text:
 |
 52013PC0860
 Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS makromajandusliku finantsabi andmise kohta Tuneesia Vabariigile /* COM/2013/0860 final - 2013/0416 (COD) */
 SELETUSKIRI
 1. ETTEPANEKU TAUST
 · Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 2011. aasta
 revolutsioonile järgnenud riigisisesed rahutused, piirkondlik ebastabiilsus
 (eelkõige sõda Liibüas) ja kehv rahvusvaheline keskkond, eriti euroalal,
 millega Tuneesial on tihedad kaubandus- ja finantssidemed, on Tuneesia
 majandust negatiivselt mõjutanud. 2011. aastal oli majanduslangus ja hoolimata
 mõõdukast taastumisest 2012. aastal, mil turism ja välismaised
 otseinvesteeringud elavnesid ja majandusaktiivsus kiirenes, püsib makromajanduslik
 olukord väga haavatav. Eelarve ja maksebilansi seisund on üsna palju
 halvenenud ning tekitanud märkimisväärse rahastamisvajaduse.
 Pärast president Ben Ali võimult kukutamist 2011.
 aasta 14. jaanuaril on riik aga teinud demokraatlike mehhanismide kehtestamise
 poole liikumisel olulisi samme, sealhulgas vabade valimiste korraldamine ja
 riigi põhiseadusliku kogu asutamine. Kuigi poliitiline üleminek ei ole kulgenud
 raskuste või ebastabiilsuseta, peaks selle protsessiga kaasnema uue põhiseaduse
 heakskiitmine ja uute valimiste korraldamine 2014. aasta esimesel poolel.
 Eelneva taustal
 jõudsid Tuneesia ametiasutused 2013. aasta aprilli keskpaigas Rahvusvahelise
 Valuutafondiga (IMF) kokkuleppele 1,75 miljardi USA dollari suuruses (400
 % kvoodist) 24kuulises tugilaenus, mille IMFi juhatus kiitis heaks
 juunikuus. Tugilaenu eesmärk on toetada valitsuse majandusreformide kava,
 vähendada majanduslikku haavatavust ja edendada jätkusuutlikku ja kaasavat
 majanduskasvu.
 Selles kontekstis
 küsis Tuneesia valitsus 2013. aasta 28. augustil ELilt 500 miljoni euro
 suurust makromajanduslikku finantsabi, sealhulgas tagastamatut abi ehk
 toetust (vt taotluskiri lisas). Euroopa Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja
 nõukogule ettepaneku anda Tuneesia Vabariigile makromajanduslikku finantsabi maksimaalselt
 250 miljoni euro ulatuses. Abi antaks keskmise tähtajaga laenude
 vormis; toetuse osa ei ole kavas anda, sest Tuneesia ei vasta makromajandusliku
 finantsabi toetuse osa saamise kriteeriumidele.
 Kavandatud ELi
 makromajanduslik finantsabi aitaks Tuneesial IMFi programmi raames katta osa
 aastate 2014–2015 välisrahastamise vajadustest, mis on 3,0 miljardit USA
 dollarit. See vähendaks majanduse lühiajalist haavatavust seoses
 maksebilansi ja eelarvega, toetades IMFi ja Maailmapangaga kokku lepitud
 kohandamis- ja reformiprogramme ning reforme, mis on kokku lepitud ELi
 eelarvetoetuse meetmete alusel, eelkõige riigi ülesehitamise lepingu (Programme
 d’Appui à la Relance, PAR) alusel, mida rahastatakse osaliselt ELi
 programmist partnerluse, reformi ja kaasava majanduskasvu toetuseks (SPRING).
 Kavandatud
 makromajanduslik finantsabi on kooskõlas G8 Deauville’i partnerlusalgatuse
 eesmärkidega ja Euroopa uue naabruspoliitika suundadega. See annaks piirkonna
 teistele riikidele signaali selle kohta, et EL on valmis majanduslikult raskel
 ajal toetama riike, kes on alustanud poliitiliste reformide elluviimist.
 Sellega seoses leiab
 komisjon, et poliitilised ja majanduslikud eeltingimused kavandatud suuruse ja
 laadiga makromajandusliku finantsabi andmiseks on täidetud.
 · Üldine taust
 Pärast sügavat
 majanduslangust 2011. aastal, mil majanduskasv aeglustus riigisiseste
 poliitiliste rahutuste ja Liibüa konflikti tõttu 1,9 %, algas 2012. aastal
 ebasoodsast rahvusvahelisest ja riigisisesest keskkonnast hoolimata mõõdukas
 taastumine ja reaalse SKP kasv kiirenes peamiselt tänu turismi ja
 välismaiste otseinvesteeringute elavnemisele hinnanguliselt 3,6 %ni. Kuigi
 töötleva tööstuse sektori aktiivsus ja turism olid 2013. aasta keskpaigaks
 paljutõotavalt elavnenud, on majandusaktiivsust kahandanud poliitiline
 ummikseis, oodatust aeglasem majanduskasv ELis (Tuneesia peamine
 kaubanduspartner) ja tärkava turumajandusega riikides ning halb saak. IMF
 korrigeeris hiljuti 2013. aasta SKP kasvu prognoosi 4 %-lt 3 %-le. 2014. aasta
 majanduskasvu prognoosi on ka allapoole korrigeeritud, 4,5 %-lt 3,7 %-le,
 ning riigisisest poliitilist olukorda peegeldavad suured riskid, et
 majanduskasv osutub prognoositust väiksemaks.
 Tööpuudus on endiselt põhiprobleem: tööpuuduse määr, mis oli enne revolutsiooni 13,5 %,
 oli 2013. aasta juuni lõpus 15,9 % ning on eriti suur noorte ja naiste
 hulgas. Alates 2012. aasta algusest on esinenud inflatsioonisurve, mis
 tuleneb põhiliselt reguleeritud energiahindade ja toiduainete hindade kasvust.
 Septembriks oli inflatsioon aeglustunud aga 5,7 %ni (põhiinflatsioon 4,4 %ni)
 ja peaks edaspidi püsima stabiilselt selle taseme juures.
 Rahapoliitika oli 2011. aastal ja 2012. aasta esimestel kuudel toetav, arvestades et
 SKP lõhe oli suur ja põhiinflatsioon suhteliselt stabiilne. Kui inflatsioon
 hakkas kiirenema ning maksebilansi ja eelarve seisund halvenes veelgi, võttis
 Tuneesia keskpank mõningaid karmistamismeetmeid, tõstes oma intressimäära
 alates 2012. aasta augustist 50 baaspunkti võrra (4 %ni).
 Riigi rahandusega seoses on IMFi programmis ette nähtud eelarve tagasihoidlik
 kohandamine 2013. aastal, mil eelarvepuudujääk peaks kasvama 7,3 %ni
 SKPst, kajastades üldjoontes pankade kavandatud rekapitaliseerimisega seotud
 kulusid ja võlgade tagasimaksmist. Viimase aja suundumused viitavad aga
 sellele, et ilma uute meetmeteta kaldutakse eelarve-eesmärkidest
 märkimisväärselt kõrvale (kui parandusmeetmeid ei võeta, kujuneb
 eelarvepuudujäägiks prognoosi järgi 8,4 % SKPst). Eelarve seisundi
 halvenemise 2013. aastal peaks nagu eelmisel aastalgi osaliselt tasakaalustama avaliku
 sektori investeeringute madalam tase.
 Selleks et
 saavutada kavandatud eelarve-eesmärk 6,4 % SKPst, kutsub IMF üles tegema 2014.
 aastal täiendavaid kohandusi ligikaudu 2 protsendipunkti ulatuses SKPst.
 Parandusmeetmed sisaldavad tõenäoliselt energiatariifide kohandamist ja samal
 ajal paremini suunatud sotsiaalse turvavõrgu arendamist, avaliku sektori
 palgakulude (moodustavad ligikaudu 13 % SKPst ja 60 % tuludest) üle
 kontrolli suurendamist, aktsiiside tõstmist ja avaliku sektori kulutuste
 tõhususe parandamise meetmeid. Lisaks tuleks finantssektori
 rekapitaliseerimisvajadusi korralikult eelarvedokumendis kajastada.
 Valitsemissektori võlg oli 2012. aastal 44 % SKPst, kuid peaks käesoleva aasta
 lõpuks veidi suurenema – 45,3 %ni SKPst – ja ulatuma 2014. aastal 49,5 %ni
 SKPst. Võla teenindamine püsib hallataval tasemel ja on 6 % kõikidest
 eelarvelistest kuludest.
 Arvestades seda,
 et majanduskasv kiirenes terve 2012. aasta jooksul maailma (eelkõige ELi) tagasihoidliku
 nõudluse tingimustes ja et toormehinnad püsisid kõrged, suurenes jooksevkonto
 puudujääk 8,1 %ni SKPst. 2013. aastal on puudujääk veelgi kasvanud ja
 ulatub viimaste prognooside järgi ligikaudu 8,3 %ni SKPst. IMFi programmi
 eesmärk oli aga 7,5 % SKPst. Lisaks on välismaiste otseinvesteeringute
 sissevool olnud 2013. aastal seni ligikaudu 40 % väiksem kui IMFi programmis
 algselt eeldati. Ametliku abi väljamaksed on samuti kavandatust tunduvalt
 väiksemad. Rahastamise vähesuse ja jooksevkonto kavandatust suurema puudujäägi
 tõttu on Tuneesial 2013. aasta maksebilansis märkimisväärne puudujääk
 (ligikaudu 750 miljonit USA dollarit), mida võib aga aidata vähendada
 võimalik laen Katarilt. IMF eeldab, et olukorda parandab välisvaluutareservide
 kahanemine 600 miljoni USA dollari võrra võrreldes programmi esialgse
 eesmärgiga ja avaliku sektori investeeringute (milles impordil on suur
 osatähtsus) edasine kahanemine.
 Ametlikud
 välisvaluutareservid, mis 2012. aastal osaliselt taastusid, hakkasid 2013.
 aasta alguses kiiresti vähenema. 2013. aasta oktoobri lõpuks oli nende maht 6,9 miljardit
 USA dollarit, mis kattis ainult 104 päeva impordi. 2013. lõpus peaks nende maht
 olema 7,5 miljardit USA dollarit; see tähendab, et 2013. aasta toimus 1,1 miljardi
 USA dollari suurune kahanemine, kuigi algselt oli eesmärgiks seatud 400 miljoni
 USA dollari suurune aastakasv. Dinaari nominaalne tegelik vahetuskurss on
 pärast revolutsiooni langenud ligikaudu 12 % ja alates 2013. aasta
 algusest ligikaudu 6 %.
 2011. aasta kriis mõjutas negatiivselt mitut
 olulist panka, eelkõige riiklikke panku, mida kannatada saanud turismisektor
 mõjutas rohkem. See ajendas Tuneesia keskpanka pakkuma 2012. aastal
 kommertspankadele märkimisväärses koguses likviidsust, selleks et aidata neil
 katta oma refinantseerimisvajadusi, kuid likviidsussüste on hakatud juba
 järk-järgult vähendama. IMFiga kokku lepitud programmi raames kavatsevad
 ametiasutused kriisist mõjutatud pankade rekapitaliseerimist ja
 rehabiliteerimist jätkata.
 Peale pangandussüsteemi restruktureerimise ja
 tugevdamise vajaduse on struktuurireformidega seotud põhiliste probleemide
 hulgas veel tööpuuduse vähendamine ja samal ajal tööjõus osalemise määra
 tõstmine (eelkõige naiste puhul), sissetulekute erinevuste ja piirkondlike
 erinevuste vähendamine, rannikul asuva madala lisandväärtusega eksporditööstuse
 arengule liigse tuginemise vähendamine ning ebatõhusa hinnatoetuste süsteemi
 reformimine ja samal ajal sotsiaalse turvavõrgu tugevdamine.
 Nagu märgitud, kiitis IMFi juhatus 2013. aasta
 7. juunil heaks 1,75 miljardi USA dollari suuruse (400 % Tuneesia kvoodist)
 kaheaastase tugilaenu. IMFi programmi põhieesmärk on i) säilitada
 makromajanduslik stabiilsus osaliselt struktuurireformide elluviimise ja
 pankade valikulise rekapitaliseerimise kaudu; ii) toetada kaasavat
 majanduskasvu; iii) vähendada välist haavatavust ning iv) parandada
 investorite ja rahastajate usaldust.
 Korrigeeritud
 prognoosid viitavad märkimisväärsetele maksebilansi vajadustele aastatel 2014–2015,
 arvestades et välisrahastuse puudujääk on kokkuvõttes hinnanguliselt 4,4 miljardit
 USA dollarit. Rahastuse puudujääk tuleneb laias laastus kahest tegurist:
 jooksevkonto püsivalt suurest puudujäägist ja vajadusest kasvatada aastatel 2014–2015
 välisvaluutareserve. Tugilaenu ja Maailmapanga arengupoliitika laenu alusel
 tehtud väljamakseid arvesse võtmata on Tuneesia välisrahastuse puudujääk
 kõnealusel ajavahemikul 3,0 miljardit USA dollarit. Kavandatud ELi
 makromajanduslik finantsabi aitaks katta aastate 2014–2015 välisrahastuse
 puudujäägist umbes 10,8 %.
 · Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
 Puuduvad.
 · Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
 Euroopa Liit soovib
 arendada Tuneesiaga tihedaid suhteid ja toetada Tuneesia majanduslikke ja
 poliitilisi reforme. 1995. aastal sai Tuneesiast esimene Vahemere
 lõunapiirkonna riik, kes sõlmis ELiga assotsieerimislepingu. See leping on
 jätkuvalt kahepoolse koostöö õiguslik alus. Kahepoolseid suhteid on veelgi
 tugevdatud ELi naabruspoliitikaga, muu hulgas võttes vastu viieaastased Euroopa
 naabruspoliitika tegevuskavad, millega kehtestati koostöö strateegilised
 eesmärgid ja millest viimane hõlmab aastaid 2013–2017. Tuneesia on ka Vahemere
 Liidu liige. Majandussidemed ELiga on olulised. Valdav osa Tuneesia
 kaubavahetusest toimub ELiga. 2012. aastal pärines 59,3 % Tuneesia
 impordist EList ja 68,1 % Tuneesia ekspordist oli suunatud ELi. Tuneesia
 sõltub palju EList ka välismaiste otseinvesteeringute, muude finantsvoogude,
 rahaülekannete ja sissetuleva turismi osas. 2008. aastal viis Tuneesia lõpule
 tööstustoodangu tariifide kaotamise, saades seega esimeseks Vahemere piirkonna
 riigiks, kes sõlmis ELiga vabakaubanduslepingu. EL on pakkunud Tuneesiale
 võimalust pidada läbirääkimisi põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu
 üle eesmärgiga anda Tuneesiale täielik juurdepääs ELi ühtsele turule, kuid
 läbirääkimised ei ole veel alanud.
 ELi makromajandusliku
 finantsabiga täiendataks kokkuvõttes 445 miljoni euro suurust toetust, mis on
 antud Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi ja SPRINGi raames, ja eelkõige
 tingimusi PAR III paketis, milles EL osaleb. Kahe kõnealuse programmi
 rakendamisel tagatakse ulatuslik kooskõlastamine, sest tegemist on üksteist
 täiendavate ja tõhustavate programmidega. Kavandatava makromajandusliku
 finantsabiga pakutakse lühiajalist maksebilansi tuge, riigi ülesehitamise
 lepinguga toetatakse aga majandusliku ja poliitilise juhtimise meetmete abil
 demokraatiale ülemineku lõpuleviimist. ELi makromajanduslik finantsabi, mis
 toetab asjakohase makromajanduspoliitika raamistiku ja struktuurireformide
 vastuvõtmist Tuneesia ametiasutuste poolt, suurendaks ELi muude
 finantsinstrumentide abil toimuva osalemise lisandväärtust ja tulemuslikkust.
 Lisaks täiendaks see rahvusvaheliste finantseerimisasutuste, kahepoolsete
 rahastajate ja ELi teiste finantseerimisasutuste eraldatud vahendeid, aidates
 seega parandada kriisi järel rahvusvaheliste rahastajate kogukonna kokku
 lepitud finantstoetuse paketi üldist tulemuslikkust.
 Kokkuvõttes võib öelda,
 et kuigi Tuneesial on täieliku demokraatia poole liikumisel olnud raskusi ja
 püsib suur ebakindlus, on riik teinud märkimisväärseid edusamme seoses
 poliitilise reformiga, mille eesmärk on demokraatlike institutsioonide ja
 mehhanismide tugevdamine, sealhulgas parlamentaarse mitmeparteisüsteemi ja õigusriigi
 tugevdamine ning inimõiguste järgimise parandamine. Riik plaanib viia ellu ka
 majandusreformide kava, millega loodaks alus jätkusuutliku, töökohti loova ja
 õiglase majanduskasvu mudelile.
 Makromajandusliku
 finantsabi ettepanek on kooskõlas ELi valmisolekuga toetada Tuneesia
 majanduslikku ja poliitilist üleminekut. See on kooskõlas ka kahe Kirgiisi
 Vabariiki ja Jordaania Hašimiidi Kuningriiki käsitleva makromajandusliku
 finantsabi otsuse sõnastusega[1].
 Nagu on üksikasjalikumalt selgitatud komisjoni ettepanekule lisatud komisjoni
 talituste töödokumendis, on käesolev ettepanek kooskõlas eelkõige järgmiste
 põhimõtetega: erakorraline olukord, poliitilised eeltingimused, vastastikune
 täiendavus, tingimuslikkus ja finantsdistsipliin.
 Komisjon jätkab makromajandusliku
 finantsabi andmise ajal kõnealuste kriteeriumide täitmise jälgimist ja
 hindamist. Poliitiliste eeltingimuste hindamisel teevad komisjoni talitused
 tihedat koostööd Euroopa välisteenistusega.
 2. HUVITATUD ISIKUTEGA
 KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 ·
 Konsulteerimine huvitatud isikutega
 Makromajanduslik finantsabi moodustab osa
 Tuneesia majanduse stabiliseerimiseks antavast rahvusvahelisest abist.
 Käesoleva makromajanduslikku finantsabi käsitleva ettepaneku koostamisel
 konsulteerisid komisjoni talitused Rahvusvahelise Valuutafondi ja
 Maailmapangaga, kes on juba kehtestanud mahukad rahastamisprogrammid. Samuti on
 komisjon olnud pidevalt ühenduses Tuneesia ametiasutustega.
 · Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
 Välisnõustajate abiga koostab komisjon 2013.
 aasta detsembrikuu jooksul Tuneesia riigi raharingluse ja halduskorra
 kvaliteeti ja usaldusväärsust käsitleva tegevushinnangu.
 · Mõju hindamine
 Makromajanduslik finantsabi ning sellega
 seotud majanduslik kohandamis- ja reformiprogramm aitavad Tuneesial katta
 lühiajalisi rahastamisvajadusi, toetades samal ajal poliitikameetmeid, mille
 eesmärk on tugevdada maksebilanssi ja eelarvepositsiooni ning edendada
 jätkusuutlikku majanduskasvu, nagu on kokku lepitud IMFiga. Eelkõige aitab
 makromajanduslik finantsabi parandada riigi rahanduse juhtimise tõhusust ja
 läbipaistvust; soodustada eelarvereforme maksulaekumiste suurendamiseks ja
 maksusüsteemi astmelisuse parandamiseks; toetada praegu sotsiaalse turvavõrgu
 tugevdamiseks tehtavaid püüdlusi; edendada tööturureforme (tööpuuduse
 vähendamiseks ja eeskätt naiste tööturul osalemise määra suurendamiseks) ning
 hõlbustada kaubandust ja investeeringuid reguleerivat raamistikku parandavate
 meetmete vastuvõtmist.
 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
 · Kavandatud meetmete kokkuvõte
 Euroopa Liit annab Tuneesiale keskmise
 tähtajaga laenuna makromajanduslikku finantsabi maksimaalses kogusummas 250
 miljonit eurot. Abi eesmärgid on i) aidata katta Tuneesia vajadust
 välisrahastuse järele aastatel 2014–2015, vastavalt komisjoni poolt IMFi
 hinnangu põhjal kindlaks tehtule; ii) toetada eelarve konsolideerimist ja
 välist stabiliseerimist IMFi programmi raames; iii) hõlbustada ja julgustada
 Tuneesia ametiasutuste jõupingutusi ELi ja Tuneesia vahel sõlmitud Euroopa
 naabruspoliitika tegevuskava raames määratletud meetmete rakendamisel ja iv)
 toetada struktuurireforme, mille eesmärk on parandada üldist makromajanduslikku
 juhtimist, tugevdada majanduse juhtimist ja läbipaistvust ning parandada
 jätkusuutlikuks majanduskasvuks vajalikke tingimusi.
 Kavakohaselt makstakse abi välja kolme
 osamaksena. Esimene osamakse (90 miljonit eurot) tehakse eeldatavasti 2014.
 aasta keskel. Teine osamakse (80 miljonit eurot), mis sõltub mitme poliitilise
 meetme võtmisest, võidakse teha 2014. aasta lõpus. Eeldusel et poliitilised
 meetmed on võetud, võidakse kolmas ja viimane osamakse (80 miljonit eurot) teha
 2015. aasta esimesel poolel. Abi andmist haldab komisjon. Vastavalt
 finantsmäärusele kohaldatakse erisätteid pettuste ja muu eeskirjade eiramise
 ärahoidmiseks.
 Nagu tavaliselt makromajandusliku finantsabi
 puhul eeldab väljamaksete tegemine IMFiga sõlmitud rahastamiskokkuleppe
 (tugilaen) läbivaatamise positiivset tulemust. Peale selle peaksid komisjon ja
 Tuneesia ametiasutused sõlmima vastastikuse mõistmise memorandumi, milles
 lepitakse kokku teatavates struktuurireformimeetmetes. Komisjon keskendub
 struktuurireformidele, mille eesmärk on parandada üldist makromajanduslikku
 juhtimist ja jätkusuutlikuks majanduskasvuks vajalikke tingimusi (nt seades
 sihiks riigi rahanduse juhtimise läbipaistvuse ja tõhususe; eelarvereformid;
 sotsiaalset turvavõrku tugevdavad reformid; tööturureformid ning kaubandust ja
 investeeringuid reguleerivat raamistikku parandavad reformid).
 Otsus anda kogu makromajanduslik abi laenudena
 tuleneb Tuneesia arengutasemest (sissetulek inimese kohta) ja võlanäitajatest.
 See on kooskõlas käsitlusega, mida kohaldavad Tuneesia suhtes Maailmapank ja
 IMF. Tuneesia ei ole kõlblik sooduskrediidi saamiseks Rahvusvaheliselt
 Arenguassotsiatsioonilt ega IMFi vaesuse vähendamise ja majanduskasvu
 rahastamisvahendist.
 · Õiguslik alus
 Ettepaneku
 õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikkel 212.
 · Subsidiaarsuse põhimõte
 Subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamisel
 lähtutakse tõdemusest, et liikmesriigid eraldi ei suuda Tuneesia lühiajalist
 makromajanduslikku stabiilsust täielikult tagada, mistõttu on see eesmärk
 paremini saavutatav ELi tasandil. Selle peamiseks põhjuseks on riikide
 eelarvevõimaluste piiratus ning vajadus antavat abi mastaabiefekti ja
 tulemuslikkuse saavutamiseks piisavalt koordineerida.
 · Proportsionaalsuse põhimõte
 Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega
 kooskõlas: ettepanek ei lähe lühiajalise makromajandusliku stabiilsuse
 saavutamiseks vajalikust kaugemale.
 Tugilaenuga seoses IMFi tehtud prognoosidel
 põhineva komisjoni hinnangu järgi katab antava abi summa ajavahemikus 2014–2015
 puuduvatest vahenditest 10,8 %. Kahepoolsetelt ja mitmepoolsetelt
 rahastajatelt ning võlausaldajatelt Tuneesiale lubatud abi silmas pidades
 käsitatakse seda ELi jaoks kohase koormusena.
 · Vahendi valik
 Projektide finantseerimine või tehniline abi
 ei oleks nimetatud makromajanduslike eesmärkide saavutamiseks sobiv ega piisav.
 Muude ELi vahenditega võrreldes on makromajandusliku finantsabi peamine eelis
 see, et selle abil saab leevendada vajadust välisrahastuse järele, aidata luua
 stabiilse makromajandusliku raamistiku, edendades muu hulgas maksebilansi ja
 eelarve jätkusuutlikkust, ning aidata ühtlasi luua sobiva raamistiku
 struktuurireformide jaoks. Kuna makromajanduslik finantsabi aitab ehitada üles
 asjakohast makromajandus- ja struktuuripoliitika raamistikku, võib see aidata
 suurendada ka ELi muude, kitsamini piiritletud eesmärgiga finantsinstrumentide
 abil Tuneesias rahastatavate meetmete tulemuslikkust.
 Lisaks tugevdab kavandatud programm valitsuse
 pühendumust reformide elluviimisel ja püüdlusi tihendada sidemeid ELiga. Seda
 aitab muu hulgas saavutada abi väljamaksmise asjakohane tingimuslikkus. Laiemas
 kontekstis annab programm piirkonna teistele riikidele signaali selle kohta, et
 EL on valmis majanduslikult raskel ajal toetama selliseid riike, kes on selgelt
 alustanud poliitiliste reformide elluviimist.
 4. MÕJU EELARVELE
 Kavandatud
 abi antakse laenuna ning seda tuleks rahastada laenutehinguga, mille ELi nimel
 teeb komisjon. Abiga seotud eelarvekulu koosneb väljamakstud summadest 9 %
 kandmisest ELi välistegevuse tagatisfondi; raha kantakse eelarverealt 01 03 06
 („Maksed tagatisfondi”)[2]. Eeldades, et laenu esimene ja teine
 osamakse kogusummas 170 miljonit eurot tehakse 2014. aastal ja laenu kolmas
 osamakse summas 80 miljonit eurot tehakse 2015. aastal, ning kooskõlas
 tagatisfondi mehhanismi reguleerivate eeskirjadega, tehakse eraldised 2016.–2017.
 aasta eelarvetest.
 5. TÄIENDAV TEAVE
 · Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel
 Ettepanek sisaldab aegumisklauslit. Kavandatav
 makromajanduslik finantsabi oleks kättesaadav kahe ja poole aasta jooksul
 alates esimesest päevast pärast vastastikuse mõistmise memorandumi jõustumist.
 2013/0416 (COD)
 Ettepanek:
 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
 makromajandusliku finantsabi andmise kohta
 Tuneesia Vabariigile
 EUROOPA
 PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse
 Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 212,
 võttes arvesse
 Euroopa Komisjoni ettepanekut[3],
 olles edastanud seadusandliku
 akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
 toimides
 seadusandliku tavamenetluse kohaselt[4]
 ning arvestades
 järgmist:
 (1) Euroopa Liidu (edaspidi
 „liit”) ja Tuneesia Vabariigi (edaspidi „Tuneesia ”) vaheliste suhete alus on
 Euroopa naabruspoliitika. Euroopa-Vahemere piirkonna assotsieerimisleping ühelt
 poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Tuneesia
 vahel jõustus 1998. aasta 1. märtsil. Vastavalt kõnealusele
 assotsieerimislepingule viis Tuneesia 2008. aastal lõpule tööstustoodangu
 tariifide kaotamise, saades seega esimeseks Vahemere piirkonna riigiks, kes
 sõlmis ELiga vabakaubanduslepingu. Kahepoolset poliitilist dialoogi ja
 majanduskoostööd on edasi arendatud Euroopa naabruspoliitika tegevuskavade
 raames, millest viimane, arutlusel olev kava hõlmab 2013.–2017. aastat.
 (2) Tuneesia majandust on
 märkimisväärselt mõjutanud riigisisesed sündmused, mis olid seotud Vahemere
 lõunapiirkonnas alates 2010. aasta lõpust toimunud sündmustega, mida tuntakse
 nn araabia kevadena, ning seejärel piirkonnas, eelkõige naaberriigis Liibüas,
 alanud rahutustega. Need sündmused ja halb üleilmne majanduskeskkond, eriti
 majanduslangus euroalal (Tuneesia peamine kaubandus- ja finantspartner), on
 Tuneesia majandust väga negatiivselt mõjutanud ning põhjustanud majanduskasvu
 aeglustumise ja tekitanud suure välisrahastamis- ja eelarvepuudujäägi.
 (3) Pärast president Ben Ali
 võimult kukutamist 2011. aasta 14. jaanuaril toimusid sama aasta 23. oktoobril
 Tuneesia esimesed vabad ja demokraatlikud valimised. Alates sellest ajast on
 tegutsenud ka riigi põhiseaduslik kogu ja kuigi poliitiline üleminek ei ole
 kulgenud raskusteta, teevad peamised poliitilised jõud ühiseid jõupingutusi, et
 reforme jätkata ja liikuda täieliku demokraatliku süsteemi poole.
 (4) Alates araabia kevade
 algusest on liit mitmel korral väljendanud oma valmisolekut toetada Tuneesia
 majanduslikku ja poliitilist reformiprotsessi. Seda valmisolekut kinnitati 2012.
 aasta novembris toimunud liidu ja Tuneesia assotsiatsiooninõukogu kohtumise
 järeldustes. Liidu rahaline toetus Tuneesia reformiprotsessile on kooskõlas
 Euroopa naabruspoliitika kontekstis kehtestatud liidu Vahemere lõunapiirkonna
 poliitikaga.
 (5) Liidu antav makromajanduslik
 finantsabi peaks olema erandlik rahastamisvahend, millega antakse sidumata ja
 mittesihtotstarbelist maksebilansi toetust, mille eesmärk on toetada abisaaja
 jätkusuutliku välisrahastamise taastamist ja millega peaks kaasnema sellise
 poliitilise programmi rakendamine, mis hõlmaks eelkõige programmitöö perioodil
 maksebilansi olukorra parandamiseks võetavaid tugevaid kohandamis- ja
 struktuurireformimeetmeid, ning asjaomaste liiduga sõlmitud lepingute ja
 kehtestatud programmide tugevam rakendamine.
 (6) 2013. aasta aprillis leppisid
 Tuneesia ametiasutused ja Rahvusvaheline Valuutafond (IMF) kokku kolmeaastases
 mitte-ennetavas tugilaenus (edaspidi „IMFi programm”), mille maht on 1 150
 miljonit SDRi (IMFi arvestusühikud), et toetada Tuneesia majanduslikku
 kohandamis- ja reformiprogrammi. IMFi programmi eesmärgid on kooskõlas liidu
 antava makromajandusliku finantsabi eesmärkidega, milleks on lühiajaliste
 maksebilansi raskuste leevendamine ja selliste jõuliste kohandamismeetmete
 rakendamine, mis on vastavuses liidu antava makromajandusliku finantsabi
 eesmärkidega.
 (7) Aastatel 2011–2013 andis liit
 oma tavapärase koostööprogrammi raames Tuneesia poliitilisele ja majanduslikule
 reformikavale 290 miljonit eurot toetust. Lisaks anti nimetatud aastatel
 Tuneesiale programmist partnerluse, reformi ja kaasava majanduskasvu toetuseks
 (SPRING) 155 miljonit eurot.
 (8) Halveneva majandusolukorra ja
 tulevikuväljavaate tõttu palus Tuneesia 2013. aasta augustis liidult
 makromajanduslikku finantsabi.
 (9) Arvestades et Euroopa
 naabruspoliitika hõlmab Tuneesiat, peaks tal olema õigus saada liidu makromajanduslikku
 finantsabi.
 (10) Pidades silmas asjaolu, et
 Tuneesia maksebilansis on jätkuvalt märkimisväärne välisrahastuse puudujääk ka
 pärast IMFi ja teiste mitmepoolsete institutsioonide ressursside eraldamist, on
 liidu makromajanduslik finantsabi Tuneesiale (edaspidi „liidu makromajanduslik
 finantsabi”) praeguses erandlikus olukorras asjakohane, et toetada majanduse
 stabiliseerimist koostoimes IMFi programmiga. Liidu makromajanduslik finantsabi
 toetaks Tuneesia majanduse stabiliseerimist ja struktuurireformikava,
 täiendades IMFi rahastamisvahendeid.
 (11) Liidu makromajandusliku
 finantsabi eesmärk peaks olema toetada jätkusuutliku välisrahastamise
 taastamist Tuneesias, toetades seeläbi Tuneesia majanduslikku ja sotsiaalset
 arengut.
 (12) Liidu makromajandusliku
 finantsabi suuruse kindlaksmääramisel võetakse aluseks täielikud
 kvantitatiivsed hinnangud, mis käsitlevad Tuneesia täiendavat vajadust
 välisrahastuse järele, ning võetakse arvesse Tuneesia suutlikkust end rahastada
 omavahenditest, eelkõige tema käsutuses olevatest rahvusvahelistest
 reservidest. Liidu makromajanduslik finantsabi peaks täiendama IMFi ja
 Maailmapanga programme ja ressursse. Makromajandusliku finantsabi suuruse
 kindlaksmääramisel võetakse samuti arvesse mitmepoolsete rahastajate eeldatavat
 rahalist panust ja vajadust tagada koormuse õiglane jagunemine liidu ja muude
 rahastajate vahel, Tuneesias juba kasutatavaid liidu muid
 välisrahastamisvahendeid ning liidu osalemisega saavutatavat lisandväärtust.
 (13) Komisjon peaks tagama, et liidu
 makromajanduslik finantsabi oleks õiguslikult ja olemuslikult kooskõlas
 välistegevuse eri valdkondade peamiste põhimõtete, eesmärkide ja meetmetega
 ning liidu muu asjaomase poliitikaga.
 (14) Liidu makromajanduslik
 finantsabi peaks toetama liidu välispoliitikat Tuneesia suhtes. Komisjoni
 talitused ja Euroopa välisteenistus peaksid tegema makromajandusliku finantsabi
 andmise käigus tihedat koostööd, et kooskõlastada liidu välispoliitikat ja
 tagada selle järjepidevus.
 (15) Liidu makromajanduslik
 finantsabi peaks toetama Tuneesia pühendumist liiduga ühistele väärtustele,
 sealhulgas demokraatiale, õigusriigi põhimõtte järgimisele, heale
 valitsemistavale, inimõiguste austamisele, säästvale arengule ja vaesuse
 vähendamisele, ning ka tema pühendumist avatud, eeskirju järgiva ja õiglase
 kaubanduse põhimõtetele.
 (16) Liidu makromajandusliku
 finantsabi andmise eeltingimus peaks olema see, et Tuneesia järgib tõhusaid
 demokraatlikke mehhanisme, nagu parlamentaarne mitmeparteisüsteem ja õigusriigi
 põhimõte, ning tagab inimõiguste austamise. Lisaks peaksid liidu
 makromajandusliku finantsabi konkreetsed eesmärgid suurendama Tuneesias riigi
 rahanduse juhtimise süsteemide tõhusust ja läbipaistvust ja nendega seotud
 aruandekohustusi ning soodustama jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu
 saavutamisele, töökohtade loomisele ja eelarve konsolideerimisele suunatud
 struktuurireforme. Komisjon peaks korrapäraselt jälgima nii eeltingimuste
 täitmist kui ka kõnealuste eesmärkide saavutamist.
 (17) Selleks et tagada liidu
 makromajandusliku finantsabiga seotud liidu finantshuvide tõhus kaitse, peaks
 Tuneesia võtma asjakohased meetmed kõnealuse abiga seotud pettuste,
 korruptsiooni ja muude rikkumiste ärahoidmiseks ja tõkestamiseks. Lisaks tuleks
 sätestada, et komisjon teeb kontrolle ja Euroopa Kontrollikoda teostab
 auditeid.
 (18) Liidu makromajandusliku
 finantsabi andmisega ei piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu volitusi.
 (19) Makromajandusliku finantsabi
 jaoks vajalike eraldiste suurus peaks olema kooskõlas mitmeaastases
 finantsraamistikus sätestatud eelarveassigneeringutega.
 (20) Liidu makromajandusliku
 finantsabi andmist peaks korraldama komisjon. Selleks et Euroopa Parlament ja
 nõukogu suudaksid jälgida käesoleva otsuse rakendamist, peaks komisjon neid
 abiga seotud suundumustest korrapäraselt teavitama ning edastama neile
 asjakohased dokumendid.
 (21) Et tagada käesoleva otsuse
 rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks rakendamisvolitused anda
 komisjonile. Nimetatud volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja
 nõukogu määrusega (EÜ) nr 182/2011[5].
 (22) Liidu makromajandusliku
 finantsabi suhtes tuleks kohaldada majanduspoliitilisi tingimusi, mis
 sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis. Selleks et tagada ühtsed
 rakendamistingimused ja tõhusus, tuleks komisjonile anda volitused pidada
 Tuneesia ametiasutustega kõnealuste tingimuste üle läbirääkimisi määruse (EL)
 nr 182/2011 kohase liikmesriikide esindajate komitee järelevalve all. Nimetatud
 määruse kohaselt peaks kõikidel juhtudel, mida ei ole selles määruses
 sätestatud, kohaldama üldreeglina nõuandemenetlust. Võttes arvesse asjaolu, et
 üle 90 miljoni euro suurusel abil võib olla oluline mõju, on nii mahukate
 tehingute puhul asjakohane kasutada kontrollimenetlust. Pidades silmas
 Tuneesiale antava liidu makromajandusliku finantsabi suurust, tuleks
 vastastikuse mõistmise memorandumi vastuvõtmise ning abi igasuguse vähendamise,
 peatamise või tühistamise suhtes kohaldada kontrollimenetlust,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 1. Liit eraldab Tuneesiale
 maksimaalselt 250 miljonit eurot makromajanduslikku finantsabi (edaspidi „liidu
 makromajanduslik finantsabi”), et toetada Tuneesia majanduse stabiliseerimist
 ja reforme. Abi aitab katta Tuneesia maksebilansi vajadusi, mis on kindlaks
 tehtud IMFi programmis.
 2. Kogu makromajanduslik
 finantsabi antakse Tuneesiale laenudena. Komisjoni volitatakse laenama liidu
 nimel vajalikud rahalised vahendid kapitaliturgudelt või
 finantseerimisasutustelt ja laenama need edasi Tuneesiale. Laenude maksimaalne
 tähtaeg on 15 aastat.
 3. Liidu makromajandusliku
 finantsabi andmist korraldab komisjon kooskõlas IMFi ja Tuneesia vahel sõlmitud
 kokkulepete või ühiste arusaamadega ning ELi-Tuneesia assotsieerimislepingus ja
 Euroopa naabruspoliitika raames ajavahemikuks 2013–2017 kokku lepitud ELi-Tuneesia
 tegevuskavas sätestatud majandusreformide peamiste põhimõtete ja eesmärkidega.
 Komisjon teavitab korrapäraselt Euroopa Parlamenti ja nõukogu liidu
 makromajandusliku finantsabiga, sh abi väljamaksetega, seotud suundumustest
 ning esitab nendele institutsioonidele õigel ajal asjakohased dokumendid.
 4. Liidu makromajanduslikku
 finantsabi on võimalik saada kahe ja poole aasta jooksul alates esimesest
 päevast pärast artikli 3 lõikes 1 osutatud vastastikuse mõistmise memorandumi
 jõustumist.
 5. Kui Tuneesia rahastamisvajadus
 väheneb liidu makromajandusliku finantsabi väljamaksete perioodil olulisel
 määral võrreldes algsete prognoosidega, vähendab komisjon antava abi summat või
 peatab või tühistab abi andmise, kasutades artikli 7 lõikes 2 osutatud
 kontrollimenetlust.
 Artikkel 2
 Liidu makromajandusliku finantsabi andmise
 eeltingimus on see, et Tuneesia järgib tõhusaid demokraatlikke mehhanisme, nagu
 parlamentaarne mitmeparteisüsteem ja õigusriigi põhimõte, ning tagab
 inimõiguste austamise. Komisjon jälgib kõnealuse eeltingimuse täitmist kogu
 liidu makromajandusliku finantsabi andmise perioodi jooksul. Käesolevat
 artiklit kohaldatakse kooskõlas nõukogu otsusega 2010/427/EL[6].
 Artikkel 3
 1. Komisjon lepib vastavalt
 artikli 7 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele Tuneesia ametiasutustega kokku
 liidu makromajandusliku finantsabi andmise eelduseks olevad ning sõnaselgelt
 määratletud majanduspoliitilised ja finantstingimused, mis keskenduvad
 struktuurireformidele ja riigi rahanduse usaldusväärsusele ning mis sätestatakse
 vastastikuse mõistmise memorandumis, mis hõlmab muu hulgas kõnealuste
 tingimuste täitmise ajakava. Vastastikuse mõistmise memorandumis kindlaks
 määratud majanduspoliitilised ja finantstingimused peavad olema kooskõlas
 artikli 1 lõikes 3 osutatud kokkulepete ja ühiste arusaamadega, sealhulgas
 Tuneesia poolt IMFi toetusel rakendatavate makromajanduslike kohandamis- ja
 struktuurireformiprogrammidega.
 2. Nende tingimuste eesmärk on
 eelkõige suurendada Tuneesia riigi rahanduse juhtimise süsteemide, sealhulgas liidu
 makromajandusliku finantsabi kasutamise tõhusust ja läbipaistvust ning nendega
 seotud aruandekohustusi. Poliitikameetmete väljatöötamisel tuleb nõuetekohaselt
 arvestada ka turgude vastastikusel avamisel tehtavaid edusamme, eeskirjadel
 põhineva ja õiglase kaubanduse arengut ning liidu välispoliitika muid
 prioriteete. Kõnealuste eesmärkide saavutamisel tehtavate edusammude üle teeb
 komisjon korrapärast järelevalvet.
 3. Liidu makromajandusliku
 finantsabi üksikasjalikud finantstingimused sätestatakse laenulepingus, mille
 sõlmivad komisjon ja Tuneesia ametiasutused.
 4. Komisjon kontrollib
 korrapäraselt, et artikli 4 lõikes 3 osutatud tingimused oleksid jätkuvalt
 täidetud, sealhulgas kontrollib komisjon Tuneesia majanduspoliitika sobivust
 liidu makromajandusliku finantsabi eesmärkidega. Seejuures teeb komisjon
 tihedat koostööd IMFi ja Maailmapanga ning vajaduse korral Euroopa Parlamendi
 ja nõukoguga.
 Artikkel 4
 1. Komisjon eraldab liidu
 makromajanduslikku finantsabi lõikes 3 sätestatud tingimuste kohaselt kolme
 laenumaksena. Iga osamakse suurus määratakse kindlaks vastastikuse mõistmise
 memorandumis.
 2. Liidu makromajanduslik
 finantsabi tuleks vajaduse korral eraldada vastavalt nõukogu määrusele (EÜ,
 Euratom) nr 480/2009[7].
 3. Komisjon teeb otsuse
 osamaksed välja maksta kõikide järgmiste tingimuste täitmise korral:
 (a)
 artiklis 2 sätestatud eeltingimus,
 (b)
 sellise poliitilise programmi jätkuv ja rahuldav
 elluviimine, mis hõlmab tugevaid kohandamis- ja struktuurireformimeetmeid, mida
 toetab IMFi mitte-ennetav krediidikokkulepe, ning
 (c)
 vastastikuse mõistmise memorandumis kokku lepitud
 majanduspoliitiliste ja finantstingimuste täitmine teatava ajavahemiku jooksul.
 Teine osamakse tehakse kõige varem kolm kuud
 pärast esimese osamakse tegemist. Kolmas osamakse tehakse kõige varem kolm kuud
 pärast teise osamakse tegemist.
 4. Kui lõikes 3 sätestatud
 tingimused ei ole täidetud, peatab või tühistab komisjon ajutiselt liidu
 makromajandusliku finantsabi väljamaksed. Sellisel juhul esitab komisjon
 Euroopa Parlamendile ja nõukogule peatamise või tühistamise põhjendused.
 5. Liidu makromajanduslik
 finantsabi makstakse välja Tuneesia keskpangale. Vastavalt vastastikuse
 mõistmise memorandumis kokkulepitavatele tingimustele ja sealhulgas eeldusel,
 et täiendav rahastamisvajadus leiab kinnitust, võib liidu rahalised vahendid
 maksta Tuneesia rahandusministeeriumile kui lõplikule abisaajale.
 Artikkel 5
 1. Liidu makromajandusliku
 finantsabiga seotud laenuvõtmis- ja laenuandmistehingud tehakse eurodes ühe ja
 sama väärtuspäeva kursiga ning nende puhul ei kohaldata liidu suhtes
 laenutähtaegade muutmist ning nendest ei tulene liidule valuuta- ja
 intressimäärariski ega mingeid muid kommertsriske.
 2. Kui asjaolud seda võimaldavad
 ning kui Tuneesia seda taotleb, võib komisjon võtta vajalikke meetmeid, et
 tagada laenulepingu tingimustesse varasema tagasimaksmise klausli lisamine ning
 vastava klausli lisamine ka laenuvõtmistehingute tingimustesse.
 3. Kui asjaolud võimaldavad
 laenu intressimäära parandamist ning kui Tuneesia seda taotleb, võib komisjon otsustada
 esialgse laenu täielikult või osaliselt refinantseerida või asjaomased
 finantstingimused ümber korraldada. Refinantseerimine või ümberkorraldamine
 toimub kooskõlas lõigetega 1 ja 4 ega põhjusta asjaomase laenu kestuse
 pikenemist ega refinantseerimise või ümberkorraldamise kuupäevaks laekumata
 põhisumma suurenemist.
 4. Tuneesia kannab kõik liidu
 kulud seoses käesoleva otsuse alusel laenu võtmise ja andmise tehingutega.
 5. Komisjon teavitab Euroopa
 Parlamenti ja nõukogu lõigetes 2 ja 3 osutatud tehingute arengust.
 Artikkel 6
 1. Liidu makromajanduslikku
 finantsabi rakendatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL,
 Euratom) nr 966/2012[8]
 ja komisjoni delegeeritud määrusele (EL) nr 1268/2012[9].
 2. Liidu makromajandusliku
 finantsabi rakendamisel kasutatakse otsest haldamist.
 3. Tuneesia ametiasutustega
 sõlmitavad vastastikuse mõistmise memorandum ja laenuleping sisaldavad sätteid,
 millega
 (a)
 tagatakse, et Tuneesia kontrollib korrapäraselt
 liidu eelarvest eraldatud vahendite nõuetekohast kasutamist, võtab asjakohaseid
 meetmeid rikkumiste ja pettuste ärahoidmiseks ning vajaduse korral ka
 õiguslikke meetmeid, et nõuda tagasi kõik käesoleva otsuse alusel antud
 ebaseaduslikult omastatud rahalised vahendid;
 (b)
 tagatakse liidu finantshuvide kaitse ning eelkõige
 kehtestatakse konkreetsed meetmed liidu makromajanduslikku finantsabi
 mõjutavate pettuste, korruptsiooni ja muude rikkumiste ärahoidmiseks ja
 tõkestamiseks, tehes seda vastavalt nõukogu määrusele (EÜ, Euratom) nr 988/95,[10] nõukogu määrusele
 (Euratom, EÜ) nr 2185/96[11]
 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL, Euratom) nr 883/2013[12];
 (c)
 antakse komisjonile, sealhulgas Euroopa
 Pettustevastasele Ametile, või tema esindajatele sõnaselged volitused
 kontrollimiste, sealhulgas kohapealsete kontrollide ja uurimiste läbiviimiseks;
 (d)
 antakse komisjonile ja Euroopa Kontrollikojale
 sõnaselgelt õigus teostada liidu makromajandusliku finantsabi andmise perioodil
 ja selle järel auditeid, sealhulgas dokumentide auditeid ja kohapealseid
 auditeid, nagu näiteks tegevuse hindamine;
 (e)
 tagatakse, et liidul on õigus nõuda laenu
 ennetähtaegset tasumist, kui on kindlaks tehtud, et Tuneesia on liidu
 makromajandusliku finantsabi haldamise kontekstis olnud seotud mis tahes
 pettuse või korruptsioonijuhtumiga või mõne muu ebaseadusliku tegevusega, mis
 kahjustab liidu finantshuve.
 4. Liidu makromajandusliku
 finantsabi rakendamise ajal korraldab komisjon tegevuse hindamisi, et
 kontrollida Tuneesia finantskorra, haldusmenetluste ning sise- ja
 väliskontrollimehhanismide usaldusväärsust, kui see on abi andmise seisukohast
 oluline.
 Artikkel 7
 1. Komisjoni abistab komitee.
 Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
 2. Käesolevale lõikele
 viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
 Artikkel 8
 1. Komisjon esitab Euroopa
 Parlamendile ja nõukogule iga aasta 30. juuniks aruande käesoleva otsuse
 rakendamise kohta eelnenud aastal ja hinnangu sellele. Aruandes
 (a)
 analüüsitakse liidu makromajandusliku finantsabi
 rakendamisel tehtud edusamme;
 (b)
 hinnatakse Tuneesia majanduslikku olukorda ja
 väljavaateid ning edusamme, mida on tehtud artikli 3 lõikes 1 osutatud
 poliitikameetmete rakendamisel;
 (c)
 näidatakse, et vastastikuse mõistmise memorandumis
 sätestatud majanduspoliitilised tingimused, Tuneesia jooksvad majandus- ja eelarvetulemused
 ning komisjoni otsus teha liidu makromajandusliku finantsabi väljamaksed on
 üksteisega seotud.
 2. Komisjon esitab Euroopa
 Parlamendile ja nõukogule hiljemalt kaks aastat pärast artikli 1 lõikes 4
 osutatud abiperioodi lõppemist järelhindamise aruande, milles hinnatakse liidu
 makromajandusliku finantsabi tulemusi ja tõhusust ning seda, mil määral on
 liidu makromajanduslik finantsabi aidanud kaasa abi eesmärkide saavutamisele.
 Artikkel 9
 Käesolev otsus jõustub kolmandal päeval pärast
 selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
 Brüssel,
 Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu
 nimel
 president eesistuja
 FINANTSSELGITUS
 1. ETTEPANEKU/ALGATUSE
 RAAMISTIK
 1.1. Ettepaneku/algatuse nimetus
 1.2. Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt
 tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB) struktuurile
 1.3. Ettepaneku/algatuse liik
 1.4. Eesmärgid
 1.5. Ettepaneku/algatuse põhjendus
 1.6. Meetme kestus ja finantsmõju
 1.7. Ettenähtud eelarve täitmise viisid
 2. HALDUSMEETMED
 2.1. Järelevalve ja aruandluse eeskirjad
 2.2. Haldus- ja kontrollisüsteemid
 2.3. Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
 3. ETTEPANEKU/ALGATUSE
 HINNANGULINE FINANTSMÕJU
 3.1. Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude
 eelarveread, millele mõju avaldub
 3.2. Hinnanguline mõju kuludele
 3.3. Hinnanguline mõju tuludele
 FINANTSSELGITUS
 1. ETTEPANEKU/ALGATUSE
 RAAMISTIK
 1.1. Ettepaneku/algatuse nimetus
 Makromajanduslik finantsabi Tuneesia Vabariigile
 1.2. Asjaomased
 poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
 (ABM/ABB[13])
 struktuurile
 Poliitikavaldkond: Jaotis 01 – Majandus-
 ja rahandusvaldkond
 Tegevus: 03 – Rahvusvahelised majandus- ja
 rahandusküsimused
 1.3. Ettepaneku/algatuse liik
 X Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
 1.4. Eesmärgid
 1.4.1. Komisjoni mitmeaastased
 strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
 „Suurendada heaolu ka väljaspool ELi”
 Peamised valdkonnad, millega on seotud majandus-
 ja rahandusküsimuste peadirektoraadi tegevus:
 1. Euroopa naabruspoliitika rakendamise
 edendamine, süvendades majandusanalüüse ja tugevdades poliitikadialoogi ja
 nõuandeid tegevuskavade majandusaspektide kohta;
 2. koostöös asjaomaste rahvusvaheliste
 finantseerimisasutustega kolmandatele partnerriikidele antava makromajandusliku
 finantsabi arendamine, jälgimine ja rakendamine.
 1.4.2. Erieesmärgid ning asjaomased
 tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
 Erieesmärk nr 1:
 „Makromajandusliku finantsabi andmine kolmandatele riikidele, et aidata
 lahendada nende maksebilansi probleeme ja taastada välisvõla jätkusuutlik
 tase”.
 Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise
 juhtimise ja eelarvestamise süsteemile:
 rahvusvahelised majandus- ja finantssuhted, ülemaailmne valitsemine.
 1.4.3. Oodatavad tulemused ja mõju
 Kavandatud abi seisneb ELi 250 miljoni euro
 suuruses laenus Tuneesia Vabariigile (edaspidi „Tuneesia”), et aidata muuta
 Tuneesia maksebilanss jätkusuutlikumaks. Kolme osamaksena väljamakstav abi
 aitab riigil ületada majanduslikke ja sotsiaalseid probleeme, millega tal on
 tulnud tegeleda riigisiseste ja piirkondlike rahutuste tagajärjel. Samuti
 edendab see struktuurireforme, mille abil toetatakse jätkusuutlikku
 majanduskasvu ja parandatakse riigi rahanduse juhtimist.
 1.4.4. Tulemus- ja mõjunäitajad
 Ametiasutused peavad andma komisjoni talitustele
 korrapäraselt aru mitme näitaja kohta ning esitama enne abi teise ja kolmanda
 osamakse tegemist põhjaliku aruande selle kohta, kas nende tegevus vastab
 kokkulepitud poliitikatingimustele.
 Komisjoni talitused jätkavad Tuneesia rahanduse
 juhtimise jälgimist ka pärast käesoleva ettepaneku ettevalmistamise käigus
 korraldatud raharingluse ja halduskorra hindamist. ELi delegatsioon Tuneesias
 esitab abi jälgimise seisukohast olulistel teemadel korrapäraselt aruandeid.
 Komisjoni talitused suhtlevad tihedalt IMFi ja Maailmapangaga, et saada osa
 nende kogemustest seoses käimasoleva tegevusega Tuneesias.
 Kavandatud seadusandliku otsuse ettepanekuga on
 ette nähtud nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatav iga-aastane aruanne, mis
 sisaldab hinnangut abi andmise rakendamise kohta. Kahe aasta jooksul pärast
 rakendusaja lõppu teostatakse abi sõltumatu järelhindamine.
 1.5. Ettepaneku/algatuse põhjendus
 1.5.1. Lühi- või pikaajalises
 perspektiivis täidetavad vajadused
 Abi väljamaksed sõltuvad Tuneesia ja IMFi vahel
 sõlmitud tugilaenulepingu rahuldavast rakendamisest. Lisaks lepib komisjon
 Tuneesia ametiasutustega kokku konkreetsetes poliitikatingimustes, mis
 loetletakse vastastikuse mõistmise memorandumis ja mis peavad enne teise ja
 kolmanda osamakse tegemist täidetud olema.
 1.5.2. Euroopa Liidu meetme
 lisandväärtus
 Aidates riigil riigisisestest ja piirkondlikest
 rahutustest tingitud majandusvapustustest üle saada, toetab kavandatud
 makromajanduslik finantsabi riigis makromajandusliku stabiilsuse,
 majandusreformide ja poliitilise arengu edendamist. Täiendades rahvusvaheliste
 finantseerimisasutuste, ELi ja teiste rahastajate eraldatud vahendeid, aitab
 see parandada kriisi järel rahvusvaheliste rahastajate kogukonna kokku lepitud
 finantstoetuse paketi üldist tulemuslikkust.
 Ühtlasi tugevdab kavandatud programm valitsuse
 pühendumust reformide elluviimisel ja püüdlusi tihendada sidemeid ELiga. Seda
 aitab muu hulgas saavutada abi väljamaksmise asjakohane tingimuslikkus. Laiemas
 kontekstis annab programm piirkonna teistele riikidele signaali selle kohta, et
 EL on valmis majanduslikult raskel ajal toetama selliseid riike, kes on selgelt
 alustanud poliitiliste reformide elluviimist.
 1.5.3. Samalaadsetest kogemustest
 saadud õppetunnid
 Alates 2004. aastast on makromajandusliku
 finantsabi andmise kohta teostatud kokku 15 järelhindamist. Kõnealuste
 hindamiste järgi aitab makromajandusliku finantsabi andmine parandada abisaava
 riigi maksebilansi jätkusuutlikkust, makromajanduslikku stabiilsust ja
 struktuurireformide elluviimist, kuigi mõnikord on selle mõju tagasihoidlik ja
 kaudne. Enamikul juhtudel on makromajandusliku finantsabi andmisel olnud
 abisaavate riikide maksebilansile positiivne mõju ning see on aidanud
 leevendada survet nende eelarvele. Ühtlasi on see kaasa toonud mõnevõrra
 kiirema majanduskasvu.
 1.5.4. Kooskõla ja võimalik koostoime
 muude asjaomaste meetmetega
 EL on üks Tuneesia peamisi rahastajaid.
 Ajavahemikul 2011–2013 on EL andnud oma korrapärase koostöö raames Tuneesia
 poliitilisele ja majanduslikule reformikavale 290 miljoni euro ulatuses
 toetusi. Lisaks on nimetatud ajavahemikul eraldatud Tuneesiale 140 miljonit
 eurot programmist partnerluse, reformi ja kaasava majanduskasvu toetuseks
 (SPRING).
 Muude ELi vahenditega võrreldes on
 makromajandusliku finantsabi peamine eelis see, et selle abil saab aidata luua
 stabiilse makromajandusliku raamistiku, edendades sealhulgas maksebilansi ja
 eelarvepositsiooni jätkusuutlikkust, ning aidata luua sobiva raamistiku
 struktuurireformide jaoks. Makromajandusliku finantsabi raames ei anta
 korrapärast finantsabi ja see ei ole mõeldud abisaavate riikide majandusliku
 või sotsiaalse arengu toetamiseks. Makromajandusliku finantsabi andmine tuleb
 lõpetada kohe, kui riigi rahanduse välispositsioon on taas jätkusuutlik. Pärast
 seda tuleb abi andmisega hakata tegelema ELi tavapäraste koostöö toetamise
 vahendite kaudu.
 Makromajanduslik finantsabi peaks täiendama ka
 rahvusvaheliste finantseerimisasutuste meetmeid, eelkõige IMFi tugilaenu ning
 Maailmapanga arengupoliitika laenuga toetatavat kohandamis- ja
 reformiprogrammi.
 1.6. Meetme kestus ja finantsmõju
 X Piiratud kestusega ettepanek/algatus
 X Ettepaneku/algatuse kehtivusaeg on kaks ja pool
 aastat alates vastastikuse mõistmise memorandumi jõustumisest, nagu on
 sätestatud otsuse artikli 1 lõikes 4
 X Finantsmõju avaldub ajavahemikul 2014–2017
 1.7. Kavandatud eelarve täitmise
 viisid[14]
 X Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine
 komisjoni poolt
 2. HALDUSMEETMED
 2.1. Järelevalve ja aruandluse
 eeskirjad
 Kõnealune abi on makromajanduslikku laadi ning
 kooskõlas IMFi toetatava majandusprogrammiga. Komisjoni talitused lähtuvad
 meetmete järelevalves tugilaenulepingu rakendamisel tehtud edusammudest ja
 Tuneesia ametiasutustega vastastikuse mõistmise memorandumis kokku lepitavate
 konkreetsete reformimeetmete elluviimisest (vt ka punkt 1.4.4).
 2.2. Haldus- ja kontrollisüsteemid
 2.2.1. Välja selgitatud ohud
 Kavandatud makromajandusliku finantsabiga on
 seotud väärkasutuse ja poliitikameetmetega seotud ning poliitilised riskid.
 Esineb oht, et kuna makromajanduslik finantsabi ei
 ole ette nähtud konkreetsete kulutuste tegemiseks, võidakse seda kasutada
 pettuse eesmärgil. Üldiselt on see oht seotud selliste teguritega nagu
 keskpanga ja rahandusministeeriumi juhtimissüsteemide kvaliteet ning sise- ja
 välisauditi suutlikkus.
 Teine oluline oht seoses abi andmisega tuleneb
 majanduslikust ja poliitilisest ebakindlusest asjaomases piirkonnas, eeskätt
 Liibüas, mis otseselt mõjutab Tuneesia majandust. Peamine riigisisene oht
 tuleneb poliitilise ja majandusliku reformiprotsessi keerukusega seotud
 ebastabiilsusest. Rahvusvahelise kogukonna toetatavate stabiliseerimis- ja
 reformimeetmete, sealhulgas kavandatud makromajandusliku abi andmise täielikku
 rakendamist võib kahjustada ühiskondlik rahulolematus.
 Ohud tulenevad ka Euroopa ja üleilmse
 majanduskeskkonna võimalikust halvenemisest ning rahvusvaheliste energia- ja
 toiduhindade kasvust.
 2.2.2. Ettenähtud kontrollimeetodid
 Makromajandusliku finantsabi suhtes kohaldatakse
 kinnitamis-, kontrolli- ja auditeerimismenetlusi, mille eest vastutavad
 komisjon, sealhulgas Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF), ja Euroopa
 Kontrollikoda.
 2.2.3. Kontrolliga kaasnevate kulude
 ja sellest saadava kasu hinnang ning veariski taseme prognoos
 Komisjoni põhikulusid seoses kinnitamis- ja
 kontrollimeetoditega, aga ka enne abi andmist korraldatava raharinglust ja
 halduskorda käsitleva tegevushinnanguga on kirjeldatud tabelis 3.2.1. Peale
 selle kaasnevad kulud seoses Euroopa Kontrollikoja ja OLAFi võimalike
 meetmetega. Tegevushinnang ei aita mitte üksnes hinnata rahaliste vahendite
 väärkasutamise riski, vaid lisaeelisena pakub see kasulikku teavet riigi
 rahanduse juhtimise valdkonnas vajalike reformide kohta, mida kajastab abi
 andmise sõltuvus poliitikatingimuste täitmisest. Nõuete mittejärgimise riske
 (laenu tagasimaksmata jätmine või rahaliste vahendite väärkasutamine)
 hinnatakse väikeseks, tuginedes makromajandusliku finantsabi vahendi valdkonnas
 alates selle loomisest saadud kogemustele.
 2.3. Pettuse ja eeskirjade
 eiramise ärahoidmise meetmed
 Pettuse eesmärgil abi kasutamise riskide
 maandamiseks võetakse mitu meedet.
 Esiteks hõlmab Tuneesiale antava makromajandusliku
 finantsabi kavandatud õiguslik alus pettuste vältimise meetmeid käsitlevat
 sätet. Kõnealuseid meetmeid kirjeldatakse täpsemalt vastastikuse mõistmise
 memorandumis ja laenulepingus, milles esitatakse mitu sätet kontrollimise,
 pettuste ärahoidmise, auditite ja rahaliste vahendite tagasinõudmise kohta
 pettuste või korruptsiooni korral. Peale selle nähakse ette, et abiga seotakse
 mitu konkreetset poliitikatingimust, peamiselt riigi rahanduse juhtimise
 valdkonnas, et tugevdada tõhusust, läbipaistvust ja aruandekohustust.
 Teiseks koostavad komisjoni talitused koos
 nõuetekohaselt volitatud välisekspertidega enne vastastikuse mõistmise
 memorandumis kokku leppimist Tuneesia rahandusministeeriumi ja keskpanga
 raharingluse ning halduskorra kohta tegevushinnangu, et täita Euroopa ühenduste
 üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse nõudeid. Kõnealune läbivaatamine
 hõlmab selliseid valdkondi nagu juhtimisstruktuur ja -korraldus, rahaliste
 vahendite haldamine ja kontroll, IT-süsteemide turvalisus, sise- ja välisauditi
 suutlikkus ning keskpanga sõltumatus, ja selle põhjal otsustatakse, kas makromajandusliku finantsabi usaldusväärse
 finantsjuhtimise raamistik on Tuneesias piisavalt tulemuslik. Kõnealust
 hindamist arvesse võttes võib kokkuleppel riigi ametiasutustega kehtestada
 abisaajate rahaliste vahendite haldamise suhtes kohaldatavad erimehhanismid.
 Lisaks makstakse abi Tuneesia keskpangas spetsiaalselt selleks loodud kontole.
 Makromajandusliku
 finantsabi suhtes kohaldatakse kinnitamis-, kontrolli- ja
 auditeerimismenetlusi, mille eest vastutavad komisjon, sealhulgas OLAF, ja
 Euroopa Kontrollikoda.
 3. ETTEPANEKU/ALGATUSE
 HINNANGULINE FINANTSMÕJU
 3.1. Mitmeaastase
 finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
 · Olemasolevad eelarveread
 01 03 02 – Makromajanduslik abi
 01 03 06 – Maksed tagatisfondi[15]
 Järjestatud mitmeaastase
 finantsraamistiku rubriikide kaupa ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr [Nimetus...............................] || Liigendatud/liigendamata ([16]) || EFTA[17] riigid || Kandidaatriigid[18] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 4 || 01 03 02 Makromajanduslik abi || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
 4 || 01 03 06 Maksed tagatisfondi || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
 01 03 06 – Euroopa
 Liidu tagatis ELi laenudele, mis on mõeldud makromajandusliku finantsabi
 andmiseks kolmandatele riikidele. Makseid välistegevuse tagatisfondi tehakse
 vastavalt muudetud fondimäärusele. Nimetatud määruse kohaselt arvestatakse
 laene aasta lõpu seisuga väljamaksmata laenusumma järgi. Fondi makstav summa
 arvutatakse „n” aasta alguses sihtsumma ja „n–1” aasta lõpu seisuga fondi
 netovara vahena. Kõnealune makstav summa sisestatakse „n” aastal „n+1” aasta
 esialgsesse eelarveprojekti ja kantakse „n+1” aasta algul ühe maksena üle
 eelarverealt „Maksed tagatisfondi” (eelarverida nr 01 03 06). Seepärast
 võetakse sihtsummana „n–1” aasta lõpus fondi makstava summa arvutamisel arvesse
 9 % väljamakstud summast (ehk maksimaalselt 22,5 miljonit eurot).
 Laenu suhtes kohaldatavat eelarvetagatist kajastavat eelarvekirjet
 („p.m.”) rakendatakse ainult tagatise tegeliku realiseerimise korral.
 Eeldatakse, et eelarvetagatist ei realiseerita.
 ̈ ̈Uued eelarveread, mille
 loomist taotletakse: puuduvad.
 3.2. Hinnanguline mõju kuludele
 3.2.1. Üldine hinnanguline mõju
 kuludele
 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 4 || || || [Nimetus: EL kui rahvusvaheline partner]
 Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat || || || Aasta 2013[19] || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || KOKKU
 Tegevusassigneeringud || || || || || ||
 Eelarverida nr 01 03 06 – Maksed tagatisfondi || Kulukohustused || (1a) || || || || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Maksed || (2a) || || || || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[20] (tegevushinnang ja järelhinnang) || || || || || ||
 Eelarverida nr 01 03 02 || Kulukohustused || (3) || 0,05 || || || 0,15 || || 0,20
 || Maksed || (3a) || || 0,05 || || 0,05 || 0,10 || 0,20
 Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || = 1 + 1a + 3 || 0,05 || || || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksed || = 2 + 2a + 3 || || 0,05 || || 15,35 || 7,3 || 22,7
 Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 0,05 || || || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksed || (5) || || 0,05 || || 15,35 || 7,3 || 22,7
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) || || || || || ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 4 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || = 4 + 6 || 0,05 || || || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksed || = 5 + 6 || || 0,05 || || 15,35 || 7,3 || 22,7
 Juhul kui
 ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki
 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || || „Halduskulud”
 || || || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || KOKKU
 <....> peadirektoraat || ||
 Personalikulud || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 || 0,105
 Muud halduskulud || 0,015 || 0,015 || 0,010 || || || 0,040
 Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat KOKKU || Assigneeringud || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 || || || Aasta 2013[21] || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 0,095 || 0,043 || 0,031 || 15,46 || 7,216 || 22,845
 Maksed || 0,045 || 0,093 || 0,031 || 15,36 || 7,316 || 22,845
 3.2.2. Hinnanguline mõju
 tegevusassigneeringutele
 –
 ̈ Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
 –
 X Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute
 kasutamist, mis toimub järgmiselt:
 Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
 kohta pärast koma)
 Täpsustage eesmärgid ja väljundid ò || || || || || || || ||
 ||
 || || || || || || || || || || || ||
 ERIEESMÄRK nr 1[22] || || || || || || || || || || ||
 || || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || ||
 || Väljundi liik || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 - 1. väljund || Tegevushinnang || 1 || 0,05 || || || || || || || || || 1 || 0,05
 - 2. väljund || Järelhinnang || || || || || || || 1 || 0,15 || || || 1 || 0,15
 - 3. väljund || Maksed tagatisfondi || || || || || || || 1 || 15,3 || 1 || 7,2 || 2 || 22,5
 Erieesmärk nr 1 kokku || 1 || 0,05 || || || || || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
 KULUD KOKKU || 1 || 0,05 || || || || || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
 3.2.3. Hinnanguline mõju
 haldusassigneeringutele
 3.2.3.1. Ülevaade
 –
 ̈ Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
 –
 X Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute
 kasutamist, mis toimub järgmiselt:
 miljonites eurodes
 (kolm kohta pärast koma)
 || Aasta 2013[23] || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 || || || || || || || || ||
 Personalikulud || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 || || || || 0,105
 Muud halduskulud || 0,015 || 0,015 || 0,010 || || || || || || 0,040
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || || || || 0,145
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5[24] välja jäävad kulud || || || || || || || || ||
 Personalikulud || || || || || || || || ||
 Muud halduskulud || || || || || || || || ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku || || || || || || || || ||
 KOKKU || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || || || || 0,145
 Haldusassigneeringute
 vajadused kaetakse asjaomase peadirektoraadi poolt kõnealuse meetme haldamiseks
 juba antud ja/või ümberpaigutatud assigneeringute raames, täiendades neid vajaduse
 korral täiendavate assigneeringutega, mida võidakse anda haldavale
 peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus, arvestades
 eelarvepiirangutega.
 3.2.3.2. Hinnanguline personalivajadus
 –
 ̈ Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
 –
 X Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist,
 mis toimub järgmiselt:
 Hinnanguline väärtus täistööaja ekvivalendina
 || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Ametikohtade loeteluga ettenähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) ||
 01 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 || || ||
 XX 01 01 02 (delegatsioonides) || || || || || || || ||
 XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) || || || || || || || ||
 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) || || || || || || || ||
 Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[25]
 XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditud tööjõud) || || || || || || || ||
 XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditud tööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) || || || || || || || ||
 XX 01 04 yy[26] || - peakorteris || || || || || || || ||
 - delegatsioonides || || || || || || || ||
 XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditud tööjõud ja riikide lähetatud eksperdid kaudse teadustegevuse valdkonnas) || || || || || || || ||
 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditud tööjõud ja riikide lähetatud eksperdid otsese teadustegevuse valdkonnas) || || || || || || || ||
 Muud eelarveread (täpsustage) || || || || || || || ||
 KOKKU || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 || || ||
 XX osutab asjaomasele
 poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
 Personalivajadused
 kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
 ümberpaigutamise teel peadirektoraadisiseselt. Vajaduse korral võidakse
 personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite
 eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
 Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad || Üksuse juhataja: tegevuse juhtimine ja järelevalve, laenulepingu läbivaatamise aruannete suhtes kokku leppimine, lähetuste juhtimine ning tingimuste täitmisel tehtavate edusammude hindamine. Osakond: vastastikuse mõistmise memorandumi koostamine, ametiasutuste ja rahvusvaheliste finantseerimisasutustega suhtlemine, välisekspertidega suhtlemine seoses tegevushinnangute ja järelhindamisega, kontrollkäikude tegemine, komisjoni personali aruannete koostamine, komisjoni menetluste ettevalmistamine seoses abi haldamisega.
 Koosseisuvälised töötajad || Ei ole
 3.2.4. Kooskõla kehtiva mitmeaastase
 finantsraamistikuga
 –
 X Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva
 mitmeaastase finantsraamistikuga
 3.2.5. Kolmandate isikute rahaline
 osalus
 –
 X Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute
 poolset kaasrahastamist
 3.3. Hinnanguline mõju tuludele
 X Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju
 tuludele
 [1] 22. oktoobri 2013. aasta otsus nr 1025/2013/EL
 makromajandusliku finantsabi andmise kohta Kirgiisi Vabariigile; otsuse eelnõu,
 milles käsitletakse makromajandusliku finantsabi andmist Jordaania Hašimiidi
 Kuningriigile ja mis peaks vastu võetama 2013. aasta detsembris.
 [2] Alates 2014. aasta eelarvest on eelarverida nr 01 04 01 14
 numbriga 01 03 06.
 [3] ELT C [...], [...], lk [...].
 [4] Euroopa Parlamendi ... 2012. aasta seisukoht ja nõukogu
 .... 2012. aasta otsus.
 [5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011, 16.
 veebruar 2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad
 liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
 rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).
 [6] Nõukogu otsus 2010/427/EL, 26. juuli 2010, millega
 määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine (ELT L 201, 3.8.2010,
 lk 30).
 [7] Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 480/2009, 25. mai 2009,
 välistegevuse tagatisfondi asutamise kohta (ELT L 145, 10.6.2009, lk 10).
 [8] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom)
 nr 966/2012, 25. oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve
 suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, 26.10.2012,
 lk 1).
 [9] Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 1268/2012, 29.
 oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom)
 nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid
 finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L 362, 31.12.2012, lk 1).
 [10] Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 2988/95, 18. detsember 1995,
 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta (EÜT L 312, 23.12.1995, lk 1).
 [11] Nõukogu määrus (Euratom, EÜ) nr 2185/96, 11. november 1996,
 mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et
 kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade
 eiramiste eest (EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2).
 [12] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 883/2013,
 11. september 2013, mis käsitleb Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdlusi
 ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ)
 nr 1073/1999 ja nõukogu määrus (Euratom) nr 1074/1999 (ELT L 248, 18.9.2013, lk
 1).
 [13] ABM – tegevuspõhine juhtimine; ABB – tegevuspõhine
 eelarvestamine.
 [14] Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega
 finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
 [15] Alates 2014. aasta eelarvest on eelarverida nr 01 04 01 14
 numbriga 01 03 06.
 [16] Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
 [17] EFTA – Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
 [18] Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani
 potentsiaalsed kandidaatriigid.
 [19] Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
 [20] Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
 meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B..A read),
 otsene teadustegevus, kaudne teadustegevus.
 [21] Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
 [22] Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
 [23] Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
 [24] Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
 meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B..A read),
 otsene teadustegevus, kaudne teadustegevus.
 [25] Lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide
 lähetatud eksperdid, renditud tööjõud, noored eksperdid delegatsioonides.
 [26] Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste
 töötajate ülempiiri arvestades (endised B..A read).


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21979A1031(05)
 Protocol nr. 4 betreffende bananen /* TWEEDE ACS-EEG-OVEREENKOMST ONDERTEKEND OP 31 OKTOBER 1979 TE LOME - LOME 2 */
 Publicatieblad Nr. L 347 van 22/12/1980 blz. 0140 Bijzondere uitgave in het Grieks: Hoofdstuk 11 Deel 22 blz. 0236
 ++++TWEEDE ACS-EEG-OVEREENKOMST ONDERTEKEND OP 31 OKTOBER 1979 TE LOME - LOME 2 PROTOCOL Nr . 4 betreffende bananen De Gemeenschap en de ACS-Staten komen overeen de volgende doelstellingen te aanvaarden ter verbetering van de omstandigheden waarin de bananen van de ACS-Staten worden geproduceerd en afgezet , en de vereiste maatregelen voor de verwezenlijking daarvan te treffen . Artikel 1 Voor zijn uitvoer van bananen naar de markten van de Gemeenschap wordt geen enkele ACS-Staat , wat de toegang tot zijn traditionele markten en de voordelen op die markten betreft , in een minder gunstige positie geplaatst dan vroeger of thans . Artikel 2 De betrokken ACS-Staten en de Gemeenschap zullen onderling overleg plegen om na te gaan welke maatregelen moeten worden uitgevoerd ter verbetering van de omstandigheden met betrekking tot de produktie en afzet van bananen . Daartoe zullen alle middelen worden aangewend waarin in het kader van de financiële en technische samenwerking is voorzien . Deze maatregelen zullen zodanig worden uitgewerkt dat de ACS-Staten , inzonderheid Somalië , met inachtneming van hun eigen situatie in staat worden gesteld hun concurrentiepositie zowel op hun traditionele markten als op de andere markten van de Gemeenschap te verbeteren . De maatregelen zullen worden uitgevoerd in alle stadia , van het produktie - tot het verbruiksstadium , en zullen in het bijzonder betrekking hebben op : - verbetering van de omstandigheden met betrekking tot de produktie , de oogst , de behandeling en het intern transport ; - bevordering van de handel . Artikel 3 Ter verwezenlijking van deze doelstellingen komen de twee partijen overeen overleg te plegen in een permanente gemengde groep , bijgestaan door een groep deskundigen , die tot taak heeft de specifieke problemen die bij de toepassing van dit Protocol rijzen , doorlopend te bestuderen ten einde oplossingen voor te stellen . Artikel 4 Indien de bananenproducerende ACS-Staten besluiten een gemeenschappelijke organisatie op te richten om de doelstellingen van dit Protocol te verwezenlijken , zal de Gemeenschap een dergelijke organisatie steunen en de verzoeken in overweging nemen die eventueel tot haar worden gericht om steun te verlenen voor die werkzaamheden van de organisatie welke passen in het kader van de regionale acties op het gebied van de financiële en technische samenwerking .


type: legislation

text:
 29.6.2021
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 L 229/8
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2021/1064 DELLA COMMISSIONE
 del 28 giugno 2021
 che modifica il regolamento di esecuzione (UE) 2021/520 per quanto riguarda la configurazione del codice di identificazione degli animali per la tracciabilità di determinati animali terrestri detenuti per il Regno Unito nei confronti dell'Irlanda del Nord
 (Testo rilevante ai fini del SEE)
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
 visto il regolamento (UE) 2016/429 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 9 marzo 2016, relativo alle malattie animali trasmissibili e che modifica e abroga taluni atti in materia di sanità animale («normativa in materia di sanità animale») (1), in particolare l'articolo 120, paragrafo 1 e paragrafo 2, lettere c), d) e f),
 considerando quanto segue:
 (1)
 Il regolamento (UE) 2016/429 stabilisce le norme per la prevenzione e il controllo delle malattie degli animali che sono trasmissibili agli animali o all'uomo. La parte IV, titolo I, capi 1 e 2, di tale regolamento stabilisce le norme relative agli stabilimenti che detengono animali terrestri e agli incubatoi nonché alla tracciabilità di determinati animali terrestri detenuti e delle uova da cova all'interno dell'Unione. Il regolamento (UE) 2016/429 conferisce inoltre alla Commissione il potere di adottare, mediante atti delegati, norme che integrano determinati elementi non essenziali di tale regolamento.
 (2)
 Il regolamento delegato (UE) 2019/2035 della Commissione (2) integra il regolamento (UE) 2016/429 stabilendo le norme relative agli stabilimenti registrati e riconosciuti per animali terrestri detenuti e uova da cova nonché alla tracciabilità di determinati animali terrestri detenuti e delle uova da cova. La parte III di tale regolamento delegato contiene norme relative alla tracciabilità degli animali terrestri detenuti e, più specificamente nei titoli I e II, stabilisce norme relative alla tracciabilità dei bovini, degli ovini e dei caprini detenuti.
 (3)
 Al fine di garantire l'applicazione uniforme nell'Unione delle norme in materia di tracciabilità di cui al regolamento (UE) 2016/429 e al regolamento delegato (UE) 2019/2035, nel regolamento di esecuzione (UE) 2021/520 della Commissione (3) sono stabilite norme di attuazione relative alla tracciabilità di determinati animali terrestri detenuti.
 (4)
 Conformemente all'accordo sul recesso del Regno Unito di Gran Bretagna e Irlanda del Nord dall'Unione europea e dalla Comunità europea dell'energia atomica («accordo di recesso»), in particolare l'articolo 5, paragrafo 4, del protocollo su Irlanda/Irlanda del Nord, in combinato disposto con l'allegato 2 di tale protocollo, il regolamento (UE) 2016/429 e gli atti della Commissione che su di esso si fondano si applicano al Regno Unito e nel Regno Unito nei confronti dell'Irlanda del Nord dopo la fine del periodo di transizione previsto dall'accordo di recesso. Di conseguenza le norme stabilite nel regolamento di esecuzione (UE) 2021/520 si applicano nel Regno Unito nei confronti dell'Irlanda del Nord. Per motivi di chiarezza è opportuno fare riferimento all'accordo di recesso nell'articolo 1 del suddetto regolamento di esecuzione.
 (5)
 L'articolo 12, lettera a), del regolamento di esecuzione (UE) 2021/520 stabilisce inoltre norme relative alla configurazione del codice di identificazione dei bovini, degli ovini, dei caprini, dei camelidi e dei cervidi detenuti. Il primo elemento del codice di identificazione è costituito dal codice paese dello Stato membro in cui i mezzi di identificazione sono stati applicati per la prima volta agli animali, nella forma di codice a due lettere conformemente alla norma 3166-1 alpha-2 dell'Organizzazione internazionale per la standardizzazione (ISO), ad eccezione della Grecia, per la quale deve essere utilizzato il codice a due lettere «EL», oppure di codice paese a tre cifre conformemente al codice numerico della norma ISO 3166-1. Poiché le norme ISO di cui all'articolo 12 del regolamento (UE) 2021/520 non prevedono suddivisioni per il Regno Unito nei confronti dell'Irlanda del Nord, è opportuno modificare tale regolamento in modo da stabilire il codice paese che dovrebbe costituire il primo elemento del codice di identificazione dei bovini, degli ovini, dei caprini, dei camelidi e dei cervidi detenuti identificati in tale regione del Regno Unito.
 (6)
 L'allegato I del regolamento di esecuzione (UE) 2020/1470 della Commissione (4), in cui figura la nomenclatura dei paesi e territori per le statistiche europee sugli scambi internazionali di beni, stabilisce che «XI» sia il codice a due lettere da utilizzare se occorre distinguere il Regno Unito nei confronti dell'Irlanda del Nord conformemente alle pertinenti disposizioni dell'Unione. È pertanto opportuno fare riferimento a tale codice nell'articolo 12, lettera a), punto i), del regolamento di esecuzione (UE) 2021/520 in relazione al Regno Unito nei confronti dell'Irlanda del Nord.
 (7)
 Non è stato inoltre definito un corrispondente codice a tre cifre da utilizzare quando occorre distinguere il Regno Unito nei confronti dell'Irlanda del Nord. Il codice a tre cifre «899» non è assegnato nell'ambito del codice numerico della norma ISO 3166-1. È pertanto opportuno fare riferimento a tale codice nell'articolo 12, lettera a), punto ii), del regolamento di esecuzione (UE) 2021/520 in relazione al Regno Unito nei confronti dell'Irlanda del Nord.
 (8)
 È pertanto opportuno modificare di conseguenza il regolamento di esecuzione (UE) 2021/520.
 (9)
 Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per le piante, gli animali, gli alimenti e i mangimi,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 Il regolamento di esecuzione (UE) 2021/520 è così modificato:
 1)
 all'articolo 1, la frase introduttiva è sostituita dalla seguente:
 «Il presente regolamento stabilisce norme applicabili agli Stati membri (*1) concernenti:
 (*1) Conformemente all'accordo sul recesso del Regno Unito di Gran Bretagna e Irlanda del Nord dall'Unione europea e dalla Comunità europea dell'energia atomica, in particolare l'articolo 5, paragrafo 4, del protocollo su Irlanda/Irlanda del Nord, in combinato disposto con l'allegato 2 di tale protocollo, ai fini del presente regolamento i riferimenti agli Stati membri o all'Unione si intendono fatti anche al Regno Unito nei confronti dell'Irlanda del Nord.»;"
 2)
 all'articolo 12, la lettera a) è sostituita dalla seguente:
 «a)
 il primo elemento del codice di identificazione è costituito dal codice paese dello Stato membro in cui i mezzi di identificazione sono stati applicati per la prima volta agli animali, nella forma di:
 i)
 codice a due lettere conformemente alla norma ISO 3166-1 alpha-2, ad eccezione della Grecia, per la quale è utilizzato il codice a due lettere “EL”, e del Regno Unito nei confronti dell'Irlanda del Nord, per il quale è utilizzato il codice a due lettere “XI”, oppure
 ii)
 codice paese a tre cifre conformemente al codice numerico della norma ISO 3166-1, ad eccezione del Regno Unito nei confronti dell'Irlanda del Nord, per il quale è utilizzato il codice numerico “899”;».
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 28 giugno 2021
 Per la Commissione
 La presidente
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) GU L 84 del 31.3.2016, pag. 1.
 (2) Regolamento delegato (UE) 2019/2035 della Commissione, del 28 giugno 2019, che integra il regolamento (UE) 2016/429 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda le norme relative agli stabilimenti che detengono animali terrestri e agli incubatoi nonché alla tracciabilità di determinati animali terrestri detenuti e delle uova da cova (GU L 314 del 5.12.2019, pag. 115).
 (3) Regolamento di esecuzione (UE) 2021/520 della Commissione, del 24 marzo 2021, recante modalità di applicazione del regolamento (UE) 2016/429 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda la tracciabilità di determinati animali terrestri detenuti (GU L 104 del 25.3.2021, pag. 39).
 (4) Regolamento di esecuzione (UE) 2020/1470 della Commissione, del 12 ottobre 2020, relativo alla nomenclatura dei paesi e territori per le statistiche europee sugli scambi internazionali di beni e alla disaggregazione geografica per le altre statistiche sulle imprese (GU L 334 del 13.10.2020, pag. 2).


type: caselaw

text:
 12.6.2004
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 C 156/5
 Pourvoi introduit le 8 avril 2004 (télécopie: 6 avril 2004) par Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG contre l'arrêt rendu le 28 janvier 2004 par le Tribunal de première instance des Communautés européennes (deuxième chambre) dans les affaires jointes T-146/02 à T-153/02, Deutsche-SiSi Werke GmbH & Co. Betriebs KG contre Office de l'harmonisation dans le marché intérieur (marques, dessins et modèles)
 (Affaire C-173/04 P)
 (2004/C 156/09)
 La Cour de justice des Communautés européennes a été saisie le 8 avril 2004 (télécopie: 6 avril 2004) d'un pourvoi formé par Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG contre l'arrêt rendu le 28 janvier 2004 par le Tribunal de première instance des Communautés européennes (deuxième chambre) dans les affaires jointes T-146/02 à T-153/02, Deutsche-SiSi Werke GmbH & Co. Betriebs KG contre Office de l'harmonisation dans le marché intérieur (marques, dessins et modèles). La requérante au pourvoi est représentée par M Anja Franke avocate, Grünecker Kinkeldey Stockmair & Schwanhäusser, Maximilianstr. 58, D-80538 Munich en collaboration avec Martin Aufenanger, conseil en brevets, Maximilianstr. 58, D-80538 Munich.
 La partie requérante au pourvoi conclut à ce qu'il plaise à la Cour:
 1.
 annuler l'arrêt du Tribunal de première instance du 28 janvier 2004 dans les affaires jointes T-146/02 à T-153/02 (1);
 2.
 condamner la défenderesse et défenderesse au pourvoi aux dépens de la présente procédure et à ceux de la procédure devant le Tribunal.
 Moyens et principaux arguments:
 Le pourvoi est fondé sur une violation du droit communautaire par le Tribunal.
 —
 Le Tribunal méconnaît le secteur des produits et par conséquent les formes d'emballages qui doivent servir de comparaison dans le cadre de l'appréciation du caractère distinctif des marques demandées en application de l'article 7, paragraphe 1, sous b), du règlement 40/94. Le Tribunal fonde son analyse non pas sur les formes d'emballages qui existent sur le marché pour les produits concrètement déposés, à savoir les «boissons de fruits et jus de fruits», mais sur les «liquides alimentaires» en général. La question de savoir dans quelle mesure les marques demandées se différencient des emballages habituels des boissons n'est pas abordée. Le Tribunal n'a effectué son examen que sous l'angle des formes de base fictives des marques demandées et de l'utilisation possible dans le futur de sachets tenant debout pour des «boissons de fruits et jus de fruits».
 —
 En se fondant sur cette base d'appréciation, le Tribunal pose des exigences trop élevées quant à la forme des marques demandées eu égard au faible degré de caractère distinctif requis.
 —
 Pour évaluer l'intérêt général dans le cadre de l'article 7, paragraphe 1, sous b), du règlement 40/94, le Tribunal se fonde uniquement sur l'intérêt général des concurrents éventuels, sans tenir compte de la réalité des faits, à savoir que la requérante au pourvoi utilise depuis des dizaines d'années des sachets tenant debout, sans être imitée. L'intérêt général des consommateurs est totalement ignoré.
 (1) Non encore publié au Recueil.


text:
 8.9.2015
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 234/3
 NOLĪGUMS
 vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Dienvidu zilo tunzivju saglabāšanas komisiju (CCSBT) par Savienības dalību Konvencijas par dienvidu tunzivju saglabāšanu paplašinātajā komisijā
 Cienītā kundze! Godātais kungs!
 Man ir tas gods atsaukties uz Rezolūciju par paplašinātās komisijas un paplašinātās zinātniskās komitejas izveidi (turpmāk “rezolūcija”), kas grozīta CCSBT 20. sanāksmē 2013. gada oktobrī.
 Rezolūcijas 6. punktā ir noteikts, ka jebkura reģionālā ekonomiskās integrācijas organizācija, subjekts vai zvejniecības subjekts, kura karoga kuģi iepriekšējo trīs kalendāro gadu laikā ir nozvejojuši dienvidu tunzivis, var komisijas izpildsekretāram izteikt vēlēšanos kļūt par paplašinātās komisijas un paplašinātās zinātniskās komitejas locekli. Šajā nolūkā CCSBT izpildsekretārs komisijas vārdā veiks attiecīgu vēstuļu apmaiņu ar šīs reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas, subjekta vai zvejniecības subjekta pārstāvi.
 Kas attiecas uz rezolūcijas 8. punktu, ES kvota laikposmam no 2015. gada līdz 2017. gadam – 10 tonnas – nemainās.
 Lūdzu Jūs apstiprināt šīs vēstules saņemšanu un to, ka šī vēstule un Jūsu atbilde uzskatāma par CCSBT un Eiropas Savienības nolīgumu, ar ko Savienība kļūst par CCSBT paplašinātās komisijas un paplašinātās zinātniskās komitejas locekli saskaņā ar iepriekš minētās rezolūcijas noteikumiem.
 ES vēlas paust stingru apņemšanos arī turpmāk ievērot CCSBT konvencijas noteikumus un ievērot paplašinātās komisijas lēmumus.
 Šo nolīgumu no nākamās dienas pēc Jūsu atbildes saņemšanas piemēro provizoriski, kamēr Savienība nebūs paziņojusi par tā noslēgšanai paredzēto procedūru pabeigšanu.
 Cienījamā kundze/godātais kungs, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.
 Eiropas Savienības vārdā –
 Cienītā kundze! Godātais kungs!
 Man ir tas gods apliecināt, ka esmu saņēmis šādu Jūsu vēstuli ar šīsdienas datumu:
 “Man ir tas gods atsaukties uz Rezolūciju par paplašinātās komisijas un paplašinātās zinātniskās komitejas izveidi (turpmāk “rezolūcija”), kas grozīta CCSBT 20. sanāksmē 2013. gada oktobrī.
 Rezolūcijas 6. punktā ir noteikts, ka jebkura reģionālā ekonomiskās integrācijas organizācija, subjekts vai zvejniecības subjekts, kura karoga kuģi iepriekšējo trīs kalendāro gadu laikā ir nozvejojuši dienvidu tunzivis, var komisijas izpildsekretāram izteikt vēlēšanos kļūt par paplašinātās komisijas un paplašinātās zinātniskās komitejas locekli. Šajā nolūkā CCSBT izpildsekretārs komisijas vārdā veiks attiecīgu vēstuļu apmaiņu ar šīs reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas, subjekta vai zvejniecības subjekta pārstāvi.
 Kas attiecas uz rezolūcijas 8. punktu, ES kvota laikposmam no 2015. gada līdz 2017. gadam – 10 tonnas – nemainās.
 Lūdzu Jūs apstiprināt šīs vēstules saņemšanu un to, ka šī vēstule un Jūsu atbilde uzskatāma par CCSBT un Eiropas Savienības nolīgumu, ar ko Savienība kļūst par CCSBT paplašinātās komisijas un paplašinātās zinātniskās komitejas locekli saskaņā ar iepriekš minētās rezolūcijas noteikumiem.
 ES vēlas paust stingru apņemšanos arī turpmāk ievērot CCSBT konvencijas noteikumus un ievērot paplašinātās komisijas lēmumus.
 Šo nolīgumu provizoriski piemēro no nākamās dienas pēc Jūsu atbildes saņemšanas, kamēr Savienība nebūs paziņojusi par tā noslēgšanai paredzēto procedūru pabeigšanu.”
 Man ir tas gods apstiprināt, ka Jūsu vēstule un šī atbilde ir uzskatāma par CCSBT un Eiropas Savienības nolīgumu, ar ko Savienība kļūst par CCSBT paplašinātās komisijas un paplašinātās zinātniskās komitejas locekli.
 Cienījamā kundze/godātais kungs, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.
 CCSBT vārdā –


type: wikipedia

text:
DreamWorks Pictures (tunnetaan myös nimillä DreamWorks SKG, DreamWorks Studios tai yksinkertaisesti DreamWorks) on yhdysvaltalainen elokuvastudio, joka kehittää, tuottaa ja levittää elokuvia, musiikkia ja televisio-ohjelmia. Yhtiön perustivat Steven Spielberg, Jeffrey Katzenberg ja David Geffen lokakuussa 1994.
 Vuoden 2016 lokakuusta lähtien DreamWorksin elokuvia on markkinoinut ja levittänyt Universal Pictures, jonka tytäryhtiö DreamWorks Animation on ollut elokuusta 2016 asti.
 Historia
 Yhtiön perustivat Steven Spielberg (elokuvaohjaaja), Jeffrey Katzenberg (aikaisempi Disneyn animaatio-osaston johtaja) ja David Geffen (Geffen Recordsin perustaja) lokakuussa 1994. Heidän nimistä syntyi kirjainyhdistelmä SKG yrityksen nimen perään (DreamWorks SKG).
 Vuonna 1995 perustettiin videopeleihin keskittynyt tytäryhtiö DreamWorks Interactive. Electronic Arts osti DreamWorks Interactiven vuonna 2000. Yhdistymisessä syntynyt osasto on nimeltään Danger Close Games.
 Musiikkiin keskittynyt tytäryhtiö DreamWorks Records perustettiin vuonna 1996. Alle odotusten toiminut levy-yhtö myytiin vuonna 2003 Universal Music Groupille, jolloin sen nimeksi vaihtui DreamWorks Nashville. Lopulta Universal Music Group lopetti sen toiminnan kokonaan vuonna 2005.
 Joulukuussa 2005 DreamWorks myytiin Paramount Picturesin omistavalle Viacomille 1,6 miljardilla dollarilla.
 DreamWorks halusi lopettaa yhteistyön Paramountin kanssa solmimalla 1,5 miljardin dollarin arvoisen jakelusopimuksen intialaisen Reliance Anil Dhirubhai Ambani Groupin kanssa vuonna 2008. Seuraavana vuonna DreamWorks solmi jakelusopimuksen The Walt Disney Studiosin kautta, minkä seurauksena studion elokuvat julkaistiin Touchstone Picturesin kautta; tämä kesti vuoteen 2016 asti.
 Vuodesta 2016 lähtien Amblin Partners on toiminut jakelusopimuksen isäntänä, ja sen myötä DreamWorksin elokuvat julkaistaan Universal Picturesin kautta.
 DreamWorks käyttää elokuvien teossa MoonRay-renderöintiohjelmistoa, joka on käytössä elokuvissa kuten Hurja jengi ja Puss in Boots: The Last Wish. Elokuussa 2022 yhtiö kertoi julkaisevansa MoonRayn avoimena lähdekoodina. MoonRay käyttää Monte Carlo -menetelmää säteenseurantaan. MoonRay käyttää DreamWorksin hajautettuun laskentaan tarkoitettua ohjelmistokehystä nimeltä Arras, joka myös sisältyy avoimena lähdekoodina julkaistavaan koodiin.
 DreamWorksin tuotanto
 Elokuvat ja tv-sarjat
 DreamWorks Television oli televisiosarjoihin keskittynyt osasto, joka toimi vuosien 1996–2013 välillä. Vuonna 2013 se yhdistettiin osaksi Amblin Partnersin osastoa nimeltä Amblin Television.
 Musiikki
 Vuosina 1996–2004 toiminut DreamWorks Records oli DreamWorksin alainen levy-yhtiö. Heidän listoilla olivat aikanaan mm. Propellerheads, Smash Mouth, Elliott Smith, Rufus Wainwright ja AFI.
 Videopelit
 Videopeleihin keskitynyt DreamWorks Interactive (DWI) aloitti toimintansa vuonna 1995. Yksi suurimmista onnistumisista oli vuonna 1999 julkaistu PlayStation-peli Medal of Honor. Heti seuraavana vuonna EA osti DWI:n.
 Animaatiot
 Vuonna 1994 syntyi animaatioelokuviin keskittynyt DreamWorks Animation. Yhtiö oli DreamWorks Picturesin omistuksessa vuoteen 2004 saakka, jolloin siitä tuli erillinen osakeyhtiö.
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 DreamWorks Studiosin virallinen sivusto
 Yhdysvaltalaiset elokuvayhtiöt
 Seulonnan keskeiset artikkelit