkar
 PET-flingor inom gemenskapsindustrin är livskraftiga, eftersom dessa har stött på
 konkurrens från subventionerad import från Indien under flera år.
 3. Importörernas intresse
 (147) Få importörer/handlare var intresserade av samarbete, och bland de samarbetsvilliga
 importörerna var det ingen som importerade varor från Indien. De samarbetsvilliga
 importörerna/handlarna kunde dock betraktas som representativa, eftersom deras
 försäljningsvolym stod för ca 5 % av EU:s förbrukning. Dessa skulle föredra en
 marknad med nolltullsatser även om de hela tiden haft goda finansiella resultat.
 (148) Undersökningen visade att det fortfarande finns alternativa leveranskällor utan
 antisubventionsåtgärder eller antidumpningsåtgärder, t.ex. Mexiko, Brasilien, Förenta
 staterna, Turkiet, Pakistan, Iran eller Saudiarabien. Importörerna/handlarna skulle
 därför kunna stödja sig på (eller byta till) andra viktiga leveranskällor.
 (149) Med tanke på att de gällande åtgärderna inte på ett avgörande sätt påverkade
 importörerna drogs slutsatsen att bibehållandet av de gällande utjämningsåtgärderna
 mot import från Indien inte i fortsättningen heller skulle påverka
 gemenskapsimportörernas situation på ett avgörande negativt sätt.
 4. Plastbearbetarnas och användarnas intresse
 (150) Kommissionen sände frågeformulär till 47 kända plastbearbetare/användare. Endast tio
 plastbearbetare/användare, vars representativitet var låg, svarade på frågeformuläret.
 Enligt uppgifterna om inköpen i svaren på frågeformuläret stod
 plastbearbetarna/användarna för ca 20 % av gemenskapens totala PET-förbrukning
 under undersökningsperioden. Under denna period köpte de 95 % av sin PET-plast
 från gemenskapstillverkare och återstående skaffade de genom import från andra
 länder än de som är föremål för denna undersökning. En rad argument mot införandet
 av tullar lades fram.
 (151) Fem plastbearbetare svarade på frågeformuläret. De förvandlar PET-flingor till
 förformar och flaskmaterial och står för 10 % av förbrukningen). Kostnaden för PET-
 flingorna utgör 55 % av den slutliga produktkostnaden (mest förformar). Det har
 fastställts att de importerar försumbara mängder från Indien och andra tredjeländer.
 Trots det motsätter de sig fortsatta tullar eftersom de hävdar att dessa åtgärder kunde
 bidra till en konstgjord prishöjning i Europa.
 (152) Fem användare som stod för ca 10 % av förbrukningen lämnade tämligen
 ofullständiga uppgifter. Att så få stora användare samarbetade beror troligtvis på att
 den senaste undersökningen om import av PET-plast från Kina, Australien och
 Pakistan gjordes för bara två år sedan. Kostnaderna för PET-plast utgör 6/7 % av de
 totala kostnaderna och är därför tämligen begränsade. Även om dessa användare inte
 redogjorde för någon import från Indien, liksom plastbearbetarna, motsatte de sig
 tullar och hävdade att åtgärderna kunde bidra till en konstgjord prishöjning i Europa.
 SV 37 SV
 ---pagebreak--- (153) Mot bakgrund av den tämligen goda ekonomiska situationen för senare produktionsled
 inom industrin, i motsats till situationen inom gemenskapsindustrin, hävdade ingen
 plastbearbetare/användare att bibehållandet av nuvarande tullar skulle leda till
 förlorade arbetstillfällen eller till att tillverkning flyttas utomlands.
 (154) Vad gäller produktionen anpassade gemenskapsindustrin dessutom sin storlek till den
 ökade förbrukningen, och det är därför troligt att den outnyttjade kapaciteten inom
 gemenskapsindustrin till fullo skulle kunna täcka importmängden.
 (155) Med tanke på att det fortfarande finns alternativa leveranskällor utan antisubventions-
 eller antidumpningsåtgärder, dvs. Mexiko, Brasilien, Förenta staterna, Turkiet,
 Pakistan, Iran och Saudiarabien, skulle gemenskapsanvändarna i fortsättningen kunna
 stödja sig på (eller gå över till) andra leverantörer av den berörda produkten.
 (156) Undersökningen om användarindustrins resultat visade att de samarbetsvilliga
 tillverkarna ökade sin omsättning, hade stabil sysselsättning och snarast förbättrade sin
 totala lönsamhet under skadeundersökningsperioden. Undersökningen visade därför att
 antisubventionsåtgärderna inte påverkade dessa tillverkare negativt.
 (157) På grundval av det ovannämnda drogs slutsatsen att bibehållandet av de gällande
 antisubventionsåtgärderna mot import från Indien inte skulle ha någon betydande
 negativ effekt på gemenskapsanvändarnas situation.
 5. Leverantörernas intresse
 (158) Leverantörerna av råvarorna monoetylenglykol, renad tereftalsyra, dimetyltereftalat
 och isopropylalkohol och samtliga petrokemiska naftaprodukter stödde åtgärderna och
 erbjöd ett gott samarbete. De skulle tjäna på om åtgärderna fortsatte eftersom
 gemenskapsindustrin troligen skulle hämta sig och således skulle kunna förbättra sin
 prestation.
 6. Slutsats om gemenskapens intresse
 (159) Mot bakgrund av alla dessa faktorer drogs slutsatsen att det inte finns några tvingande
 skäl som talar mot att bibehålla de gällande antisubventionsåtgärderna mot Indien.
 I. UTJÄMNINGSÅTGÄRDER
 (160) Samtliga berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och
 överväganden som låg till grund för rekommendationen att bibehålla de nuvarande
 åtgärderna. De beviljades även en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter
 efter meddelandet av uppgifter. De indiska myndigheterna kommenterade
 skadefrågorna och hävdade att det inte kunde bevisas att gemenskapsindustrin led av
 fortsatt skada, och att importtrycket från Indien inte var orsaken till att de europeiska
 tillverkarna inte till fullo kunde kompensera för ökningen av råvarukostnaderna i sina
 försäljningspriser. Det bör också påpekas, såsom framgår av analysen av situationen
 inom gemenskapsindustrin, att industrins ekonomiska situation förvärrades, och att,
 såsom förklarats i skäl 127, lägre priser på import från det berörda landet klart bidrog
 till att gemenskapsindustrins pris pressades nedåt. Eftersom den subventionerade
 importen dock var liten inom ramen för denna översyn vid giltighetstidens utgång
 måste sannolikheten för återkommande skada undersökas. Man drog i detta
 SV 38 SV
 ---pagebreak--- sammanhang den slutsatsen, såsom konstateras i skäl 127 ovan att ökad import från
 Indien till låga priser skulle påverka situationen inom gemenskapsindustrin negativt
 om inga åtgärder vidtogs. Dessutom hävdade en indisk exportör att det inte är troligt
 att Indien kommer att lägga om sin försäljning till gemenskapen om åtgärder uteblir.
 Denna exportör påstod att tillväxtmarknaderna är mer attraktiva än
 gemenskapsmarknaden, att den indiska efterfrågan växer snabbt och att det därför inte
 finns någon reservkapacitet. Bortsett från en ökning av efterfrågan på den indiska
 marknaden visade en undersökning på företagsnivå reservkapacitet, något som också
 bekräftades av en undersökning om marknaden. Man kan därför dra den slutsatsen att
 inga av de synpunkter om meddelandet av uppgifter som erhölls var sådana att de
 påverkade slutsatserna.
 (161) Av ovanstående följer att de utjämningsåtgärder som tillämpas på import av PET-
 flingor med ursprung i Indien bör bibehållas i enlighet med artikel 21.2 i
 grundförordningen. Dessa åtgärder består av specifika tullar.
 (162) De individuella företagsspecifika utjämningstullsatser som anges i den här
 förordningen återspeglar de samarbetsvilliga exportörernas situation under
 undersökningen. Dessa tullsatser gäller således endast import av den berörda
 produkten som tillverkats av dessa företag, dvs. de specifika rättsliga enheter som
 nämns. Import av den berörda produkten som tillverkats av något annat företag som
 inte särskilt nämns med namn och adress i den normativa delen av denna förordning,
 inbegripet enheter som är närstående de särskilt nämnda företagen, kan inte omfattas
 av dessa tullsatser utan bör i stället omfattas av den tullsats som gäller för ”övriga
 företag”.
 (163) Eventuella ansökningar om tillämpning av de individuella företagsspecifika
 utjämningstullsatserna (t.ex. till följd av att enhetens namn ändrats eller nya
 tillverknings- eller försäljningsenheter inrättats) bör snarast inges till kommissionen14
 tillsammans med alla relevanta upplysningar, särskilt om eventuella förändringar av
 företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning eller
 exportförsäljning som hänger samman med t.ex. namnändringen eller de nya
 tillverknings- eller försäljningsenheterna. Vid behov, och efter samråd med rådgivande
 kommittén, kommer denna förordning att ändras genom en uppdatering av
 förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
 (164) I syfte att säkerställa att utjämningstullen tillämpas korrekt bör nivån för den övriga
 tullen tillämpas inte enbart på icke-samarbetsvilliga exportörer utan också på de
 företag som inte exporterade något under undersökningsperioden. De sistnämnda
 företagen uppmanas emellertid att, när de uppfyller kraven i artikel 20 i
 grundförordningen, lämna in en begäran om översyn i enlighet med samma artikel för
 att få sin situation granskad individuellt.
 14
 Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för handel, Direktorat H, J-79 5/17, B-1049 Bryssel,
 Belgien.
 SV 39 SV
 ---pagebreak--- HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 1. En slutgiltig utjämningstull skall införas på import av polyetentereftalat med en viskositet
 på minst 78 ml/g, enligt ISO-standard 1628-5, som klassificeras enligt KN-nummer
 3907 60 20 och har ursprung i Indien.
 2. Med undantag för vad som föreskrivs i artikel 2 skall följande utjämningstullsatser
 tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, för produkter som tillverkats av
 nedanstående företag:
 Land Företag Utjämnings- Taric-tilläggsnummer
 tullsats
 (euro/ton)
 Indien Reliance Industries Limited 41,3 A181
 Indien Pearl Engineering Polymers 31,3 A182
 Ltd.
 Indien Senpet Ltd 22,2 A183
 Indien Futura Polymers Ltd. 0 A184
 Indien South Asian Petrochem Ltd 106,5 A585
 Indien Övriga företag 41,3 A999
 3. I de fall varor skadats före övergången till fri omsättning och det pris som faktiskt betalats
 eller skall betalas därför fördelas vid fastställandet av tullvärdet i enlighet med artikel 145 i
 kommissionens förordning (EEG) nr 2454/9315 skall utjämningstullen, beräknad på grundval
 av de belopp som anges ovan, minskas med en procentsats som motsvarar fördelningen av det
 pris som faktiskt betalats eller skall betalas.
 4. Trots vad som sägs i punkterna 1 och 2 skall den slutgiltiga utjämningstullen inte tillämpas
 `på import som övergår till fri omsättning enligt artikel 2.
 5. Om inget annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
 Artikel 2
 1. Produkter som importeras skall vara befriade från de utjämningstullar som införs
 genom artikel 1, om de tillverkas och direkt exporteras (dvs. faktureras och sänds) av något av
 15
 EGT L 253, 11.10.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2286/2003
 (EUT L 343, 31.12.2003, s. 1).
 SV 40 SV
 ---pagebreak--- de företag som anges i punkt 3 till ett företag som agerar som importör i gemenskapen samt
 deklareras enligt tillämpligt TARIC-tilläggsnummer och om villkoren i punkt 2 är uppfyllda.
 2. Vid uppvisandet av begäran om övergång till fri omsättning skall tullbefrielse beviljas
 under förutsättning att en giltig ”åtagandefaktura”, som utfärdats av de exporterande företag
 som anges i punkt 3 och innehåller de nödvändiga uppgifter som anges i bilagan, uppvisas för
 den berörda medlemsstatens tullmyndigheter. Ett villkor för denna tullbefrielse skall också
 vara att de varor som deklareras och uppvisas för tullen exakt motsvarar varubeskrivningen i
 "åtagandefakturan".
 3. Produkter som importeras åtföljda av en s.k. åtagandefaktura skall deklareras enligt
 följande TARIC-tilläggsnummer:
 Land Företag Taric-tilläggsnummer
 Indien Pearl Engineering Polymers A182
 Ltd.
 Indien Reliance Industries Ltd. A181
 Indien South Asian Petrochem Ltd A585
 Artikel 3
 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska
 unionens officiella tidning.
 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
 Utfärdad i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 SV 41 SV
 ---pagebreak--- BILAGA
 Uppgifter som skall anges på den åtagandefaktura som avses i artikel 2.2:
 1. Åtagandefakturanummer.
 2. Det TARIC-tilläggsnummer enligt vilket de fakturerade varorna kan tullklareras vid
 gemenskapens gräns (enligt förordningen).
 3. En exakt beskrivning av varorna med bl.a. följande uppgifter:
 – Produktrapporteringsnummer (PRC) (enligt vad som fastställs i det åtagande som gjorts av
 den tillverkande exportören i fråga).
 – KN-nummer.
 – Kvantitet (i enheter).
 4. Beskrivning av försäljningsvillkoren, med bl.a. följande uppgifter:
 – Pris per enhet.
 – Tillämpliga betalningsvillkor.
 – Tillämpliga leveransvillkor.
 – Sammanlagda avdrag och rabatter.
 5. Namnet på det företag som agerar som importör och till vilket fakturan utfärdas direkt av
 det berörda företaget.
 6. Namnet på den tjänsteman vid företaget som har utfärdat åtagandefakturan samt följande
 undertecknade försäkran:
 ”Jag intygar härmed att försäljningen för direkt export till Europeiska gemenskapen av de
 varor som avses i denna faktura omfattas av och sker enligt villkoren i det åtagande som
 gjorts av [företaget] och som godtagits av Europeiska kommissionen genom beslut
 2000/745/EG. Jag försäkrar att uppgifterna i denna faktura är fullständiga och korrekta.”
 SV 42 SV