text:
7.11.98 FR Journal officiel des CommunauteÂs europeÂennes C 340/1
 I
 (Communications)
 COUR DE JUSTICE
 COUR DE JUSTICE
 ARREÃT DE LA COUR de reÂfeÂrence, les zones de production ainsi que les quanti-
 (cinquieÁme chambre) teÂs maximales garanties, et modifiant le reÁglement (CEE)
 no 1331/90.
 du 17 septembre 1998
 dans l'affaire C-372/96 (demande de deÂcision preÂjudicielle (1) JO C 40 du 8.2.1997.
 de la Pretura circondariale di Caserta): Antonio Pontillo
 contre Donatab Srl (1)
 [Organisation commune des marcheÂs Ð Tabac brut Ð
 ReÂgime des prix et des primes Ð ValiditeÂ du reÁglement
 (CEE) no 1738/91 du Conseil]
 ARREÃT DE LA COUR
 (98/C 340/01)
 du 22 septembre 1998
 (Langue de proceÂdure: l'italien) dans l'affaire C-61/97 (demande de deÂcision preÂjudicielle
 du Retten i lborg): Foreningen af danske Videogramdis-
 tributùrer, agissant pour Egmont Film A/S et autres contre
 (Traduction provisoire; la traduction deÂfinitive sera publieÂe Laserdisken (1)
 au «Recueil de la jurisprudence de la Cour»)
 (Droit d'auteur et droits voisins Ð Location de videÂo-
 Dans l'affaire C-372/96, ayant pour objet une demande
 disques)
 adresseÂe aÁ la Cour, en application de l'article 177 du (98/C 340/02)
 traiteÂ, par la Pretura circondariale di Caserta (Italie) et
 tendant aÁ obtenir, dans le litige pendant devant cette juri- (Langue de proceÂdure: le danois)
 diction entre Antonio Pontillo et Donatab Srl, une deÂcision
 aÁ titre preÂjudiciel sur la validiteÂ du reÁglement (CEE)
 no 1738/91 du Conseil du 13 juin 1991 fixant, pour la (Traduction provisoire; la traduction deÂfinitive sera publieÂe
 reÂcolte 1991, les prix d'objectif, les prix d'intervention et au «Recueil de la jurisprudence de la Cour»)
 les primes accordeÂes aux acheteurs de tabac en feuilles, les
 prix d'intervention deÂriveÂs du tabac emballeÂ, les qualiteÂs Dans l'affaire C-61/97, ayant pour objet une demande
 de reÂfeÂrence, les zones de production ainsi que les quanti- adresseÂe aÁ la Cour, en application de l'article 177 du
 teÂs maximales garanties, et modifiant le reÁglement (CEE) traiteÂ, par Retten i lborg (Danemark) et tendant aÁ obte-
 no 1331/90 (JO L 163 du 26.6.1991, p. 13), la Cour (cin- nir, dans le litige pendant devant cette juridiction entre
 quieÁme chambre), composeÂe de MM. C. Gulmann, preÂsi- Foreningen af danske Videogramdistributùrer, agissant
 dent de chambre, M. Wathelet, J. C. Moitinho de Almeida pour Egmont Film A/S, Buena Vista Home Entertainment
 (rapporteur), D. A. O. Edward et J.-P. Puissochet, juges; A/S, Scanbox Danmark A/S, Metronome Video A/S, Poly-
 avocat geÂneÂral: M. J. Mischo; greffier: M. H. von Hol- gram Records A/S, Nordisk Film Video A/S, Irish Video A/
 stein, greffier adjoint, a rendu le 17 septembre 1998 un S, Warner Home Video Inc., et Laserdisken, en preÂsence
 arreÃt dont le dispositif est le suivant. de: Sammenslutningen af Danske Filminstruktùrer,
 Michael Viuf Christiansen, Pioneer Electronics Denmark
 L'examen des questions poseÂes n'a reÂveÂleÂ aucun eÂleÂment A/S, Videoforhandler Ove Jensen, une deÂcision aÁ titre preÂ-
 de nature aÁ affecter la validiteÂ du reÁglement (CEE) judiciel sur l'interpreÂtation des articles 30, 36, 85 et 86 du
 no 1738/91 du Conseil du 13 juin 1991 fixant, pour la traiteÂ, ainsi que de la directive 92/100/CEE du Conseil du
 reÂcolte 1991, les prix d'objectif, les prix d'intervention et 19 novembre 1992 relative au droit de location et de preÃt
 les primes accordeÂes aux acheteurs de tabac en feuilles, les et aÁ certains droits voisins du droit d'auteur dans le
 prix d'intervention deÂriveÂs du tabac emballeÂ, les qualiteÂs domaine de la proprieÂteÂ intellectuelle (JO L 346 du


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 23.10.2004
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 262/53
 A France Télécom S.A. által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. augusztus 11-én benyújtott kereset
 (T-340/04. sz. ügy)
 (2004/C 262/98)
 Az eljárás nyelve: francia
 A France Télécom S.A., székhely: Párizs, képviseli: Christophe Clarenc és Javier Ruiz Calzado ügyvédek, 2004. augusztus 11-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
 A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
 —
 semmisítse meg a Bizottság 2004. május 18-i C(2004)1929.határozatát, amely arra utasította a France Télécom S.A.-t és minden általa közvetlenül vagy közvetve irányított vállalkozást, hogy vessék magukat alá egy, az 1/2003 rendelet 20. cikk (4) bekezdése szerinti helyszíni vizsgálatnak (COM/C-38.916. sz. ügy);
 —
 kötelezze a Bizottságot arra, hogy viselje a jelen megsemmisítési keresettel kapcsolatban a France Télécom S.A.-t terhelő minden költséget.
 Jogalapok és fontosabb érvek:
 A megtámadott határozattal kapcsolatos helyszíni vizsgálat tárgya: „méltánytalan árak alkalmazása a lakossági ügyfelek részére nyújtott szélessávú internet-hozzáférés szolgáltatásának piacán, amely ellentétes az EKSz. 82. cikkével, és amelynek célja a versenytársak korlátozása és kiszorítása” (a megtámadott határozat első cikke), és a felperes, leányvállalata, a Wanadoo-t, és az általuk közvetve vagy közvetlenül ellenőrzött vállalkozások ellen irányul (3. cikk). A Bizottság úgy vélte, hogy a vélelmezett magatartás kivizsgálása a Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló 1/2003/EK tanácsi rendelet (1) 20. cikk (4) bekezdése szerinti helyszíni vizsgálatot igényel. A jelen ügyben ezt a vizsgálatot elrendelő határozatot támadták meg.
 Kérelme indoklásánál a felperes mindenekelőtt az indoklási kötelezettség elmulasztására hivatkozik. E tekintetben arra hívja fel a figyelmet, hogy nem érti, hogy személy szerint miért címzettje a magtámadott döntésnek és alanya a helyszíni vizsgálatnak. Hangsúlyozza, hogy a 2003. július 16-i„Wanadoo” határozatának indoklásával összhangban – amelyben a Bizottság elismerte a Wanadoo autonómiáját a felperestől a lakossági ügyfelek részére nyújtott szélessávú internet-hozzáférés szolgáltatásának francia piacán alkalmazott árazási politikáját illetően – a határozatban a Bizottság a Wanadoo-nak és nem a France Télécom-nak tudja be a méltánytalan árak vélelmezett alkalmazását, valamint a versenytársak kiszorításának vélelmezett gyakorlatát. A Bizottság elmulasztotta továbbá azt megindokolni, hogy miért tartotta szükségesnek helyszíni vizsgálat lefolytatását a Wanadoo által kínált árak vonatkozásában, annak ellenére, hogy ezek az árak a 2003. július 16-i határozata értelmében az ellenőrzése alatt állnak, és egyébként ezeket az árakat ellenőrizte és hagyta jóvá a Conseil français de la concurrence (francia versenytanács).
 Másodsorban a felperes sérelmezi, hogy a megtámadott határozat nincs tekintettel a jóhiszemű együttműködés elvére, amely pedig kötelezi a Bizottságot a nemzeti intézményekkel való kapcsolataiban, ahogyan azt az EK-Szerződés 10. cikke lefektette és az 1/2003/EK rendelet kifejtette, először is, mert a Bizottság elmulasztotta értesíteni a nemzeti bíróságot a fenti körülményekről, másodszor mert nem konzultált a rendelet 11. cikk (6) bekezdésében meghatározott feltételek szerint a Conseil français de la concurrence-szal, amelyhez 2004 januárjában keresetet nyújtottak be.
 Végül és harmadsorban pedig a felperes az arányosság elvének megsértésével érvel, mind a helyszíni vizsgálat látszólagos céljának, mind a körülményeinek tekintetében, továbbá annak fényében, hogy semmi nem utalt arra, hogy bizonyítékok elrejtésétől vagy megsemmisítésétől lehetett volna tartani.
 (1) HL L 1., 2003.1.4., 1. o.


type: wikipedia

text:
Nolla ilmaisee lukumäärää ”ei yhtään”. Nollaa alettiin käyttää suhteellisen myöhään ja tapa on peräisin intialaisilta. Nollaa ei ole perinteisesti pidetty luonnollisena lukuna ja vasta 1800-luvun lukuteoreetikot alkoivat keskustella sen asemasta. Kyseessä on heidänkin mukaansa lähinnä määrittelykysymys.
 Vaikka nolla ilmaisee määrän ”ei mitään”, on sen mukaanotto paikkamerkinnässä vaikuttanut merkittävästi laskutoimitusten sujuvuuteen. Monet laskutoimituksien algoritmit vaativat nolla-merkin käyttöä lukuesityksessä toimiakseen ilman poikkeussääntöjä. Laskuja on voitu tehdä kirjoittamalla paperille välitulokset muistiin ja viemällä laskut loppuun ilman apuvälineitä. Laskemisesta on näin tullut suurten ihmisjoukkojen opittavissa oleva taito.
 Nolla desimaalijärjestelmässä
 Luvun desimaaliesityksen paikkamerkinnässä nolla ilmaisee puuttuvaa kymmenpotenssikerrointa. Esimerkiksi luvussa 4206 nollalla on merkitty kymmenien lukumäärää. Luku muodostetaan siten, että lasketaan yhteen 4 tuhatta, 2 sataa ja 6. Kymmeniä ei luvun muodostamiseen tarvita, joten niiden lukumäärää merkitään nollalla.
 Monissa muinaisissa paikkamerkintää käyttävissä lukujärjestelmissä ei nollaa aina käytetty. Muun muassa babylonialaiset luvut kirjoitettiin jättämällä tyhjä paikka puuttuvalle kertoimelle.
 Nollan aritmetiikka
 Luonnollisen luvun määritelmässä ei oteta nollaa aina mukaan, mutta joskus näin tehdään. Nolla on suurin ei-positiivinen luku ja pienin ei-negatiivinen luku. Nolla itse ei ole positiivinen eikä negatiivinen.
 Nolla on parillinen luku. Nolla on myös ainoa luku, joka on sekä reaaliluku että imaginaariluku, koska .
 Yhteenlaskussa toinen operandi voi olla nolla. Nolla ei vaikuta summaan, joka saa toisen operandin arvon. Nollaa kutsutaankin yhteenlaskussa neutraalialkioksi.
 Vähennyslaskussa nolla liittyy vastaluvun käsitteeseen.
 Kun kertolaskussa toinen operandi on nolla, saadaan tuloksi nolla.
 Jakolaskussa nolla voi olla vain osoittajana.
 Jos nolla asetetaan nimittäjäksi, on tulos määrittelemätön. Potenssimerkinnässä sallitaan kaksi nollan käyttötapaa.
 Jos molemmat ovat nollia, on tulos määrittelemätön. Nollan kertoma eli
 määritelmän mukaan.
 Nollalla jakaminen
 Pääartikkeli: Nollalla jakaminen
 Nollalla ei voi jakaa, koska on mahdotonta määritellä reaalilukujen jakolaskua siten, että nollalla jakaminen olisi mahdollista ja että tutut jakolaskun laskusäännöt olisivat yhä voimassa. Asiaa havainnollistetaan joskus esittämällä nollalla jakamisen absurdeja seurauksia. Esimerkkinä "osoitetaan" seuraavassa, että .
 Olkoot ja sama luku, siis . Siirtämällä molemmat termit yhtälön samalle puolelle saadaan . Jaetaan yhtälö nyt puolittain luvulla . Vasemmalle puolelle jää luku 1, sillä luku jaettuna itsellään on 1. Oikealle puolelle jää 0, sillä nolla jaettuna millä tahansa nollasta eroavalla luvulla on 0. Järjenvastaisen tuloksen syynä on luvulla jakaminen. Koska jakava luku on kuitenkin nolla, saadaan virheellisesti "todistettua", että 1 olisi yhtä kuin 0.
 Historia
 Varhaisimmissa lukujärjestelmissä ei ollut nollan merkkiä. Luvut ilmaistiin sanallisesti, ja ne vastasivat kysymyksiin, kuten "kuinka monta halkoa olemme kasanneet". Nollaa vastaava ilmaisu olisi "ei yhtään".
 Nollamerkin erityinen arvo paljastuu siitä, että ilman nollaa tarkoittavaa merkkiä laskemisessa ei voitu soveltaa paikkamerkintää, missä numerosymbolin lisäksi numeron sijainti suhteessa muihin osoitti sen arvoa. Esimerkiksi kantalukuun 10 perustuvassa järjestelmässä paikkamerkintä "1234" tarkoittaa lukua, joka saadaan laskemalla 1•103 + 2•102 + 3•101 + 4•100. Toisin kuin paikkamerkintään perustuvilla symboleilla, roomalaisten käyttämillä lukujen kirjainsymboleilla voitiin tehdä vain päässälaskuja, jossa luvut ensin sanallistettiin. Vielä paikkamerkinnän käyttöönoton jälkeenkin jäi tavaksi esittää matemaattiset ratkaisut sanallisesti eikä numeraalisilla laskutoimituksilla. Näin teki vielä al-Khwarizmi (n. 800–840), joka oli ensimmäinen islaminuskoinen paikkamerkkijärjestelmää esitellyt matemaatikko. Syynä saattoi olla se, että paperin sijaan käytettiin vielä pitkään pieniä vahatauluja, joihin merkittiin vain sormilla tai ulkomuistista tehtyjen laskutoimitusten lopputulos.
 Carl Boyer kirjoittaa matematiikan historiassaan, että babylonialaiset keksivät lukujen paikkamerkinnän jo noin 4 000 vuotta sitten. Luku 2 ilmaistiin kahdella nuolisymbolilla ↑↑. Luku ↑↑ ↑↑ ↑↑ sisälsi kaksi tyhjää väliä, jotka erottivat lukujen paikkoja. Koska kantalukuna oli 60, oikealla oleva ryhmä tarkoitti kahta ykköstä, keskimmäinen ryhmä kantaluvun kaksinkertaista arvoa ja vasen ryhmä kantaluvun neliötä, mistä saadaan 2(60) + 2(60) + 2, mikä 10-lukujärjestelmässä vastaa lukua 7322. Babylonialaisilla ei ollut selkeää tapaa merkitä tyhjää paikkaa eikä merkkiä nollalle. Aleksanteri Suuren valloitusretken aikoihin 300 eaa. keksittiin käyttää tyhjän merkkinä kahta vinokiilaa, mutta sillä merkittiin vain lukujen keskellä olevat nollat. Babylonialaisten paikkamerkintä ei siten ollut täydellistä.
 Aristoteles tunsi nollan tai tyhjän käsitteen mutta ei pitänyt sitä tarpeellisena. Hänen mukaansa nolla ja ääretön olivat käsitteitä, jotka liittyivät lukuihin mutta eivät olleet lukuja. Aristoteleen mukaan ei voi olla nolla jotakin; nolla jostakin tarkoittaa, että ei ole mitään jostakin. Tällöin ei ole mitään. Aristoteles perusteli nollan hyödyttömyyttä myös sillä, että nollaan ei ikinä päädytä jakamalla. Tavaroita voi jakaa siten, että joku saa 1:n tai jopa murto-osia 1:stä, mutta ei nollaa.
 Ptolemaios Aleksandrialaisen jännetaulukoissa 130 jaa. osana kuusikymmenlukujärjestelmää esiintyy myös nollan symboli. Muita lukuja merkittiin joonialaisilla kirjaimilla normaaliin tapaan. Ptolemaioksen nolla oli vaihtelevasti koristettu pieni ympyrä, jonka päälle oli vedetty pitkä viiva. Varhaisin kiistaton nollan merkintä on kuitenkin vuodelta 862 olevassa intialaisessa kaiverruksessa. Pidetään mahdollisena, että nolla syntyi kreikkalaisessa maailmassa, ehkä Aleksandriassa, ja siirtyi sieltä Intiaan.
 Nykyisen Pakistanin alueelta Bakhshalin kylästä on löytynyt nollia sisältävä käsikirjoitus. Käsikirjoituksen vanhimmat osat ovat ajalta 224–383 jaa. Käsikirjoitus koostuu 70 tuohenpalasesta, joissa on sanskriitinkielistä tekstiä ja matemaattisia kaavoja.
 Nolla näyttää syntyneen riippumattomasti Jukatanin niemimaalla mayojen kulttuurissa ennen Kolumbusta. Kun kantalukuna käytettiin lukua viisi, luku 17 voitiin ilmaista kahdella pisteellä ja niiden alla olevilla kolmella viivalla. Tyhjää paikkaa merkittiin erilaisilla symboleilla.
 Varhaisin viittaus intialaisiin numeroihin on syyrialaisen piispan Severus Seboktin huomautus vuonna 662, että intialaiset käyttivät yhdeksää numeromerkkiä. Kun nolla saatiin mukaan, sen merkiksi omaksuttiin hanhen munaa esittävä soikio. Intialaiset numerot sisälsivät kolmen periaatteen yhdistelmän: 1) kantalukuna oli kymmenen, 2) käytössä oli paikkamerkinnät ja 3) kutakin kymmentä lukua vastasi oma merkkinsä. Intiassa ja osassa Arabian niemimaata käytetään nollan symbolina keskitettyä pistettä ympyrän tai soikion sijaan.
 Brahmagupta kirjoitti Keski-Intiassa vuoden 628 jaa. tienoilla kirjan Brahmasphuta Siddhāntan. Siinä hän luettelee joitakin nollaan ja negatiivisiin lukuihin liittyviä ominaisuuksia seuraavasti: "Nollan ja negatiivisen luvun summa on negatiivinen. Nollan ja positiivisen luvun summa on positiivinen. Kahden nollan summa on nolla. Positiivisen ja negatiivisen luvun summa on lukujen erotus tai nolla, jos ne ovat yhtä suuret. Positiivisen tai negatiivisen luvun jakolaskun tulos, kun nolla on jakajana, on murtoluku, jossa nolla on jakaja. Nolla jaettuna positiivisella tai negatiivisella luvulla on nolla tai murtoluku, jossa osoittajana on nolla ja nimittäjänä on mainittu luku. Nolla jaettuna nollalla on nolla." Viimeinen lause, jossa nolla jaetaan nollalla, ei vastaa nykykäsitystä laskun tuloksesta.
 Nollan tulo Eurooppaan
 Nollan tulosta Eurooppaan tiedetään yhtä vähän kuin numeromerkkien alkuperästä. Ensimmäinen indoarabialaista lukujärjestelmää Euroopassa käsitellyt kirjoittaja oli luultavasti Gerbert d'Aurillac (940–1003). Hän opiskeli Espanjassa, missä hän tutustui luonnontieteisiin ja arabien matematiikkaan, mutta ei välttämättä nollaan. Myöhemmin hän toimi muun muassa Otto III:n hovissa ennen valintaansa Paavi Sylvester II:ksi vuonna 999. Intialais-arabialainen järjestelmä tuotiin Eurooppaan varmuudella 1200-luvulla useiden oppineiden toimesta. Yksi heistä oli Leonardo Pisalainen eli Fibonacci, joka kirjoitti vuonna 1202 kirjassaan Liber abaci arabialaisista numeroista ja paikkamerkinnästä. Hän mainitsee nollan arabialaisen nimen "zephirum", joista saatiin eurooppalaisiin kieliin nimet "cipher" ja "zero".
 Eurooppalaisia nollaa mainitsevia tekstejä on vain muutamia ennen sen yleistä käyttöä laskemisessa. Vuodelta 1247 olevasta teoksesta löytyy sauvanumeroilla kirjoitettuna luku 1 405 536 siten, että nollana käytettiin soikeaa ympyrää. 1300-luvun Bysantissa käytettiin jo kymmenjärjestelmää ja sen numeroina yhdeksää ensimmäistä kreikkalaista kirjainta. Nollan virkaa hoiti ylösalaisin kirjoitettu h-merkki. Nicolas Chuquet esitteli vuonna 1484 julkaistussa Triparty'ssa arabialaiset numerot ja nollan sanoen sen olevan "ei mitään" tai "se ei tarkoita arvoa" tai "numero, jolla ei ole arvoa".
 Elias Lönnrot ehdotti vuonna 1839 suomen kielen nolla-sanaksi tyhjykkää.
 Muuta
 Radioamatöörien kutsumerkeissä 0 on piirinumero Ahvenanmaan maakunnan (ent. Ahvenanmaan lääni) alueella.
 Lähteet
 Viitteet
 Kirjallisuutta
 Aiheesta muualla
 Radiohiiliajoitus pidensi nollan ikää puolella vuosituhannella Yle, 2017
 Luonnolliset luvut
 Seulonnan keskeiset artikkelit


type: contracts

text:
 16.9.2010
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 244/20
 ETA:n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 68/2010,
 annettu 11 päivänä kesäkuuta 2010,
 ETA-sopimuksen liitteen II (Tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) ja liitteen XIII (Liikenne) muuttamisesta
 ETA:n SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä ’sopimus,’ ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Sopimuksen liite II muutettiin 3 päivänä heinäkuuta 2009 tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 80/2009 (1).
 (2)
 Sopimuksen liite XIII muutettiin 30 päivänä huhtikuuta 2010 annetulla ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 51/2010 (2).
 (3)
 Laivavarusteista annetun neuvoston direktiivin 96/98/EY muuttamisesta 6 päivänä huhtikuuta 2009 annettu komission direktiivi 2009/26/EY (3) olisi otettava osaksi sopimusta.
 (4)
 Laivavarusteista annetun direktiivin 96/98/EY muuttamisesta 10 päivänä heinäkuuta 2001 annettu komission direktiivi 2001/53/EY (4) ja meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä koskevien direktiivien muuttamisesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/84/EY (5) on otettu osaksi sopimuksen liitettä XIII, mutta ne olisi otettava myös osaksi sopimuksen liitettä II,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Lisätään sopimuksen liitteessä II olevan XXXII luvun 1 kohtaan (neuvoston direktiivi 96/98/EY) luetelmakohdat seuraavasti:
 ”—
 32001 L 0053: komission direktiivi 2001/53/EY, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2001 (EYVL L 204, 28.7.2001, s. 1),
 —
 32002 L 0084: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/84/EY, annettu 5 päivänä marraskuuta 2002 (EYVL L 324, 29.11.2002, s. 53),
 —
 32009 L 0026: komission direktiivi 2009/26/EY, annettu 6 päivänä huhtikuuta 2009 (EUVL L 113, 6.5.2009, s. 1)”.
 2 artikla
 Lisätään sopimuksen liitteessä XIII olevaan 56d kohtaan (neuvoston direktiivi 96/98/EY) luetelmakohta seuraavasti:
 ”—
 32009 L 0026: komission direktiivi 2009/26/EY, annettu 6 päivänä huhtikuuta 2009 (EUVL L 113, 6.5.2009, p. 1)”.
 3 artikla
 Direktiivin 2009/26/EY islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
 4 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 12 päivänä kesäkuuta 2010, jos kaikki sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle (6).
 5 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 11 päivänä kesäkuuta 2010.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 Alan SEATTER
 (1) EUVL L 277, 22.10.2009, s. 31.
 (2) EUVL L 181, 15.7.2010, s. 19.
 (3) EUVL L 113, 6.5.2009, s. 1.
 (4) EYVL L 204, 28.7.2001, s. 1.
 (5) EYVL L 324, 29.11.2002, s. 53.
 (6) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.