type: wikipedia

text:
Mäuerach (veraltet auch Mäurach oder Meurach) ist ein Wohngebiet in der Nähe der Stadt Pforzheim in Baden-Württemberg. Es gehört verwaltungstechnisch zu Eutingen an der Enz, das 1975 als Stadtteil nach Pforzheim eingemeindet wurde.
 Lage
 Der Ort ist östlich der Stadt Pforzheim auf einem gerodeten Plateau oberhalb der Enz (352 m ü. NN) gelegen und wird U-förmig vom sogenannten Fleck- und Kanzlerwald (Mischwald) umschlossen. Mäuerach liegt in der Nähe zum ehemaligen Landesgartenschaugelände in den Enzauen und hat direkten Zugang zu den Wanderwegen des Schwarzwaldes.
 Geschichte
 Der Ortsteil wurde bis zum Ende des Zweiten Weltkriegs vor allem durch parzellierte Kleingärten genutzt. Diese waren im Ersten Weltkrieg vom Dorf Eutingen an Pforzheimer Bürger verkauft worden, die dort Gärten anlegten. Bis heute wird Mäuerach wegen seiner einst berühmten Kirschblüte auch „Kerschemeirich“ (Kirschen-Mäuerach) genannt. Erste ständige Bewohner waren ausgebombte Pforzheimer, die ihre Gartenhäuser als Obdach nutzten und im Laufe der Zeit immer weiter an- und ausbauten. 1949 wurde Mäuerach ans öffentliche Wassernetz angeschlossen, erst 1961 ans Abwassernetz. Ab 1982 wurden Gasleitungen verlegt. Ab Mitte der 1960er Jahre verstärkte sich die Bautätigkeit. Vor allem Einfamilien- sowie Reihen- und kleinere Mehrfamilienhäuser wurden gebaut. In den 1970er Jahren wurde die alte Holzkirche durch ein modernes Evangelisches Gemeindezentrum mit Kindergarten ersetzt. Die Einweihung der Friedenskirche erfolgte am 17. November 1973, die Glocke wurde von der provisorischen Holzkirche übernommen.
 Verkehr
 Es verkehren Busse im 30-Minuten-Takt ins Zentrum von Pforzheim. Es existiert ein Rufbus zum Ortsteil Eutingen.
 Sonstiges
 1963 wurde ein Erinnerungsstein an den Großangriff auf Pforzheim am 23. Februar 1945 aufgestellt, der mittlerweile in die öffentliche Grünanlage verlegt wurde.
 Bei Ausgrabungen im benachbarten Kanzlerwald (zehn Minuten Fußweg) wurden die sogenannten „Römischen Ruinen“ eines ehemaligen Gutshofes, einer „Villa Rustica“, aus dem 2. Jahrhundert freigelegt.
 Einzelnachweise
 Ort im Stadtkreis Pforzheim
 Ort an der Enz


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 10.11.2012
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 343/12
 Vispārējās tiesas 2012. gada 26. septembra spriedums — Itālija/Komisija
 (Lieta T-84/09) (1)
 (ELVGF - “Garantiju” nodaļa - Izdevumi, kas ir izslēgti no finansējuma - Informācijas un veicināšanas pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības produktiem - Olīveļļas un galda olīvu ražošana - Novēloti maksājumi)
 2012/C 343/15
 Tiesvedības valoda — itāļu
 Lietas dalībnieki
 Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji — L. Ventrella un G. Palmieri, avvocati dello Stato)
 Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Jimeno Fernández un P. Rossi)
 Priekšmets
 Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 8. decembra Lēmumu 2008/960/EK, ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu un uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) (OV L 340, 99. lpp.), tiktāl, ciktāl ar šo lēmumu ir izslēgti atsevišķi Itālijas Republikas veiktie izdevumi
 Rezolutīvā daļa:
 1)
 prasību noraidīt;
 2)
 Itālijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
 (1) OV C 90, 18.04.2009.


text:
 20.12.2008
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 327/11
 Αναίρεση που άσκησε στις 22 Σεπτεμβρίου 2008 η Lafarge SA κατά της αποφάσεως που εξέδωσε το Πρωτοδικείο (τρίτο τμήμα) στις 8 Ιουλίου 2008 στην υπόθεση T-54/03, Lafarge SA κατά Επιτροπής των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων
 (Υπόθεση C-413/08 P)
 (2008/C 327/19)
 Γλώσσα διαδικασίας: η γαλλική
 Διάδικοι
 Αναιρεσείουσα: Lafarge SA (εκπρόσωποι: A. Winckler, F. Brunet, E. Paroche, Χ. Κανελλόπουλος, δικηγόροι)
 Αντίδικοι κατ' αναίρεση: Επιτροπή των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων, Συμβούλιο της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 Αιτήματα της αναιρεσείουσας
 Η αναιρεσείουσα ζητεί από το Δικαστήριο:
 —
 Να ακυρώσει την απόφαση του Πρωτοδικείου των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων, της 8ης Ιουλίου 2008, στην υπόθεση T-54/03 και, δεχόμενη τα αιτήματα που υποβλήθηκαν πρωτοδίκως, να ακυρώσει συνεπακόλουθα, βάσει του άρθρου 229 της Συνθήκης ΕΚ, του άρθρου 61 του Οργανισμού του Δικαστηρίου και του άρθρου 17 του κανονισμού του Συμβουλίου 17/62 (1), νυν άρθρο 31 του κανονισμού του Συμβουλίου 1/2003 (2), την απόφαση της Ευρωπαϊκής Επιτροπής 2005/471/ΕΚ της 27ης Νοεμβρίου 2002 (3), στο μέτρο που επιβάλλει πρόστιμο στην προσφεύγουσα·
 —
 επικουρικώς, να ακυρώσει εν μέρει την απόφαση του Πρωτοδικείου, της 8ης Ιουλίου 2008, στην υπόθεση T-54/03 και, δεχόμενη τα αιτήματα που υποβλήθηκαν πρωτοδίκως, να μειώσει το ύψος του προστίμου που επέβαλε στην προσφεύγουσα η Επιτροπή με την απόφαση 2005/471/ΕΚ της 27ης Νοεμβρίου 2002·
 —
 να καταδικάσει την Επιτροπή στα δικαστικά έξοδα.
 Λόγοι αναιρέσεως και κύρια επιχειρήματα
 Η αναιρεσείουσα προβάλλει προς στήριξη της αναιρέσεώς της έξι λόγους.
 Με τον πρώτο λόγο αναιρέσεως, η αναιρεσείουσα προβάλλει, κυρίως, ότι το Πρωτοδικείο παραμόρφωσε τα υποβληθέντα στην κρίση του πραγματικά περιστατικά στο μέτρο που έκρινε ότι η Επιτροπή ορθώς στήριξε την ύπαρξη των παραβάσεων με βάση ένα υποτιθέμενο συνολικό πλαίσιο παραβάσεων ανταλλαγής πληροφοριών που είχε ως αποτέλεσμα τον περιορισμό του ανταγωνισμού και τη σταθεροποίηση της αγοράς γυψοσανίδων.
 Με τον δεύτερο λόγο αναιρέσεως, η αναιρεσείουσα προβάλλει παραβίαση των κανόνων περί του βάρους αποδείξεως, της αρχής του τεκμηρίου αθωότητας και της συνακόλουθης αρχής in dubio pro reo, στο μέτρο που το Πρωτοδικείο εκτίμησε ότι η Επιτροπή απέδειξε τη συμμετοχή της προσφεύγουσας σε ενιαία, σύνθετη και διαρκή παράβαση ελλείψει μάλιστα αποδεικτικών στοιχείων που να αποδεικνύουν την ύπαρξη και τη διάρκεια της παράβασης.
 Με τον τρίτο λόγο αναιρέσεως, η αναιρεσείουσα προβάλλει παράβαση, από το Πρωτοδικείο, της υποχρεώσεως αιτιολογήσεως και της αρχής της ίσης μεταχείρισης στο μέτρο που επιβεβαίωσε την άποψη της Επιτροπής κρίνοντας ως επαρκή τα αποδεικτικά στοιχεία για την απόδειξη της παράβασης της προσφεύγουσας, ενώ τα ίδια αυτά αποδεικτικά στοιχεία κρίθηκαν μη επαρκή για την απόδειξη της ίδιας παράβασης ανταγωνίστριας εταιρίας.
 Με τον τέταρτο λόγο αναιρέσεως, η αναιρεσείουσα υποστηρίζει ότι το Πρωτοδικείο παραβίασε τις αρχές της αναλογικότητας και της ίσης μεταχείρισης στον βαθμό που δεν αμφισβήτησε το βασικό ποσό του επιβληθέντος προστίμου, το οποίο καθορίστηκε από την Επιτροπή χωρίς να ληφθεί υπόψη ο κύκλος εργασιών της Lafarge και το μερίδιό της στην αγορά σε σχέση με αυτά των ανταγωνιστών της.
 Με τον πέμπτο λόγο αναιρέσεως, η αναιρεσείουσα προσάπτει στο Πρωτοδικείο ότι υπέπεσε σε διάφορα νομικά σφάλματα και παρέβη την υποχρέωση αιτιολογήσεως στο μέτρο που έκρινε ότι η Επιτροπή βασίμως προσαύξησε το επιβληθέν στην αναιρεσείουσα πρόστιμο λόγω υποτροπής ενώ δεν υπήρχε ούτε νόμιμη βάση ούτε οριστική καταδίκη που θα μπορούσαν να στηρίξουν την προσαύξηση για τον λόγο αυτό. Πράττοντας τούτο, το Πρωτοδικείο παραβίασε επίσης τη γενική αρχή ότι μόνο σε νόμο μπορεί να θεμελιωθεί ποινή καθώς και τις αρχές της ασφάλειας δικαίου και της ορθής απονομής της δικαιοσύνης.
 Με τον έκτο και τελευταίο λόγο, η αναιρεσείουσα ισχυρίζεται ότι το Πρωτοδικείο υπέπεσε σε πλάνη περί το δίκαιο κρίνοντας ότι η Επιτροπή βασίμως προσαύξησε το βασικό ποσό του προστίμου προς τον σκοπό της εξασφάλισης αποτρεπτικού αποτελέσματος, ενώ θα έπρεπε να λάβει υπόψη το τελικό ποσό του προστίμου προκειμένου να κρίνουν κατά πόσον είναι σκόπιμη η προσαύξηση ή όχι του προστίμου για τον λόγο αυτό.
 (1) Κανονισμός 17/62 του Συμβουλίου, της 7ης Φεβρουαρίου 1962, πρώτος κανονισμός εφαρμογής των άρθρων 85 και 86 της Συνθήκης (ΕΕ ειδ. έκδ. 08/001, σ. 25).
 (2) Κανονισμός (ΕΚ) 1/2003 του Συμβουλίου, της 16ης Δεκεμβρίου 2002, για την εφαρμογή των κανόνων ανταγωνισμού που προβλέπονται στα άρθρα 81 και 82 της Συνθήκης (ΕΕ 2003, L 1, σ. 1).
 (3) Απόφαση της Επιτροπής της 27ης Οκτωβρίου 2002 στην υπόθεση COMP/E-1/37.152, Γυψοσανίδες, ΕΕ 2005, L 166, σ 8).


text:
RajadhiRaja () is a 2014 Malayalam-language action thriller film, directed by Ajai Vasudev and written by the duo of Udayakrishna-Siby K. Thomas. The film stars Mammootty and Raai Laxmi, alongside with an ensemble supporting cast including Siddique, Joju George, Mukesh Khanna, Raza Murad, Sijoy Varghese, Rahul Dev, Nawab Shah and Joy Mathew.
 The film released on 5 September 2014 to mixed reviews.
 Plot
 The story begins in Chittur district of Palakkad in Kerala. The story is about Ayyappan who is a petty thief who visits his relative Shekarankutty, who is a gas station owner leading a happy family life with his wife Radha and his daughter Sreedurga. One day, Shekarankutty is arrested by the police on suspicion of him being a crime boss called Raja in Mumbai. But as the police could not confirm that he was the suspect, he is set free. That following night, Shekarankutty and his family are attacked by a group of gangsters whom Ayyappan had a fight once. The next day they shift their house. As Shekarankutty and Ayyappan go to meet the police commissioner, they are followed by the same gang that attacked them. As they are rounded up, Ayyappan tries to flee but stops when seeing Shekarankutty beating up them. It was revealed the police's suspicions were right and he was Raja.
 After the fight, Shekarankutty reveals to Ayyappan about his past as a mercenary. He reveals that he came to Mumbai to become a businessperson but instead got a job as a taxi driver where he met his boss Krishna Vamsi who offered a life in the Indian underworld to gain money and fame. He killed Radha's brother Chandru, who was one of Vamshi's men in attempt of saving Chief Secretary Mahindra Varma's daughter who gets kidnapped. Varma was his old friend who changed him and gave a new life. In the police records it was given that Raja was killed by the police and Chandru escaped from the custody. Varma tells Shekarankutty to not come to Mumbai again and he makes a report to prove that he didn't go anywhere leaving his hometown. Radha and her family were unaware that Shekarankutty killed Chandru.
 In present day Shekarankutty is threatened by Vamshi, that his family will be killed. However, he manages to save his family in the nick of time. Later, he is sent by his former boss to kill Varma who is the Chief secretary in Coimbatore in Tamil Nadu on the occasion of Varma's daughter's wedding. But as Shekarankutty is indebted to Varma for the help he had done to Shekharankutty in the past, Shekarankutty can never kill Varma. But as Shekarankutty's boss and his associates are adamant on killing Varma, they take Shekarankutty's family hostage and threaten to kill them unless Mahindra Varma is brought to them. Mahindra Varma says he too loves his family, as Shekarankutty does.
 Finally, Shekarankutty brings Mahindra Varma to Ahmed Shah, but Shekarankutty reveals that he killed Vamshi before coming to the place with the help of his friend Sikandar whose family gets killed by Vamshi and his men in a bomb blast. Shah and his men try to kill the Varma but in a fight that ensues, Shah and his men gets killed by Shekarankutty thus Varma gets saved. Later it is seen that Shekarankutty living a happy life with his family hiding his past only known to Ayyappan.
 Cast
 Mammootty as Rajashekharan Kutty (Rajashekharan alias Raja)
 Raai Laxmi as Radha
 Siddique as Mahendra Varma IAS, Chief Secretary
 Joju George as Ayyappan
 Joy Mathew as Ahmed Shah , the main antagonist
 Raza Murad as Krishna Vamshi
 Mukesh Khanna as Sikhander
 Sijoy Varghese as Gangster Chandru
 Nawab Shah as Gangster Sathya
 Rahul Dev as John Tiger
 Babu Namboothiri as Gangadhara Menon/Radha's Father
 Lena as Vidyalakshmi
 Bheeman Raghu as DYSP Paulose Pothen
 Abu Salim as Security Officer Sandeep
 Kazan Khan as Gangster Khalid
 Ravi Prakash as Police Officer Devilal Patel
 Assim Jamal as Gangster
 Taniya Stanley as Mahendra Varma's daughter
 Nelson as Kuttappan
 Shaju as Man fighting at Petrol pump
 Sethulakshmi as Paruttiyamma
 Baiju VK as CI George
 Baby Eva as Sreedurga
 Baby Karen Mejo as Mahendra Varma's little daughter
 Unni Mukundan as Mahendra varma's son in law (cameo appearance in the song "Kanninu Kannin")
 Shamna Kasim as dancer (cameo appearance in the song "Dhan Than" )
 Critical reception
 Sify said, "Rajadhi Raja is a mimicry of some tasteless masala flicks, which are seriously outdated. This one has perhaps been aimed at the hardcore fans of the superstar." IndiaGlitz gave six out of ten and said, "Rajadhiraja is an Average Thriller" and stated, "In the final analysis, 'Rajadhiraja' doesn't offer any freshness in narratives. But it can be fine for a one-time watch, if you are not in theatres with any big expectations." Paresh C Palicha of Rediff gave two stars out of five with a caption, "Rajadhi Raja fails to impress", and wrote, "Rajadhi Raja proves to be a lacklustre Onam release" Unni R Nair of Kerala9 gave two out of five and stated, "Just about good entertainment watchable if you know what to expect..." Deepa Soman of The Times of India gave 3.5 out of 5 and said, "Rajadhiraja is a winsome film with enough moments to entertain you this Onam season."
 Box office
 The film grossed close to in eight days from the Kerala box office.
 References
 External links
 2014 films
 2010s Malayalam-language films
 2010s masala films
 Indian gangster films
 Indian action drama films
 Films shot in Palakkad
 Films shot in Coimbatore
 Films shot in Mumbai
 Films scored by Berny–Ignatius
 Films scored by Karthik Raja
 2014 action drama films
 Films directed by Ajai Vasudev


type: legislation

text:
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 1.7.2019
 COM(2019) 294 final
 2019/0140(NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē attiecībā uz ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1.Priekšlikuma priekšmets
 Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē saistībā ar ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projekta paredzamo pieņemšanu.
 2.Priekšlikuma konteksts
 2.1.Ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu projekts
 Ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu (“ieteikuma projekts”) ir izstrādājusi ESAO Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa — ESAO Publiskās pārvaldības komitejas Augsta līmeņa riska foruma palīgstruktūra —, pamatojoties uz analīzi un ekspertu konsultācijām sešu gadu garumā, tādējādi nosakot galvenās problēmas, kas brīvās tirdzniecības zonās rada nelikumīgai tirdzniecībai labvēlīgu vidi.
 Ieteikuma projekta galvenais mērķis ir uzlabot pārredzamību brīvās tirdzniecības zonās, lai novērstu, ka tās izmanto noziedzīgas organizācijas. Šajā nolūkā ieteikuma projektā ESAO dalībvalstis un valstis, kas nav ESAO dalībvalstis, tiek aicinātas: i) nodrošināt brīvās tirdzniecības zonu atbilstoša līmeņa uzraudzību un kontroli un ii) mudināt brīvās tirdzniecības zonā uzņēmējdarbību veicošos uzņēmumus ievērot Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām, kas izklāstīts ieteikuma projekta papildinājumā un ir tā neatņemama sastāvdaļa.
 Ieteikuma projekta pirmajā pīlārā ir nosauktas tās jomas, kurās valstis, kas pievienojas ieteikumam, tiek aicinātas veikt turpmākus pasākumus, kuri ietver starptautisku sadarbību, lai palielinātu to jurisdikcijā izveidoto brīvās tirdzniecības zonu uzraudzību un kontroli. Šādi pasākumi ietver brīvās tirdzniecības zonu tiesisko regulējumu, kas ļauj kompetentajām iestādēm brīvās tirdzniecības zonā veikt iedarbīgas izmeklēšanas, pārbaudes vai apskates uz vietas un īstenot spēkā esošos aizliegumus un ierobežojumus. Ieteikuma projekts tiecas arī palielināt apkopoto statistikas datu par brīvās tirdzniecības zonā ievestām un no tās izvestām precēm pieejamību, pamatojoties uz to tarifa klasifikāciju.
 Ieteikuma projekta otrajā pīlārā valstīm, kas tam pievienojas, tiek ieteikts veikt pasākumus, kuri mudinātu brīvās tirdzniecības zonā uzņēmējdarbību veicošos uzņēmumus brīvprātīgi ievērot rīcības kodeksu. Šādi pasākumi var ietvert stingrāku kontroli attiecībā uz sūtījumiem, ko sūta no rīcības kodeksam neatbilstīgām brīvās tirdzniecības zonām. Atbilstību novērtēs un uzraudzīs, izmantojot mehānismu, kas jāizstrādā pēc ieteikuma projekta pieņemšanas. Praksē rīcības kodekss nozīmē, ka brīvās tirdzniecības zonas veic tajās uzņēmējdarbību veicošu uzņēmumu uzraudzību, sadarbojas ar muitu un sekmē informācijas pieejamību izmeklēšanas vajadzībām. Mērķis ir uzlabot pārskatatbildību un izveidot vienlīdzīgus konkurences apstākļus, kā rezultātā arī tiktu samazināta nelikumīga tirdzniecība.
 2.2.ESAO Padome un ESAO Publiskās pārvaldības komiteja
 ESAO Padome ir ESAO lēmējstruktūra. Tās sastāvā ir pa vienam pārstāvim no katras dalībvalsts, kā arī Eiropas Komisijas pārstāvis. Padome sanāk regulāri ESAO pastāvīgo pārstāvju līmenī, un lēmumi tiek pieņemti vienprātīgi. Sanāksmes vada ESAO ģenerālsekretārs. Divdesmit trīs Savienības dalībvalstis ir arī ESAO dalībvalstis, un attiecīgi tām ir balsstiesības ESAO Padomē. Savienība nav ESAO dalībniece un tāpēc nav tiesīga balsot par tiesību aktiem, ko pieņem ESAO Padome. ESAO Publiskās pārvaldības komiteja darbojas uz ESAO Padomes piešķirto pilnvaru pamata. Lai gan Eiropas Komisija ir tā, kas uz šā Padomes lēmuma pamata pauž Savienības nostāju ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē, Savienības dalībvalstīm, kuras ir ESAO dalībvalstis, ir jāizmanto savas balsstiesības, lai, rīkojoties kopīgi, ieņemtu nostāju Savienības vārdā.
 2.3.Paredzētais ESAO Padomes akts
 Ieteikuma projekta, kas ir juridiski nesaistošs ESAO juridiskais instruments, tekstu ESAO Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas Koordinācijas komiteja pabeidza 2019. gada 29. martā, un tas tika iesniegts ESAO Publiskās pārvaldības komitejā apspriešanai tās 2019. gada 16. aprīļa sesijā. Pēc šā Padomes lēmuma stāšanās spēkā ieteikuma projekts tiks iesniegts ESAO Publiskās pārvaldības komitejā apstiprināšanai rakstiskā procedūrā. Pēc tās apstiprinājuma saņemšanas ieteikuma projekts tiks iesniegts pieņemšanai ESAO Padomē.
 3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja
 Savienība aktīvi piedalās cīņā pret nelikumīgu tirdzniecību, t. sk. ar Savienības Muitas kodeksā ietvertajiem noteikumiem un noteikumiem par muitas darbu intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanā.
 Pēdējās desmitgadēs daudzas valstis visā pasaulē ekonomiskās attīstības veicināšanas nolūkā ir izveidojušas brīvās tirdzniecības zonas. Tomēr dažās valstīs šie notikumi ir apsteiguši tādu standartu un noteikumu pieņemšanu, kas regulē brīvās tirdzniecības zonās veikto darbību iedarbīgu uzraudzību. Tā rezultātā noziedzīgi tīkli ir atraduši veidus, kā ļaunprātīgi izmantot nepilnības dažu brīvās tirdzniecības zonu uzraudzībā, lai kontrabandas ceļā ievestu vai uz vietējiem tirgiem novirzītu nelikumīgus izstrādājumus, izveidotu viltotu un kontrabandas preču ražotnes, veiktu nelikumīgu preču tranzītu un atvieglotu nelikumīgu pakalpojumu sniegšanu. Dažās valstīs pret brīvās tirdzniecības zonām visos jautājumos attiecas tā, it kā tās neietilptu valsts muitas teritorijā, kā rezultātā preču ievešana vai izvešana no šīm teritorijām notiek ar minimālu muitas kontroli.
 Šo problēmu risināšanas nolūkā Eiropas Komisija cieši sadarbojās ar ESAO Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupu, lai izstrādātu norādījumus, kas valdībām un politikas veidotājiem palīdz samazināt un novērst brīvās tirdzniecības zonās vai ar to starpniecību īstenotu nelikumīgu tirdzniecību. Izstrādātajā ieteikuma projektā ir paredzēti pasākumi, kuru mērķis ir uzlabot pārredzamību, veicināt tīru un godīgu tirdzniecību brīvās tirdzniecības zonās un padarīt šīs zonas nepievilcīgas noziedzīgajām organizācijām, kuras tās šobrīd izmanto.
 Ņemot vērā to, ka nelikumīgai tirdzniecībai ir plaša negatīva ekonomiskā un sociālā ietekme, ietekme uz vidi un pat politiskā ietekme, Savienības atbalsts ieteikuma projekta pieņemšanai ESAO Padomē būtu spēcīgs un pozitīvs signāls pārējām ESAO dalībvalstīm, kā arī valstīm, kas nav ESAO dalībvalstis.
 4.Juridiskais pamats
 4.1.Procesuālais juridiskais pamats
 4.1.1.Principi
 Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”. Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”.
 4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā
 ESAO Padome ir ar nolīgumu, proti, Konvenciju par ESAO, izveidota struktūra. Lai gan Savienība kā tāda nav ESAO dalībniece, Eiropas Komisijas pārstāvis piedalās ESAO Padomes sanāksmēs un pauž Savienības nostāju. Jautājumos, kas ir Savienības kompetencē, Savienības nostāja tiek pausta uz Padomes lēmuma pamata, un Savienības dalībvalstīm, kuras ir ESAO dalībvalstis, ir jāizmanto savas balsstiesības, lai, rīkojoties kopīgi, ieņemtu nostāju Savienības vārdā.
 Ieteikuma projektam, ko pēc tā apstiprināšanas ESAO Publiskās pārvaldības komitejā ESAO Padome var pieņemt, var būt ietekme uz riska analīzi, kuru saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, saistībā ar Muitas riska pārvaldības sistēmu veic dalībvalstu muitas dienesti. Tas saistīts ar to, ka rīcības kodeksa neievērošana ir riska rādītājs, kuru dalībvalstu muitas dienesti savas kompetences ietvaros var ņemt vērā, izvēloties muitas kontrolei pakļaujamās preces vai ekonomikas dalībniekus saistībā ar sūtījumiem, kas saņemti no attiecīgas brīvās tirdzniecības zonas vai vesti tranzītā caur to. Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.
 4.2.Materiālais juridiskais pamats
 4.2.1.Principi
 Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.
 4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā
 Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku. Kā izklāstīts ieteikuma projekta 1. punktā, tas ir izstrādāts, lai palīdzētu valdībām un politikas veidotājiem samazināt un novērst brīvās tirdzniecības zonās vai ar to starpniecību īstenotu nelikumīgu tirdzniecību. Attiecīgi ieteikuma projekta mērķis ir veicināt un aizsargāt likumīgu tirdzniecību LESD 207. panta nozīmē.
 4.3.Secinājumi
 Tādēļ, lai noteiktu nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē, ir jāpieņem Padomes lēmums, kura pamatā ir LESD 207. pants saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu. Lai gan Eiropas Komisija ir tā, kas uz šā Padomes lēmuma pamata pauž Savienības nostāju ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē, Savienības dalībvalstīm, kuras ir ESAO dalībvalstis, ir jāizmanto savas balsstiesības, lai, rīkojoties kopīgi, ieņemtu nostāju Savienības vārdā.
 2019/0140 (NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē attiecībā uz ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu
 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
 tā kā:
 (1)Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas starptautiskie standarti ir būtiski, lai radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus pasaules mērogā un veicinātu likumīgu tirdzniecību. Šādos standartos būtu jāiekļauj norādījumi, kas palīdz valdībām un politikas veidotājiem to centienos samazināt un novērst brīvās tirdzniecības zonās un ar to starpniecību īstenotu nelikumīgu tirdzniecību, piemēram, tādi norādījumi, kādi sniegti ESAO Ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektā.
 (2)Ieteikuma projektu ir iztirzājusi Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa — ESAO Publiskās pārvaldības komitejas Augsta līmeņa riska foruma palīgstruktūra —, pamatojoties uz sešu gadu ilgu analīzi un ekspertu konsultācijām, t. sk. PMO un PTO.
 (3)Ieteikuma projektu plānots vispirms iesniegt apstiprināšanai ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un pēc tam — pieņemšanai ESAO Padomē.
 (4)Ņemot vērā, ka ieteikuma projektam var būt ietekme uz riska analīzi, kuru saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, saistībā ar Muitas riska pārvaldības sistēmu veic dalībvalstu muitas dienesti, ir lietderīgi noteikt nostāju, kura atbilstīgi LESD 2018. panta 9. punktam Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē. Tas saistīts ar to, ka rīcības kodeksa neievērošana ir riska rādītājs, kuru dalībvalstu muitas dienesti savas kompetences ietvaros var ņemt vērā, izvēloties muitas kontrolei pakļaujamās preces vai ekonomikas dalībniekus saistībā ar sūtījumiem, kas saņemti no attiecīgas brīvās tirdzniecības zonas vai vesti tranzītā caur to. Nelikumīgai tirdzniecībai ir plaša negatīva ekonomiskā un sociālā ietekme, ietekme uz vidi un pat politiskā ietekme, un ir svarīgi, lai Savienība atbalstītu ieteikuma projekta pieņemšanu ESAO Padomē.
 (5)ESAO Padome ir ar nolīgumu, proti, Konvenciju par ESAO, izveidota struktūra. Divdesmit trīs Savienības dalībvalstis ir arī ESAO dalībvalstis, un tām ir balsstiesības ESAO Padomē. Savienība nav ESAO dalībniece un tāpēc nav tiesīga balsot par tiesību aktiem, ko pieņem ESAO Padome. Lai gan Eiropas Komisija ir tā, kas pauž Savienības nostāju ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē, dalībvalstīm, kas ir ESAO dalībvalstis, būtu jāizmanto savas balsstiesības, lai, rīkojoties kopīgi, ieņemtu nostāju Savienības vārdā,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Nostājai, kas Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē attiecībā uz pārredzamības uzlabošanu brīvās tirdzniecības zonās, jāpamatojas uz ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu, kurš pievienots šim lēmumam.
 Savienības pārstāvji ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē var piekrist nelielām izmaiņām ieteikuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.
 2. pants
 Šā lēmuma 1. pantā minēto nostāju, rīkojoties kopīgi, ieņem Savienības dalībvalstis, kuras ir ESAO dalībvalstis.
 3. pants
 Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
 Briselē,
 Padomes vārdā —
 priekšsēdētājs
 ---documentbreak---
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 1.7.2019
 COM(2019) 294 final
 PIELIKUMS
 dokumentam
 Padomes lēmums
 par nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē attiecībā uz ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu
 PIELIKUMS
 Ieteikums par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās”
 1.Šis dokuments iepazīstina ar ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu (turpmāk — “ieteikuma projekts”), kas izklāstīts pielikumā un ko izstrādājusi Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa
 1
 — ESAO Publiskās pārvaldības komitejas Augsta līmeņa riska foruma palīgstruktūra. Tas ir izstrādāts, lai palīdzētu valdībām un politikas veidotājiem samazināt un novērst brīvās tirdzniecības zonās un ar to starpniecību īstenotu nelikumīgu tirdzniecību.
 2.Lai vairotu izpratni par nelikumīgiem tirgiem un sekmētu to kartēšanu, ESAO, veicot tematiskus pētījumus un salīdzinot dažādu valstu datus, ir veikusi padziļinātu nelikumīgas tirdzniecības izpēti. Tās konstatējumi sniedz pierādījumu bāzi, lai atbalstītu dažādas nozares aptverošus riska pārvaldības pasākumus.
 3.Atbilstīgi ESAO Publiskās pārvaldības komitejas darba un budžeta programmai 2017.–2018. gadam [GOV/PGC(2016)9/FINAL] ESAO sadarbībā ar Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroju (EUIPO) analizēja viltotu preču nelikumīgas pārrobežu tirdzniecības ceļus, kā arī dažāda veida nelikumīgas preces. Analīzē konstatētas nepilnības vairākās politikas jomās, kurās iespējams ieviest stingrāku uzraudzību un uzlabot uz riska novērtējumu balstītu tiesībaizsardzības praksi, un brīvās tirdzniecības zonas ir viena no šādām jomām. Ministru padomes 2017. gada sanāksmes ziņojumā atbalstīta ESAO Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas darba turpināšana un atzīta nepieciešamība pēc starptautiskas sadarbības un partnerībām, lai cīnītos pret starptautisko korupciju un nelikumīgu tirdzniecību
 2
 .
 Ieteikuma projekta izstrādes pamatojums
 4.Pēdējās desmitgadēs nolūkā piesaistīt jaunus uzņēmējus un ārvalstu investīcijas izveidots rekordskaits brīvās tirdzniecības zonu. Mērķis ir, atceļot tarifus, kvotas un citus nodokļus, kā arī samazinot birokrātiskās prasības, t. sk. noteiktas muitas procedūras un informācijas sniegšanas prasības, atvieglot tirdzniecību un veicināt ekonomisko izaugsmi. Brīvās tirdzniecības zonu tvērums un veidi dažādās valstīs atšķiras atkarībā no to režīma un tajās atļauto darbību veida, un tās var būt nosauktas dažādi, piemēram, par brīvām zonām, uzņēmējdarbības zonām, eksporta pārstrādes zonām, speciālām ekonomiskām zonām, ārējās tirdzniecības zonām u. c. Ņemot vērā brīvās tirdzniecības zonu izplatību globalizācijas dinamiskajā kontekstā, tām šobrīd ir būtiska nozīme daudzu valstu ekonomikā un vadošo ražotāju uzņēmējdarbībā.
 5.Tomēr dažās valstīs šie notikumi ir apsteiguši tādu standartu un noteikumu pieņemšanu, kas regulē brīvās tirdzniecības zonās veikto darbību iedarbīgu uzraudzību. Tā rezultātā noziedzīgi tīkli ir atraduši veidus, kā ļaunprātīgi izmantot nepilnības dažu brīvās tirdzniecības zonu uzraudzībā, lai kontrabandas ceļā ievestu vai uz vietējiem tirgiem novirzītu nelikumīgus izstrādājumus, izveidotu viltotu un kontrabandas preču ražotnes, veiktu nelikumīgu preču tranzītu un atvieglotu nelikumīgu pakalpojumu sniegšanu. Dažās valstīs pret brīvās tirdzniecības zonām visos jautājumos attiecas tā, it kā tās neietilptu valsts muitas teritorijā, kā rezultātā preču ievešana vai izvešana no šīm teritorijām notiek ar minimālu muitas kontroli. Lai gan brīvās tirdzniecības zonu izveides nosacījumi ir regulēti, muitas kontroles vai īstenotie pasākumi bieži ir nepietiekami vai tādu vispār nav. Pat tad, ja tiesību aktos konkrēti paredzētas muitas iestāžu pilnvaras veikt kontroles brīvās tirdzniecības zonās, tās, iespējams, tiek īstenotas vāji.
 6.Daudzas brīvās tirdzniecības zonas vietējai ekonomikai sniedz ekonomiskus ieguvumus, tomēr ir pārliecinoši pierādījumi par nelikumīgas tirdzniecības, piemēram, viltojumu, savvaļas dzīvnieku un augu, ieroču u. c. tirdzniecības, plūsmām caur tām. ESAO analīzē konstatēta pozitīva korelācija starp brīvās tirdzniecības zonu lielumu tajās nodarbināto personu un uzņēmējdarbību veicošo uzņēmumu skaita ziņā un viltojumu nelikumīgas tirdzniecības apjomu. Analīzē atklājās, ka dažas brīvās tirdzniecības zonas ir tādu nelikumīgu preču galvenie pārkraušanas punkti, kuras ir pārsaiņotas vai pārmarķētas, lai slēptu to izcelsmes vietu un ievirzītu tās likumīgas piegādes ķēdē.
 7.Padomes ministru līmeņa sanāksmē 2017. gadā ministri “atzina nepieciešamību pēc starptautiskas sadarbības un partnerībām, lai, cita starpā veicinot esošo standartu īstenošanu, cīnītos pret starptautisko korupciju un nelikumīgu tirdzniecību”, un “atbalstīja ESAO darba turpināšanu nelikumīgas tirdzniecības jomā, t. sk. Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas darbu”.
 8.Lai risinātu šīs problēmas un reaģētu uz ministru aicinājumu, Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa ir izstrādājusi ESAO Padomes ieteikuma projektu, kurā ierosināti pasākumi pārredzamības uzlabošanai brīvās tirdzniecības zonās, lai samazinātu to ļaunprātīgu izmantošanu un padarītu tās mazāk pievilcīgas noziedzīgajām organizācijām, kas tās šobrīd izmanto.
 9.Ieteikuma projekta pamatā ir analīze un ESAO ekspertu konsultācijas sešu gadu garumā, galvenokārt:
 10.Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas sanāksmēs par tiesībaizsardzības problēmām dažādos nelikumīgos tirgos, kuras saistītas ar brīvās tirdzniecības zonām, un divos ar dažādām starpvaldību organizācijām kopīgos darbsemināros. Pirmais darbseminārs tika rīkots sadarbībā ar Pasaules Muitas organizāciju (PMO), un tas notika Briselē 2016. gada novembrī, bet otrais tika rīkots sadarbībā ar EUIPO un notika Alikantē 2017. gada septembrī.
 11.ESAO ziņojumā “Pārvaldības sistēmas nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai”
 3
 , kurā, inter alia, ir atspoguļotas šo diskusiju pamatnostādnes, kā arī 2018. gada martā publicētais ESAO un EUIPO kopīgais ziņojums “Viltotu preču tirdzniecība un brīvās tirdzniecības zonas”
 4
 , kurā konstatēta korelācija starp brīvās tirdzniecības zonu lielumu (tajās uzņēmējdarbību veicošo uzņēmumu un nodarbināto personu skaita ziņā, kā arī ieguldījumu kopējā eksporta vērtībā izteiksmē) un no konkrētas jurisdikcijas ievestu viltotu preču vērtību.
 12.Analīzē noteiktas galvenās problēmas, kas brīvās tirdzniecības zonās rada nelikumīgai tirdzniecībai labvēlīgu vidi:
 ·tiesībaizsardzības iestādes, iespējams, nepietiekami uzrauga brīvās tirdzniecības zonu darbības vidi, jo bieži vien maldīgi tiek uzskatīts, ka tajās uzņēmējdarbību veicošie uzņēmumi faktiski darbojas ārpus valsts teritorijas jurisdikcijas. Tas rada aplamu uzskatu, ka valsts tiesībaizsardzības un muitas iestādēm nav tiesību piekļūt brīvās tirdzniecības zonās uzņēmējdarbību veicošu uzņēmumu telpām, kā arī informācijai par šādiem uzņēmumiem;
 ·pat tādās valstīs, kurās vietējo muitas un citu tiesībaizsardzības iestāžu tiesības attiecībā uz piekļuvi brīvās tirdzniecības zonām tiek interpretētas pareizi, motivācija uzraudzīt tajās veiktās darbības un pārkraušanu, ja vien nav pārāk lielas noplūdes iekšzemes tirgū, ir maza.
 13.Brīvās tirdzniecības zonās ir viegli iepludināt skaidru naudu lielos apmēros, norādot, ka tā paredzēta mazumtirdzniecības darījumiem zonas iekšienē, tomēr nav oficiāla verifikācijas procesa, lai apstiprinātu tās izlietojumu likumīgiem darījumiem. Turklāt, tā kā nav veikta elektronisko kravu izsekošanas sistēmu integrācija ar kompetentajām iestādēm, tiek kavēta savlaicīga riska analīze.
 14.Lai gan dažas brīvās tirdzniecības zonas, pamatojoties uz neapstiprinātiem pierādījumiem par to ļaunprātīgu izmantošanu nelikumīgas tirdzniecības īstenošanai, ir nonākušas starptautiskās uzmanības centrā, augsta līmeņa amatpersonu izpratne par brīvās tirdzniecības zonu radītiem riskiem joprojām ir salīdzinoši zema.
 15.Ekspertu sanāksmes un pārdomas kopā ar jaunākajām ESAO publikācijām par brīvajām tirdzniecības zonām un agrākiem ESAO ziņojumiem
 5
 pamato secinājumu, ka daudzās brīvās tirdzniecības zonās tajās veikto darbību uzraudzības, pārraudzības un pārredzamības trūkuma dēļ ir iespējama nelikumīgu preču ražošana, aprite, uzglabāšana un kontrabanda. Ņemot vērā šo konstatējumu nozīmīgumu, ministri ESAO ministru līmeņa sanāksmē 2017. gadā aicināja mobilizēt koordinētu starptautiska mēroga rīcību ar mērķi uzlabot pārredzamību brīvās tirdzniecības zonās un tādējādi samazināt to izmantošanu kā nelikumīgas tirdzniecības kanālus.
 Ieteikuma projekta izstrāde
 16.Augsta līmeņa riska forums savā 2017. gada decembra sanāksmē vienojās, ka darba grupai būtu jāizstrādā pamatnostādņu projekts nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai, lai sekmētu ESAO uzdevumu noteikt pasaules mēroga standartus un radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus globalizācijas ietvaros. Ierosināto pasākumu mērķis ir stiprināt tiesībaizsardzību iestāžu kapacitāti īstenot iedarbīgus pasākumus un padarīt brīvās tirdzniecības zonas mazāk pievilcīgas noziedzīgiem uzņēmējiem.
 17.Pirmais pamatnostādņu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projekts tika apspriests un komentēts Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas sanāksmē 2018. gada martā [GOV/PGC/HLRF/TFCIT(2018)1], pamatojoties uz rakstiskiem materiāliem, kas sagatavoti konsultējoties ar Finanšu darbību darba grupas, Pasaules Muitas organizācijas un Pasaules Tirdzniecības organizācijas sekretariātiem.
 18.ESAO Publiskās pārvaldības komiteja par šo procesu tika informēta tās 57. sanāksmē 2018. gada 12. aprīlī, un tā tika aicināta sniegt komentārus par politikas iespējām stiprināt nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas pārvaldības sistēmas, kas ietver iekļaujošu apspriešanās procesu. ESAO Publiskās pārvaldības komiteja vienojās arī par pamatnostādņu projekta nodošanu sabiedriskajai apspriešanai [GOV/PGC/A(2018)1].
 19.Pēc tam, kad tika iestrādāti no Augsta līmeņa riska foruma un Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas saņemtie papildu atzinumi par pamatnostādņu projektu, 2018. gada 8. jūlijā tika uzsākta sabiedriskā apspriešana tiešsaistē, kas ilga līdz 2018. gada 3. septembrim. Apspriešanā varēja piedalīties visas ieinteresētās personas, un komentārus citu starpā iesniedza, piemēram, ESAO dalībvalstis un valstis, kas nav ESAO dalībvalstis, brīvās tirdzniecības zonās uzņēmējdarbību veicošie uzņēmumi, to apvienības, starpnieki (to vidū kravu nosūtītāji, ekspeditori un kurjeri) un nozares, kuras veic uzņēmējdarbību brīvās tirdzniecības zonās vai izmanto tās kā piegādes ķēžu posmu. Sabiedriskajā apspriešanā piedalījās vairāk nekā 200 atsevišķas ieinteresētās personas, iesniedzot rakstiskus komentārus uz teju 100 lappusēm.
 20.Turklāt 2018. gada 18. jūnijā pamatnostādņu projekts tika iesniegts Tirdzniecības komitejas darba grupai komentāru sniegšanai, un notika iekšējas konsultācijas ar Ekonomikas politikas komitejas sekretariātu, Tirdzniecības komiteju, Darba grupu kukuļošanas novēršanai starptautiskās uzņēmējdarbības darījumos un Pasaules forumu par pārredzamības un informācijas apmaiņas jautājumiem (GLFTEI). Piedevām notika konsultācijas arī ar Finanšu darījumu darba grupas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanai (FATF) sekretariātu. Tika saņemtas vērtīgas atziņas, kas palīdzēja nostiprināt pamatnostādņu projekta konsekvenci un saskanību ar esošajiem instrumentiem.
 21.Pēc tam, kad tika iestrādāti visi sabiedriskās apspriešanas un konsultāciju ar citām ESAO struktūrām un sekretariātu ietvaros saņemtie būtiskie un svarīgie komentāri, pārstrādātais projekts tika nosūtīts atpakaļ Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupai (un Augsta līmeņa riska forumam) kā ieteikuma projektu. Šajā posmā dažas delegācijas izvirzīja vairākus jautājumus, t. sk. par to, kā vislabāk uzraudzīt brīvās tirdzniecības zonu atbilstību Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām. Šie jautājumi tika izskatīti, un rezultātā tika sagatavots pielikumā iekļautais teksta projekts, kurš gan nesatur konkrētus noteikumus par to, kā uzraudzīt atbilstību, bet kurā ir paziņots par nodomu gada laikā pēc ieteikuma pieņemšanas izstrādāt skaidrus rīkus atbilstības uzraudzīšanai.
 22.Ar šo pārskatītais ieteikuma projekts tiek iesniegts apstiprināšanai Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupā un nosūtīšanai Augsta līmeņa riska forumam; pēc tam tas tiks nosūtīts apstiprināšanai Publiskās pārvaldības komitejā un visbeidzot ar Izpildu komitejas starpniecību iesniegts apstiprināšanai Padomē.
 Ieteikuma projekta mērķis un darbības joma
 23.Ieteikuma projekts izstrādāts ar mērķi nodrošināt pārredzamību brīvās tirdzniecības zonās, un tas ir daļa no plašākiem centieniem apkarot nelikumīgu tirdzniecību. Nelikumīgai tirdzniecībai ir plaša negatīva ekonomiskā un sociālā ietekme, ietekme uz vidi un pat politiskā ietekme; tā visaptveroši destruktīvi iedarbojas uz ilgtspējīgu attīstību. Tā grauj labu pārvaldību, mazina ticību valdībai un tiesiskumam un, iespējams, rada draudus politiskajai stabilitātei, jo tās ekonomikas dalībnieki nolūkā aizsargāt savas nelikumīgā tirgus daļas novirza nevēlamu uzmanību.
 24.Ieteikuma projekta plašāks mērķis ir laika gaitā izstrādāt skaidras vēlmes attiecībā uz iedarbīgu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas politiku. Kopīgu globalizācijas standartu mērķis ir nodrošināt, ka ikviens gūst labumu no globalizācijas sniegtajām priekšrocībām un vienlaikus iespējami tiek samazināts tās radītais kaitējums. Tāpēc valstīm jāturpina sadarboties un ieguldīt atbilstošu institucionālo spēju attīstībā
 6
 .
 25.Ieteikuma projektā tam pievienojušās ESAO dalībvalstis un valstis, kas nav ESAO dalībvalstis (“pievienojušās valstis”), tiek aicinātas mudināt brīvās tirdzniecības zonas pieņemt ieteikuma projekta papildinājumā izklāstīto brīvprātīgo Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām, ievērojot, ka atbilstību tā noteikumiem novērtēs un uzraudzīs ar tāda mehānisma palīdzību (diagnostikas instrumentu), kurš jāizstrādā gada laikā pēc ieteikuma projekta pieņemšanas. Mērķis ir nodrošināt ieteikuma projekta ietekmi un iedarbīgi veicināt pārredzamību tā, lai brīvās tirdzniecības zonas veic tajās uzņēmējdarbību veicošo ekonomikas dalībnieku uzraudzību un sadarbojas ar kompetentajām valsts iestādēm. Brīvās tirdzniecības zonām būtu jāveicina izmeklēšanai noderīgas informācijas pieejamība un jānodrošina pārskatatbildība un vienlīdzīgi konkurences apstākļi, kā rezultātā arī tiktu samazināta nelikumīga tirdzniecība.
 26.Ieteikuma projektā ierosināta divējāda pieeja, kas pievēršas dimensijām, kuras ir nozīmīgas visām brīvās tirdzniecības zonu labā pārvaldībā ieinteresētajām personām, t. sk. muitas iestādēm un vajadzības gadījumā plašākam tiesībaizsardzības iestāžu lokam (kas var ietvert iestādes noziegumu pret vidi apkarošanai, nodokļu iestādes un citas), brīvās tirdzniecības zonām, zonā uzņēmējdarbību veicošiem ekonomikas dalībniekiem un pilsoniskajai sabiedrībai.
 27.Ieteikuma projekta mērķis ir atbalstīt pievienojušās valstis un sniegt noderīgus norādījumus problēmu risināšanai un ar nelikumīgas tirdzniecības samazināšanu saistītas labas prakses apzināšanai. Lai attiecībā uz nelikumīgas tirdzniecības samazināšanu brīvās tirdzniecības zonās varētu īstenot visaptverošu pieeju, ir nepieciešams ieteikumam pievienojušos valstu ieguldījums pasākumos, kā arī sadarbībā, lai palielinātu uzraudzību un kontroli brīvās tirdzniecības zonās, kas tiek ļaunprātīgi izmantotas nelikumīgas tirdzniecības veikšanai. Tādēļ ieteikuma projekts pievēršas galvenajiem veicamajiem pasākumiem, kuru nepieciešamība īpaši noteikta ESAO pētījumā un kuri ietver:
 ·koordinētus starptautiskus valstu likumdošanas un tiesībaizsardzības iestāžu centienus nodrošināt, ka tiesībaizsardzības amatpersonām un muitas ierēdņiem saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir skaidri piešķirtas pilnvaras bez iepriekšēja brīdinājuma vai tiesas atļaujas jebkurā laikā un vietā veikt iedarbīgu izmeklēšanu, pārbaudes vai apskates uz vietas, lai atvieglotu piemērojamo tiesību aktu, noteikumu vai politisko norādījumu izpildi;
 ·starptautisku sadarbību nolūkā radīt stimulus vietējām pašvaldībām pastiprināt brīvās tirdzniecības zonu uzraudzību un kontroli, jo negatīvā ārējā ietekme to iekšzemes tirgos nav tik liela, lai motivētu tās īstenot pasākumus nelikumīgas tirdzniecības risku mazināšanai;
 ·politiskās gribas panākt problēmu risinājumu radīšanu.
 Īstenošanas, izplatīšanas un valstu, kas nav ESAO dalībvalstis, pievienošanās uzraudzība
 28.Ieteikuma projektā Publiskās pārvaldības komitejai uzdots:
 ·izmantot Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupu par forumu informācijas apmaiņai un brīvprātīgai salīdzinošai izvērtēšanai attiecībā uz šā ieteikuma īstenošanu. Tas var notikt, piemēram, ieinteresētajām personām iesaistoties izpratnes vairošanā par nelikumīgas tirdzniecības risku noteiktās brīvās tirdzniecības zonās, diskusijās par atbilstību Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām, kā arī pieredzes apmaiņā un prakses nelikumīgas tirdzniecības risku samazināšanai un novēršanai novērtēšanā;
 ·izveidot mehānismu (diagnostikas instrumentu), ar ko novērtē brīvās tirdzniecības zonu darbību un atbilstību Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām. Šis mehānisms, iesaistoties daudzām ieinteresētajām personām, kuras Augsta līmeņa riska foruma un Publiskās pārvaldības komitejas pārraudzībā vada Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa, tiktu izveidots gada laikā pēc ieteikuma pieņemšanas;
 ·gada laikā pēc ieteikuma pieņemšanas izstrādāt instrumentu kopumu, lai atbalstītu pievienojušās valstis ieteikuma īstenošanā, tostarp veicinātu brīvās tirdzniecības zonas ievērot Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām: iesaistoties daudzām ieinteresētajām personām, kuras Augsta līmeņa riska foruma un Publiskās pārvaldības komitejas pārraudzībā vada Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa, tiktu izveidots instrumentu kopums, lai atbalstītu pievienojušās valstis un brīvās tirdzniecības zonas ieteikuma praktiskā īstenošanā, arī attiecībā uz atbilstību Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām. Šis instrumentu kopums ietvertu uzņēmumiem paredzēta brīvās tirdzniecības zonu riska novērtēšanas modeļa izstrādi, ar kura palīdzību, pamatojoties uz dažādiem etalonrādītājiem, novērtēt labas pārvaldības integritāti un piemērotību dažādās brīvās tirdzniecības zonās. Tāpat tas ietvertu labas prakses apkopojumu ar konkrētiem piemēriem, un pakāpeniski varētu tikt izveidotas ieinteresēto personu daudzpusējas sadarbības platformas, lai novērstu politikas, pārvaldības un piemērošanas nepilnības;
 ·uzraudzīt šā ieteikuma īstenošanu un ziņot par to Padomei ne vēlāk kā piecus gadus pēc ieteikuma pieņemšanas un pēc tam — vismaz reizi desmit gados: šajā ziņojumā nolūkā nodrošināt ieteikuma projekta aktualitāti izvērtēs tā atbilstību un ietekmi, vajadzības gadījumā nosakot vajadzību to pārskatīt. Ziņojums pamatosies uz instrumentu kopuma izstrādes gaitā apkopotās informācijas par labu praksi, uz Publiskās pārvaldības komitejā un tās attiecīgajās palīgstruktūrās notikušajām diskusijām par ieteikuma projekta īstenošanu, kā arī uz informācijas apmaiņu ieinteresēto personu daudzpusējas sadarbības platformās, kuras izveidotas, lai atbalstītu Publiskās pārvaldības komitejas un tās palīgstruktūru darbu šajā jomā.
 29.Ieteikuma projektā ģenerālsekretārs un pievienojušās valstis tiek aicinātas to izplatīt. Pēc pieņemšanas ieteikuma projekts būs pieejams
 tiešsaistē pieejamā ESAO juridisko instrumentu krājumā
 . Buklets ar ieteikuma projekta tekstu un attiecīgu pamatinformāciju, lai atvieglotu tā izplatīšanu, būs pieejams PDF formātā. Sekretariāts ieteikuma projektu izplatīs attiecīgo ministriju, parlamentāro grupu, nozares apvienību, profesionālo struktūru, kā arī attiecīgo akadēmisko aprindu pārstāvju un ekspertu tīklu sanāksmēs.
 30.Arī valstis, kas nav ESAO dalībvalstis, varēs pievienoties ieteikuma projektam. Šāda pievienošanās nozīmētu pievienojušos valstu politisko apņemšanos, ievērot ieteikuma projektā izklāstītos principus. Valstu, kas nav ESAO dalībvalstis, pievienošanās ieteikuma projektam, signalizētu, ka tām var būt proaktīva loma centienos samazināt nelikumīgu tirdzniecību un ka tās var veicināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus pasaules mērogā. Jebkura pievienojusies valsts, kas nav ESAO dalībvalsts, tiktu iesaistīta ieteikuma projekta īstenošanas atbalsta un uzraudzības pasākumos.
 PAPILDINĀJUMS
 Padomes ieteikuma projekts
 “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās”
 PADOME,
 ņemot vērā 1960. gada 14. decembra Konvencijas par Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizāciju 5. panta b) apakšpunktu,
 ņemot vērā
 ESAO Padomes ieteikumu nodokļu iestāžu un citu tiesībaizsardzības iestāžu sadarbības veicināšanai, lai apkarotu smagus noziegumus
 [ESAO/LEGAL/0384],
 ņemot vērā
 ESAO Padomes ieteikumu nelegālās pesticīdu tirdzniecības apkarošanai (ESAO/LEGAL/0446),
 ņemot vērā FATF 2012. gada ieteikumus, PTO 1994. gada Līgumu par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem un PTO 2017. gada tirdzniecības atvieglošanas nolīgumu,
 IEVĒROJOT PMO Pārskatītajā Kioto konvencijā īpašā D pielikuma 2. nodaļā (Brīvās zonas) noteiktos pamatprincipus muitas procedūrām un kontrolēm,
 ATZĪSTOT, ka nelikumīga tirdzniecība tiek veikta pasaules ekonomikas ēnā un ka tirgotāji, kas nodarbojas ar aizliegtu preču un pakalpojumu, t. sk. viltojumu, tirdzniecību, kļūst arvien pieredzējušāki,
 ATZĪSTOT, ka nelikumīga tirdzniecība un noziedzīgi tīkli ir pieaugoša vispasaules drošības problēma un ka tie, atvieglojot ienesīgu noziedzīgu uzņēmējdarbību, terorisma finansēšanu un vairojot nestabilitāti un vardarbību visā pasaulē, rada draudus kopienām un sabiedrībai kopumā,
 ATZĪSTOT, ka ir ieviesti vairāki starptautiski standarti, kas aizliedz vai regulē dažāda veida, t. sk. cilvēku, narkotiku, viltojumu, apdraudētu un nelikumīgi iegūtu faunas un floras sugu, senlietu un konvencionālo ieroču, nelikumīgu tirdzniecību un veicina tādu likumīgu, regulatīvu un operatīvu pasākumu īstenošanu, kuru mērķis ir apkarot no nelikumīgas tirdzniecības iegūtus līdzekļus,
 ŅEMOT VĒRĀ vajadzību pēc papildu saskaņotām pamatnostādnēm, kas valdībām sniedz iedarbīgus instrumentus nelikumīgas tirdzniecības atklāšanai, novēršanai un samazināšanai dažādos tirgos neatkarīgi no preču veida,
 ATZĪSTOT vajadzību īstenot proaktīvus pasākumus, lai dažādos nelikumīgos tirgos samazinātu nelikumīgu preču un pakalpojumu piedāvājumu un novērstu to pieprasījumu,
 ATZĪSTOT, ka brīvās tirdzniecības zonas var stimulēt likumīgu ekonomisko izaugsmi un ka tām ir nozīmīga loma daudzu valstu ekonomikā un vadošo ražotāju uzņēmējdarbībā,
 ATZĪSTOT, ka, lai arī standartu, uzraudzības un citu pārbaužu attiecībā uz brīvās tirdzniecības zonām ir kļuvis vairāk, to pieaugums ne visos gadījumos ir bijis pietiekams, ņemot vērā ekonomikas dalībnieku skaita un nelikumīgu preču un pakalpojumu tirdzniecības apjoma pieaugumu,
 ATZĪSTOT, ka dažās brīvās tirdzniecības zonās kompetentajām valsts iestādēm var nebūt iespējama savlaicīga fiziska piekļuve telpām un ka tām bieži vien ir grūtības piekļūt informācijai par brīvās tirdzniecības zonās uzņēmējdarbību veicošu ekonomikas dalībnieku veiktajām darbībām, kā arī par īpašumtiesībām attiecībā uz brīvās tirdzniecības zonās ražotām vai montētām vai caur tām tranzītā vestām precēm, pat tad, ja citos attiecīgos starptautiskajos standartos paredzētas prasības par šādas piekļuves nodrošināšanu,
 ATZĪSTOT, ka daži ekonomikas dalībnieki pietiekamas uzraudzības, kontroles un pārredzamības trūkumu brīvās tirdzniecības zonās var izmantot, lai krāptos tirdzniecības jomā, pārkāptu intelektuālā īpašuma tiesības (IĪT), nodarbotos ar kontrabandu, sekmētu ieroču izplatīšanu un legalizētu noziedzīgi iegūtus līdzekļus,
 NORĀDOT uz iespēju saukt pie atbildības kompetentās iestādes, kas iesaistītas tādu ekonomikas dalībnieku darbībās, kuri veic vai veicina cilvēkiem, uzņēmējdarbībai vai videi kaitējošu nelikumīgu tirdzniecību, vai kas aiz nolaidības neveic šādu ekonomikas dalībnieku uzraudzību,
 pamatojoties uz Publiskās pārvaldības komitejas priekšlikumu,
 I. PIEKRĪT, ka šā ieteikuma vajadzībām izmanto šādas definīcijas:
 –“brīvās tirdzniecības zona” ir valsts vai jurisdikcijas noteikta teritorija, kurā tajā ievestajām precēm nepiemēro ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļus vai tos piemēro mazākā apmērā salīdzinājumā ar tiem, ko piemērotu, ja šādas preces būtu deklarētas laišanai brīvā apgrozībā brīdī, kad tās nonāk zonā. Telpas, ko izmanto pagaidu uzglabāšanai vai uzglabāšanai muitas noliktavā, neuzskata par brīvās tirdzniecības zonām;
 –“kompetentās iestādes” citu starpā ietver: policijas, muitas, nodokļu un tirgus uzraudzības iestādes, kuru kompetencē ir attiecīgās personas, vietas, procesi/procedūras vai preces;
 II. IESAKA ieteikumam pievienojušamies ESAO dalībvalstīm un valstīm, kas nav ESAO dalībvalstis (turpmāk tekstā — “pievienojušās valstis”), uzlabot pārredzamību, lai nepieļautu, ka brīvās tirdzniecības zonas tiek ļaunprātīgi izmantotas par nelikumīgas tirdzniecības kanāliem.
 Šajā nolūkā pievienojušamies valstīm bez diskriminācijas un neradot nepamatotus šķēršļus tirdzniecībai būtu:
 1.jānodrošina, ka to teritorijā izveidotu vai citādi to administratīvajai kontrolei pakļautu brīvās tirdzniecības zonu tiesiskajā regulējumā paredzēts, ka:
 ·kompetentās iestādes ir tiesīgas pieprasīt attiecīgos datus, dokumentus, paraugus un citu ar preču ražošanu un apriti saistītu informāciju un saskaņā ar valsts tiesību aktiem jebkurā brīdī veikt brīvās tirdzniecības zonās uzglabātu, ražotu vai iepakotu preču un tajās sniegtu pakalpojumu vai veiktu darbību ex officio pārbaudes;
 ·kompetentajām iestādēm ir atļauts īstenot atbilstošu rīcību un pasākumus saskaņā ar attiecīgo valstu tiesību aktiem;
 ·kompetentās iestādes ir pilnvarotas izvērtēt preces pirms to ielaišanas brīvās tirdzniecības zonās vai tās laikā vai jebkurā laikā pēc tam, ja pārbaudi uzskata par nepieciešamu, lai atvieglotu jebkādu tādu tiesību aktu, noteikumu vai norādījumu pienācīgu izpildi, kurus kompetentā iestāde ir pilnvarota īstenot;
 ·kompetentās iestādes ir pilnvarotas attiecībā uz brīvās tirdzniecības zonās veiktajām darbībām īstenot piemērojamos aizliegumus un ierobežojumus, ņemot vērā attiecīgo preču veidu, muitas uzraudzības prasības vai drošības un drošuma prasības;
 ·kompetentās iestādes ir tiesīgas personām, kas nesniedz prasīto apliecinājumu par atbilstību muitas noteikumiem, aizliegt veikt darbības brīvās tirdzniecības zonā;
 ·juridiskām vai fiziskām personām, kuras ir notiesātas par nelikumīgu saimniecisko vai finanšu darbību veikšanu, ir aizliegts veikt uzņēmējdarbību brīvās tirdzniecības zonās;
 ·brīvās tirdzniecības zonu perimetrs, kā arī ieejas un izejas punkti ir pakļauti kompetento iestāžu uzraudzībai;
 ·tiek veikta brīvās tirdzniecības zonās nonākošo un no tām izejošo preču, personu un transportlīdzekļu iedarbīga kontrole;
 ·uzņēmumi, kuriem ir atļauts veikt uzņēmējdarbību brīvās tirdzniecības zonās, fiziski atrodas to teritorijā un ka tiem ir pienākums kompetentajām iestādēm sniegt informāciju par savu klientu identitāti; ja klients rīkojas kā aģents vai pārstāvis, tad ekonomikas dalībniekam kompetentajām iestādēm būtu jāsniedz arī informācija par pilnvarotāja, t. i., aģenta pārstāvētās(-o) personas(-u), identitāti;
 2.jānodrošina, ka kompetentajām iestādēm ir piekļuve uz preču tarifa klasifikācijas pamata apkopotiem statistikas datiem par brīvās tirdzniecības zonās ievestām un no tām izvestām precēm un informācijai par preču īpašnieka(-u) identitāti;
 3.jāsadarbojas starptautiskā līmenī attiecībā uz tiesībaizsardzības informācijas apmaiņu un jāapspriežas ar kompetentajām iestādēm un skartajām nozarēm izmeklēšanās un citās juridiskās vai administratīvās procedūrās, kas saistītas ar konkrētu brīvās tirdzniecības zonu ļaunprātīgu izmantošanu nelikumīgas tirdzniecības īstenošanai. Tas ietver, piemēram, šādas darbības:
 ·finanšu un administratīvās informācijas sniegšanu saskaņā ar valsts tiesību aktiem pēc savas iniciatīvas un pēc pieprasījuma, lai atbalstītu pierādījumu sniegšanu tiesvedībā vai lai nodrošinātu un veicinātu brīvās tirdzniecības zonu iedarbīgu uzraudzību un kontroli, kā arī novērstu to ļaunprātīgu izmantošanu;
 ·esošo tiesību aktu par muitas iestāžu sadarbību labāku izmantošanu un ievērošanu, kā tas noteikts nolīgumos par muitas pārvalžu savstarpējo palīdzību, kā arī citu tiesībaizsardzības informācijas apmaiņas kanālu un protokolu labāku izmantošanu un ievērošanu;
 ·sadarbību un palīdzību, izstrādājot un īstenojot politiku un praksi nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai brīvās tirdzniecības zonās, kas ietver tehnisko atbalstu kompetento iestāžu, brīvās tirdzniecības zonu un ekonomikas dalībnieku uzlabotu uzskaites sistēmu koplietošanai un pilnveidei;
 4.jāuzlabo vietējo aģentūru sadarbība, arī attiecībā uz pienākumu ziņot kompetentajām valsts iestādēm par aizdomām par nelikumīgu rīcību un uz informācijas apmaiņu starp aģentūrām, kā arī citiem sadarbības mehānismiem, piemēram, kopīgām izmeklēšanām un kopīgiem izlūkošanas centriem;
 5.jāveicina kompetento iestāžu un privātā sektora ieinteresēto personu (piemēram, galveno starpnieku, t. sk. kravu aģentu, ekspeditoru, muitas brokeru un loģistikas uzņēmumu) izpratne par to, kādi uzdevumi un pienākumi attiecas uz brīvās tirdzniecības zonās veiktu uzņēmējdarbību, kā arī par riskiem attiecībā uz brīvās tirdzniecības zonās veiktām darbībām;
 6.jāveicina partnerības starp ieinteresētajām personām, lai apkarotu nelikumīgu tirdzniecību, kas izriet no augsta riska brīvās tirdzniecības zonām, piemēram, tām personām, kuras nav īstenojušas Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām, kas izklāstīts šā ieteikuma pielikumā un ir tā neatņemama sastāvdaļa. Tas ietver centienus mudināt uzņēmējus, kas izmanto brīvās tirdzniecības zonas vai finansē tajās uzņēmējdarbību veicošus uzņēmumus, veikt uzņēmējdarbību tajās brīvās tirdzniecības zonās vai sadarboties ar tām brīvās tirdzniecības zonām, kuras ievēro Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām;
 7.jāuzrauga brīvās tirdzniecības zonās veiktās darbības un jāpublicē gada rādītāji, tādējādi palīdzot novērtēt nelikumīgas tirdzniecības veicināšanas risku;
 8.jāizstrādā attiecīga statistika par iepriekšēju neatbilstību vai izpildi, t. sk. par preču aizturēšanu muitā un tādu nelikumīgu preču konfiskāciju, kuru izcelsme vai nosūtīšanas vieta ir brīvās tirdzniecības zona, un par izpildes nodrošināšanas pasākumiem, kas jau veikti attiecībā uz konkrēto brīvās tirdzniecības zonu;
 9.jāveic mērķtiecīgas darbības attiecībā uz sūtījumiem, kuru izcelsme ir augsta riska brīvās tirdzniecības zonās, piemēram, tādās, kas neīsteno Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām;
 10.plašāk jāizmanto esošie vai jauni starptautiskie nolīgumi, kas ietver noteikumus par savstarpējo tiesisko palīdzību vai cita veida sadarbību tiesībaizsardzības jomā, lai apkarotu ar brīvās tirdzniecības zonu starpniecību veiktu nelikumīgu tirdzniecību. Pārvaldot šādus nolīgumus, pievienojušās valstis izraugās kompetentās iestādes un to kontaktpunktus, lai atvieglotu saziņu šādu nolīgumu pušu kompetentajās iestādēs un to starpā;
 III. IESAKA pievienojušamies valstīm veikt pasākumus, lai mudinātu brīvās tirdzniecības zonas īstenot Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām. Šādi pasākumi citu starpā ietver tādu sūtījumu stingru kontroli, kurus ieved no brīvās tirdzniecības zonām vai par kuriem ir pierādījumi, ka tie vesti tranzītā caur tādām brīvās tirdzniecības zonām, kas neīsteno Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām;
 IV. IESAKA pievienojušamies valstīm vajadzības gadījumā izmantot tirdzniecības nolīgumus, lai veicinātu šajā ieteikumā ietverto principu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai brīvās tirdzniecības zonās ievērošanu;
 V. AICINA ģenerālsekretāru un pievienojušās valstis izplatīt šo ieteikumu;
 VI. AICINA valstis, kas nav pievienojušās ieteikumam, ņemt to vērā un pievienoties tam;
 VII. UZDOD Publiskās pārvaldības komitejai ar Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas starpniecību:
 ·būt forumam informācijas apmaiņai un brīvprātīgai salīdzinošai izvērtēšanai attiecībā uz šā ieteikuma īstenošanu;
 ·viena gada laikā pēc ieteikuma pieņemšanas izveidot mehānismu, ar kuru novērtē brīvās tirdzniecības zonu darbību un atbilstību Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām, un iesniegt Padomei attiecīgu ziņojumu;
 ·viena gada laikā pēc ieteikuma pieņemšanas izstrādāt instrumentu kopumu, lai atbalstītu pievienojušās valstis ieteikuma projekta īstenošanā, kas ietver brīvās tirdzniecības zonu atbilstības Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām veicināšanu;
 ·uzraudzīt šā ieteikuma īstenošanu un ziņot par to Padomei ne vēlāk kā pēc pieciem gadiem no ieteikuma pieņemšanas un pēcāk — vismaz reizi desmit gados.
 PIELIKUMS
 Rīcības kodekss tīrām brīvās tirdzniecības zonām
 Tīras brīvās tirdzniecības zonas ir tās zonas, kuras:
 1.saskaņā ar valsts tiesību aktiem kompetentajām iestādēm nodrošina beznosacījumu piekļuvi, lai tās nolūkā atbalstīt izmeklēšanas par piemērojamo tiesību aktu un noteikumu pārkāpumiem var veikt netraucētas ekonomikas dalībnieku ex officio izpildes pārbaudes;
 2.kompetentajām iestādēm laikus ziņo par jebkuru brīvās tirdzniecības zonā veiktu rūpniecisku vai komerciālu darbību vai sniegtu pakalpojumu;
 3.aizliedz brīvās tirdzniecības zonā veikt uzņēmējdarbību tiem uzņēmējiem un personām, kas nesniedz vajadzīgo apliecinājumu par atbilstību piemērojamajiem muitas noteikumiem;
 4.nodrošina, ka brīvās tirdzniecības zonā uzņēmējdarbību veicošie ekonomikas dalībnieki detalizēti digitālā formātā reģistrē visus zonā ievesto un no tās izvesto preču sūtījumus, kā arī informāciju par visām zonā saražotajām precēm un sniegtajiem pakalpojumiem, tā, lai par jebkuru laiku būtu iespējams noskaidrot, kas zonā atrodas. Digitālajos reģistros būtu:
 ·jādokumentē visu brīvās tirdzniecības zonā ievesto un no tās izvesto preču un pakalpojumu pārdevumi un pirkumi, un tie pēc pieprasījuma būtu jāiesniedz kompetentajām iestādēm;
 ·saskaņā ar valsts tiesību aktiem pilnīgi un precīzi jāreģistrē visi komercdarījumi, lai būtu iespējama pilnīga ražošanas un montāžas procesos izmantoto materiālu pārskatatbildība, un šādai informācijai jābūt salīdzināmai ar attiecīgo komercdarījumu apjomu un vērtību. Šādi reģistri būtu:
 –jāuzglabā vismaz piecus gadus;
 –pēc pieprasījuma savlaicīgi jādara pieejami kompetentajām iestādēm;
 –jāuztur kompetento iestāžu prasītajā formātā, lai tās tos varētu izmantot riska profilēšanai;
 5.savlaicīgi kompetentajām iestādēm nosūta saskaņā ar valsts tiesību aktiem pieprasītus reģistrus un informāciju, uz kuriem attiecas uzskaites dokumentu glabāšanas prasības;
 6.nodrošina, ka brīvās tirdzniecības zonā uzņēmējdarbību veicošiem uzņēmumiem ir pienākums kompetentajām iestādēm, kuru jurisdikcijā zona ir izveidota, pēc to pieprasījuma piešķirt piekļuvi saviem detalizētajiem digitālajiem reģistriem;
 7.ieceļ īpašu kontaktpunktu, kam ir vajadzīgās prasmes un resursi, lai varētu efektīvi reaģēt uz šādiem kompetento iestāžu lūgumiem sniegt informāciju;
 8.mudina brīvās tirdzniecības zonā uzņēmējdarbību veicošos ekonomikas dalībniekus izmantot elektroniskos maksājumus zonas robežās notiekošos vai no brīvās tirdzniecības zonas izejošos jebkāda veida komercdarījumos vai finanšu darījumos, un nodrošina skaidras naudas darījumu izsekojamību;
 9.mācās no līdzbiedriem un piedalās dialogos ar pievienojušamies valstīm, lai risinātu ar atbilstības nodrošināšanu saistītās problēmas.
 (1)
 Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa kartē un izvērtē viltotu preču, savvaļas dzīvnieku un augu, kā arī cilvēku nelikumīgas pārrobežu tirdzniecības ekonomisko ietekmi.
 (2)
 Ministru padomes 2017. gada sanāksmes ziņojums.
 (3)
 Governance Frameworks to Counter Illicit Trade (ESAO, 2018. gads).
 (4)
 Trade in Counterfeit Goods and Free Trade Zones: Evidence from recent trends (ESAO-EUIPO, 2018. gads).
 (5)
 Why Do Countries Export Fakes? The Role of Governance Frameworks, Enforcement and Socioeconomic Factors (ESAO-EUIPO, 2018. gads); Illicit Trade: Converging Criminal Networks (ESAO, 2016. gads).
 (6)
 Governance Frameworks to Counter Illicit Trade (ESAO, 2018).


type: other

text:
Število zadetkov: 8061cT0xMzAvMjAxNiZkYXRhYmFzZSU1QlNPVlMlNUQ9U09WUyZfc3VibWl0PWklQzUlQTElQzQlOERpJm9yZGVyPWNoYW5nZURhdGUmZGlyZWN0aW9uPWRlc2Mmcm93c1BlclBhZ2U9MjAmcGFnZT0z
 Sklep III Ips 29/2010 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 18.05.2010 dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - objektivna kumulacija tožbenih zahtevkov - zahtevki z različno dejansko in pravno podlago - zavrženje revizije Zaradi različne dejanske in pravne podlage posameznih tožbenih zahtevkov je pri presoji dovoljenosti revizije odločilna vrednost vsakega tožbenega zahtevka posebej.
 Sklep III Ips 194/2008 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 07.04.2009 dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - postranske terjatve - kapitalizirane obresti - zavrženje revizije Kot vrednost spornega predmeta se upošteva le vrednost glavnice, ne pa tudi vrednost obresti, pa čeprav kapitaliziranih. Uveljavljajo se namreč skupaj z glavnico, zaradi česar niso glavni zahtevek in po zgoraj navedenem 39. členu ZPP ne vplivajo na določitev vrednosti spornega predmeta.
 Sodba III Ips 122/2008 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 18.05.2010 povrnitev premoženjske škode - izgubljeni dobiček - načelo prepovedi retroaktivne uporabe zakona - davek od dobička iz dejavnosti - ocena izgubljenega dobička - načela odškodninskega prava - dolžnost zmanjševanja škode - zmanjšanje odškodnine - uporaba OZ-A Upoštevaje presojo Ustavnega sodišča, da 3. člen OZ-A ni v neskladju z Ustavo in da je treba v tovrstnih primerih upoštevati splošno ustavno prepoved retroaktivnosti zakonov, revizijsko sodišče ne more sprejeti argumentov tožeče stranke, da ji po uveljavitvi OZ-A znova pripadajo od prisojene, a še ne plačane odškodnine zamudne obresti, ne glede na to, da so 1. 1. 2002 prenehale teči zaradi takrat uveljavljene prepovedi teka zamudnih obresti ultra alterum tantum. Ni pravilno stališče, po katerem bi v okviru presoje o oceni izgubljenega dobička (prim. tretji odstavek 189. člena ZOR), ki ga mora plačati odškodninsko odgovorna oseba, davek od dobička iz dejavnosti upoštevali tako, da bi ga prišteli ocenjenemu izgubljenemu dobičku in na ta način s plačilom tega davka obremenili odškodninsko odgovorno osebo. Opustitev dolžnosti zmanjševanja škode je razlog za zmanjšanje odškodnine. Oškodovanec nima pravice čakati, ko vidi, da se škoda veča. V konkretnem...
 Sklep III Ips 238/2008 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 02.06.2009 dovoljenost revizije - nasprotna tožba - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije Na dovoljenost revizije ne vpliva dejstvo, da revizijska vrednost presega seštevek vrednosti spornih predmetov glede pravnomočnih odločitev o zahtevkih iz tožbe in nasprotne tožbe. Skupno obravnavanje združenih gospodarskih sporov po tožbi in nasprotni tožbi namreč ne pomeni, da sta spora izgubila svojo samostojnost.
 Sodba III Ips 159/2007 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 02.06.2009 odškodninska odgovornost - pogajanja - značilnosti pogajalskega razmerja - pooblastilo za pogajanja - namen skleniti pogodbo Za pojem pogajanj je bistveno, da stranka v poslovnih kontaktih z drugimi izraža namen, da bo sklenila pogodbo. Če ga izraža in s tem pripravi nasprotno stranko k nadaljnjemu sodelovanju z njo, a pri tem ne misli resno, ker namena skleniti pogodbo v resnici nima, ravna v nasprotju z načelom dobre vere in poštenja.
 Sodba in sklep III Ips 26/2007 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 24.03.2009 avtorsko pravo - avtorsko delo - firma - varstvo avtorskih pravic - zaščita besedne zveze slovenska hranilnica in posojilnica - individulanost - uporabnina - občasne terjatve - zastaranje pravice Po pogodbi pravdnih strank mora toženka tožniku za uporabo besedne zveze „slovenska hranilnica in posojilnica“ v firmi plačevati uporabnino. Edino plačilo, ki ga je toženka opravila, je bilo 20. 12. 2000, ko je plačala uporabnino za leto 2000. Zadnji stavek prvega odstavka 373. člena ZOR, ki vsebuje zahtevo, da dolžnik po najstarejši neplačani zapadli terjatvi ni izvršil nobene dajatve več, nima takega pomena, kot mu ga pripisuje revident: po njegovem naj bi plačilo uporabnine za leto 2000 učinkovalo tako, da sama pravica, iz katere izvirajo občasne obveznosti plačila uporabnin, ne bi zastarala, sicer naj bi bila ta zakonska zahteva zapisana po nepotrebnem. Vendar je njen smisel drug. Brez nje bi namreč že ena sama neplačana terjatev, starejša od petih let, kljub plačevanju nadaljnjih občasnih terjatev povzročila zastaranje same pravice, kar bi bilo očitno neustrezno. Besedna zveza „slovenska hranilnica in posojilnica“ je navaden izraz, v katerem ni mogoče...
 Sodba III Ips 126/2007 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 16.06.2009 neupravičena pridobitev - uporaba tuje stvari v svojo korist - neupravičeno izkoriščanje tuje znamke - pojem koristi - neutemeljen prihranek - licenčna analogija - obseg vrnitve - zamuda z vračilom prejete koristi - zamudne obresti Znesek, prisojen za vsako posamezno leto nedovoljene uporabe znamke, je zmnožek števila v zadevnem letu prodanih srajc, označenih z zavarovanim znakom, aktualne veleprodajne cene za srajco in stopnje ugotovljene primerne licenčnine. Zmnožek se prilega koristi iz 219. člena ZOR oziroma tretjega odstavka 210. člena ZOR, h kateri poleg zvečanja premoženja spada tudi njegova ohranitev, vključno z zmanjšanjem premoženja, ki pa je manjše, kot bi bilo brez prispevka tujega premoženja. Korist je, skratka, tudi neutemeljen prihranek. Člen 214 ZOR predpisuje kdaj prejemnik koristi pride v zamudo. Čeprav sicer drži, da tožnica ni imela čiste denarne terjatve, se pravi terjatve, ki bi že ob nastanku obstajala v točno določeni višini (znesku), pač pa je bil obseg okoriščenja določen šele na podlagi poznejše ocene, to na nastop toženkine zamude ne vpliva. Ob namerni kršitvi zamuda nastaja sproti, kadar nastaja slaboverna korist.
 Sodba in sklep III Ips 138/2007 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 02.06.2009 neupravičena pridobitev - dovoljenost revizije - zamudne obresti - vrednost spornega predmeta - postranske terjatve - zavrženje revizije Dejanske ugotovitve sodišč prve in druge stopnje v obravnavanem primeru izključujejo obstoj omenjene predpostavke kondikcijskega zahtevka iz prvega in drugega odstavka 210. člena ZOR. Postranska terjatev (zahtevek za plačilo zamudnih obresti) po 39. členu ZPP ni kriterij za določitev vrednosti spornega predmeta. To pomeni, da terjatev v tem delu po pravilih procesnega prava nima nikakršne vrednosti.
 Sklep III Ips 41/2009 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 02.06.2009 dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - zavrženje revizije Ker vrednost spornega predmeta ni presegla mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija ni dovoljena.
 Sodba III Ips 83/2007 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 12.05.2009 zavarovalna pogodba - požar na plovilu - izračun zavarovalnine - totalna škoda - delna škoda Sodišči prve in druge stopnje nista zmotno uporabili materialnega prava, ker nista upoštevali prvega odstavka 706. člena PZ, saj ni bilo ugotovljeno, da bi stroški za popravilo poškodovane motorne jahte presegali njeno dogovorjeno oziroma dejansko vrednost.
 Sklep III Ips 239/2008 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 12.05.2009 litispendenca - obstoj terjatve - pravnomočnost - subjektivne meje pravnomočnosti Pri pogoju istovetnosti pravdnih strank iz tretjega odstavka 189. člena ZPP je treba sicer upoštevati primere razširjenih mej pravnomočnosti. Tako v primerih, ko bi pravnomočna sodba učinkovala proti tretji osebi. Vendar pa dejstva, ki jih je ugotovilo pritožbeno sodišče, ne govorijo v prid stališču, da bi v obravnavanem primeru pravnomočni sodbi, izdani v zadevah Okrožnega sodišča v Mariboru II Pg 245/2005 in I Pg 273/2005, zaradi razširjenih subjektivnih mej pravnomočnosti učinkovali tudi v razmerju med pravdnima strankama tega postopka. V okviru teh pravdnih postopkov se namreč presoja obstoj terjatve in ločitvene pravice med pravdnima strankama U. d.d. in M. d.d. - v stečaju, učinek pravnomočnih sodb pa se, upoštevaje ugotovitve sodišča druge stopnje, ne bo raztezal na toženo stranko kot tretjo osebo.
 Sklep III Ips 41/2007 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 12.05.2009 agencijska pogodba - pogodba o trgovskem zastopanju - pogodba sklenjena za določen čas - prenehanje pogodbe - razlaga pogodbe - načelo svobode urejanja obligacijskih razmerij Tudi pravila ZOR o prenehanju agencijske pogodbe so v načelu dispozitivna. Taka niso le tista, pri katerih je pogodbena svoboda omejena (prim. na primer tretji odstavek 810. člena ZOR). Prepovedi dogovora o možnosti odpovedi agencijske pogodbe, ki je sklenjena za določen čas, pa v ZOR ni. Zaradi načela svobode urejanja obligacijskih razmerij (10. člen ZOR) s sklepanjem po nasprotnem razlogovanju takšne (načelne) prepovedi ni mogoče izpeljati niti iz prvega odstavka 810. člena ZOR, kot zmotno meni revident. Tako velja, da agencijska pogodba, sklenjena za določen čas, lahko preneha na podlagi enostranskega upravičenja pred iztekom tega časa v dveh primerih: (1) z odstopno izjavo brez odpovednega roka zaradi resnih razlogov (prvi odstavek 811. člena ZOR) in (2) z odpovedjo z odpovednim rokom, če sta se pogodbeni stranki tako dogovorili.
 Sklep III Ips 147/2008 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 10.03.2009 dovoljenost revizije - vrednost spornega predmeta - gospodarski spor Ker je bilo delovanje obeh pravdnih strank zvezano z njunima pridobitnima dejavnostma, je treba uporabiti pravila o postopku v gospodarskih sporih. Ker vrednosti spornih predmetov ne presegata mejne vrednosti za dovoljenost revizije, revizija, ni dovoljena.
 Sodba III Ips 123/2008 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 24.03.2009 ugovor tretjega - izločitveni zahtevek - izločitvena pravda - neupravičena pridobitev Smisel ugovora tretjega je, da se prepreči oprava izvršbe na določenem predmetu in s tem ohranijo tiste pravice, ki bi po opravljeni izvršbi ugasnile. Po že opravljeni izvršbi na določenem predmetu izvršbe zato ugovor tretjega ne more več doseči svojega namena. Zato drži, da tretji v načelu po že opravljeni izvršbi na določenem predmetu izvršbe v okviru izvršilnega postopka nima (več) pravnega sredstva, s katerim bi zaščitil svojo pravico, ki bi preprečevala izvršbo na tem predmetu. Vendar pa to ne pomeni, da tretji nima več nobenih pravnih sredstev izven izvršilnega postopka v zvezi s protipravnim prikrajšanjem, ki naj bi nastalo zaradi že opravljene izvršbe na predmetu izvršbe, glede katerega zatrjuje svoja upravičenja.
 Sodba III Ips 33/2007 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 24.03.2009 pripoznava dolga - pomen pripoznave dolga za obstoj pripoznane obveznosti - podpis obrazca IOP (izpis odprtih postavk) Institut pripoznave dolga ima le omejen doseg, ki je zlasti povezan z zastaranjem (glej zlasti 341. in 364. člen OZ). Pripoznava dolga – kot sporočilo dolžnikovega stališča upniku, da dolg obstaja – logično ne pomeni nujno tudi tega, da dolg v resnici obstaja (uspeh tožničinega tožbenega zahtevka je bil namreč odvisen od obstoja toženkinega dolga, to je od obstoja izvršenih, pa ne plačanih del, in ne neposredno od toženkinega stališča o tem).
 Sodba III Ips 56/2008 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 07.04.2009 povrnitev premoženjske škode - odgovornost države - odreditev merjenja imisij škodljivih snovi - izdaja uporabnega dovoljenja - podlage odškodninske odgovornosti - protipravnost - vzročna zveza - pravno relevantni vzrok - pogoj Odločba (sama zase) ni posegla v možnost tožeče stranke, da opravlja dejavnost. Zato je lahko le pogoj, brez katerega ne bi bilo nadaljnjega poteka dogodkov, ki so privedli do zatrjevane škode. V okviru nadaljnjih dogodkov pa se izpostavi kot odločilna opustitev tožeče stranke, da postopa skladno odredbi iz te odločbe. Razloga, ki utemeljujeta, da je pravno odločilna opustitev tožeče stranke, sta dva. Prvi razlog izhaja iz stališča, da niti trditve tožeče stranke niti ugotovljene okoliščine konkretnega primera ne utemeljujejo presoje, po kateri bi nespoštovanju sporne upravne odločbe v kontekstu obravnavanja vzročne zveze lahko pripisali pomen razumne reakcije tožeče stranke v danem položaju. Drugi razlog pa izhaja iz dejstva, da je bilo prav nespoštovanje Odločbe z dne 15. 12. 1998 razlog za zavrnitev izdaje poprejšnjega soglasja k uporabnemu dovoljenju. Zato je šele opustitev tožeče stranke same ustvarila položaj, ki je odločilno vplival na nadaljnji...
 Sodba III Ips 84/2007 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 10.03.2009 neupravičena pridobitev - kondikcija - zmota pri plačilu nedolga - dolžnost plačila - plačilo neobstoječega dolga Ni mogoče šteti, da je stranka vedoma plačala nekaj, kar ni bila dolžna, če je to storila pomotoma, pa čeprav pri tem ni bila dovolj skrbna. Pravila o zmoti, ki jo zakon ureja pri izpodbojnih pravnih poslih, kjer se zahtevata njena bistvenost in opravičljivost, pri plačilu nedolga ne pridejo v poštev. Zmota glede obstoja obveznosti pri izpolnitvi nedolga je lahko tudi krivdna.
 Sodba III Ips 17/2008 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 24.11.2009 prodaja nezazidanega stavbnega zemljišča - predkupna pravica občine - zakonita predkupna pravica - potrdilo, da ne obstaja predkupna pravica - odločba o zavrnitvi zahteve za izdajo potrdila - razlaga pogodb - razlaga spornih določil Veljavnost pogodbe o prodaji nezazidanega stavbnega zemljišča je bila vezana na izdajo potrdila, da ne obstaja predkupna pravica, vendar pa se pogoj v roku (prvotno določenem v trajanju 30 dni in naknadno podaljšanem) ni izpolnil. Ker je primarni dajatveni tožbeni zahtevek zahtevek na izpolnitev pogodbe, ki nima učinka, je bila njegova pravnomočna zavrnitev pravilna. Tudi če bi zaradi zakonske obveze prodajalca nezazidanega stavbnega zemljišča, da o nameravani prodaji in njenih pogojih najprej obvesti predkupnega upravičenca, prodajna pogodba, ki spočetka nima zahtevane kvalificirane oblike, vsebovala implicitno zavezo pogodbenic, da bosta, v primeru odločitve predkupnega upravičenca, da svoje pravice ne izkoristi, pogodbi dali potrebno obliko, tega v tej zadevi ne bi bilo mogoče upoštevati, saj je bilo ugotovljeno, da je predkupna upravičenka izrazila namero, da bo izkoristila predkupno pravico, kar je glede na pogodbeno ureditev pomenilo, da se pogoj za začetek...
 Sodba III Ips 118/2008 Vrhovno sodišče Gospodarski oddelek 15.12.2009 navidezna pogodba (simulirana pogodba) - pravnomočnost - razširjene subjektivne meje pravnomočnosti - pridobitev stvari med pravdo - dejanska seznanitev stranke z izpodbojno tožbo - učinki zaznambe spora - pridobitev lastninske pravice - pridobitni način - vpis v zemljiško knjigo Učinek pravnomočne sodbe Pg 112/2002 na položaj tožeče stranke izključuje njeno obrambo z ugovorom prodane in izročene stvari po 93. členu SPZ v razmerju do tožene stranke. Zato ta stvarno-pravni ugovor ne more služiti niti za morebitno utemeljitev zahtevka, naj tožena stranka izstavi tožeči stranki listino, ki bo sposobna za vpis lastninske pravice pri spornem stanovanju nanjo v zemljiško knjigo. Obveznost tožeče stranke je enaka obveznosti družbe M. d.o.o. iz dajatvenega dela pravnomočne sodbe Pg 112/2002, pa čeprav ima konstitutivni del pravnomočne sodbe Pg 112/2002 učinek le zoper stečajno maso tožene stranke iz obravnavanega gospodarskega spora.


text:
Fl-Ingilterra u f’pajjiżi oħra, fil-lejl tal-31 ta’ Ottubru, tiġi ċċelebrata l-festa ta’ Halloween jew kif inhi msejħa wkoll All Hallows’ Eve, jiġifieri lejlet il-Festa tal-Qaddisin kollha. Fi żmienna din il-festa hija okkażjoni biex it-tfal “request treats or threaten tricks” (jittallbu għall-ħelu, u jekk le jagħmlulek xi ċajta. Simbolu komuni ta’ Halloween hija l-jack-o'-lantern, qargħa ħamra mħaffra, b’forma ta’ wiċċ ikrah u b’xemgħa mwaħħla ġewwa.
 Oriġini
 Il-festa għandha oriġini Ċeltika. Fil-Gran Brittanja u l-Irlanda tal-qedem din il-festa kienet tfakkar it-tmiem tas-sajf u lejlet il-bidu ta’ sena ġdida. Kienu jinxtegħlu ħġejjeġ kbar fuq l-għoljiet biex ikeċċu l-ispirti ħżiena. Kienu jaħsbu li l-erwieħ tal-mejtin kienu jżuru djarhom mill-ġdid f’dan il-jum u għalhekk din il-festa ntrabtet ma’ iħirsa, sħaħar, qtates suwed, fairies, u kull xorta ta’ xjaten.
 Dawk li emigraw lejn l-Istati Uniti, l-iktar Irlandiżi, daħħlu din il-festa hemmhekk ukoll u lejn tmiem is-seklu 19 saret popolari ħafna. Is-subien u l-ġuvintur kienu jaqilbu l-għerejjex u t-tined, ikissru l-ħġieġ tat-twieqi u jagħmlu ħsara fi propjeta. Iżda biż-żmien il-festa saret waħda tat-tfal żgħar u ma baqgħetx issir il-ħsara li kienet issir qabel.
 UNICEF
 Mill-1965, il-UNICEF, ippruvat iddaħħal drawwa ġdida fil-Halloween, dik li jsir ġbir ta’ flus għall-United Nations Children's Fund.
 Ir-Reliġjon Kattolika
 Il-Kardinal Carlo Maria Martini kien qal, “dawn it-tip ta’ festi ma jagħmlux parti mit-tradizzjoni tagħna, li għandha valuri kbar ħafna li jridu jgħaddu lil ta’ warajna: il-qima lejn il-mejtin tagħmel parti mill-istorja tagħna. Inżuru l-oqbra, inżejnuhom bil-fjuri, nitolbu għall-mejtin, u hekk nifhmu li l-ħajja tal-bniedem mhijiex biss f’din l-art.”
 Fl-2005, il-Kummissjoni Djoċesana Okkult u Sataniżmu tal-Knisja f'Malta kienet ħarġet din l-istqarrija: