text:
Rom () er hovedstad i Italien og landets største og mest befolkningsrige by med indbyggere.
 Rom er i dag moderne og kosmopolitisk. Byen er den tredjemest besøgte turistdestination i EU og en by med stor kulturel og politisk betydning. Dens internationale lufthavn Fiumicino er den største i Italien. Byen huser hovedkontorer for størstedelen af alle større, italienske virksomheder, ligesom hovedafdelinger for tre af verdens 100 største virksomheder er placeret her (Enel, Eni og Telecom Italia).
 Som en af de få større europæiske byer, som kom gennem 2. verdenskrig relativt uskadt, har Rom stadig karakter af renæssance og barok. Roms Historiske Centrum er udpeget af UNESCO som et verdensarvsområde.
 Byen har gennem tiden haft flere forskellige tilnavne, blandt andet: l'Urbe (byen) og caput mundi (verdens hovedstad), samt i dag: la Città Eterna (den evige stad), Limen Apostolorum (Apostlenes dørtærskel/begyndelse) og la città dei sette colli (de syv højes by). Desuden findes udtrykkene Rom blev ikke bygget på én dag og alle veje fører til Rom.
 Historie
 Fra grundlæggelse til imperium
 Ifølge legenden blev byen Rom grundlagt af tvillingerne Romulus og Remus den 21. april år 753 f.Kr. Arkæologiske beviser støtter teorien om, at Rom voksede fra pastorale bosættelser på Palatinerhøjen bygget i området ved det senere Forum Romanum til en by i det 8. århundrede f.Kr. Byen udviklede sig til hovedstaden for det Romerske Kongerige (regeret af en følge på syv konger ifølge sagnet), den Romerske republik (regeret af Senatet fra 510 f.Kr.), og endelig det Romerske Imperium (regeret af en kejser fra 27 f.Kr.). Denne succes afhang af militære erobringer, handelsmæssig dominans, såvel som af selektiv assimilation af nabocivilisationer som etruskerne og grækerne. Fra grundlæggelsen af Rom i 753 f.Kr. var Rom militært ubesejret indtil 386 f.Kr., hvor Rom blev indtaget af kelterne men genvundet af romerne samme år.
 Den romerske dominans spredte sig til store dele af Europa og Middelhavets kyster, mens dens population oversteg en million indbyggere. I næsten tusinde år var Rom den politisk vigtigste, rigeste og største by i den vestlige verden. Dette fortsatte, efter at riget begyndte af forfalde og blev delt, selvom byen i sidste ende mistede status som hovedstad til Milano og senere Ravenna og blev passeret i prestige af den østromerske hovedstad Konstantinopel.
 Imperiets fald og middelalder
 Med Konstantin I's styre opnåede Biskoppen af Rom politisk og religiøs betydning og skulle med tiden blive kendt som paven og etablere Rom som centrum for den katolske kirke. Efter Alarik I's Plyndring af Rom i 410 og Romerrigets undergang i år 476 skiftede Rom mellem det Østromerske Kejserdømme og plyndring af germanske barbarer. Dets population faldt til blot 20.000 gennem den tidlige middelalder og reducerede det udstrakte byområde til klynger med beboede bygninger mellem store områder med ruiner og vegetation. Rom forblev en del af det Østromerske Kejserdømme indtil år 751, hvor langobarderne endeligt ophævede Eksarkatet Ravenna. I 756 gav paven, Pipin den lille, verdslig jurisdiktion over Rom og de omkringliggende områder, og derved opstod Kirkestaten.
 Rom forblev hovedstad for Kirkestaten indtil indlemmelsen i det Italienske Kongerige i 1870. Byen blev en større destination for pilgrimsfærder gennem middelalderen og blev fokus for magtkampen mellem paven og det Tysk-romerske rige, indledt med Karl den Stores kroning i Rom af Pave Leo 3. juledag år 800, som rigets første kejser. Bortset fra korte perioder som en uafhængig by beholdt Rom i middelalderen sin status som pavelig hovedstad og "hellig by" gennem flere århundreder, selv da pavesædet i en overgang blev flyttet til Avignon (1309–1337). Til trods for at byen ikke længere var politisk magtfuld, som demonstreret tragisk ved den brutale plyndring i 1527, blomstrede den som et midtpunkt for kulturel og kunstnerisk aktivitet gennem renæssancen og barokken under beskyttelse af Den romerske kurie.
 17.–19. århundrede
 Befolkningstallet steg atter og nåede 100.000 i løbet af det 17. århundrede, men Rom haltede bagud i forhold til resten af de europæiske hovedstæder i de følgende århundreder og havde stadig travlt med modreformationen. Efter at være fanget i den nationalistiske tumult i det 19. århundrede og efter to gange at have opnået og tabt en kortlivet uafhængighed blev Rom fokus for håbet om en samling af Italien. Allerede i 1861 blev Rom erklæret som hovedstad i Italien, selvom byen stadig var under pavens kontrol. Efter det franske protektorat blev brudt i 1870, stormede kongelige tropper fra Kongeriget Italien byen.
 20. århundrede
 Efter sejr i 1. verdenskrig blev Rom vidne til en stigende politisk magt til fascismen med Benito Mussolini i spidsen, som marcherede til byen i 1922. Han deklarerede et nyt italiensk rige og allierede Italien med Nazi-Tyskland. I perioden efter Kongeriget Italiens samling og indtil dette tidspunkt steg befolkningstallet hurtigt; fra 212.000 til mere end 1.000.000 mennesker, men denne tendens blev stoppet af 2. verdenskrig, hvor Rom både blev skadet af De Allieredes bombninger og nazisternes besættelse. Efter slutningen af krigen og henrettelsen af Mussolini afskaffedes monarkiet ved en folkeafstemning i 1946 til fordel for den Italienske Republik. Rom voksede betydeligt efter krigen og var en drivende kraft bag det "italienske økonomiske mirakel", som fremkom ved efterkrigstidens rekonstruktion og modernisering. Rom blev en fashionabel by i 1950'erne og de tidlige 1960'ere, og en ny tendens med stigende befolkningstal fortsatte til midt-1980'erne, hvor der boede mere end 2.800.000 mennesker i kommunen. Derefter begyndte befolkningstallet lige så stille at dale, da flere og flere flyttede til omkringliggende kommuner. Denne tendens er i de senere år igen vendt, og antallet af indbyggere stiger atter.
 Geografi og klima
 Beliggenhed
 Rom ligger i Lazio-regionen i Centralitalien, hvor floderne Aniene og Tiberen løber sammen. Selvom byens centrum ligger omkring 24 kilometer inde i landet i forhold til det Tyrrhenske Hav, breder byens territorium sig helt til kysten, hvor det sydvestliggende Ostia-distrikt ligger. Højden af den centrale del af Rom svinger fra 13 m over havets overflade (ved Piazza del Popolo) til 120 m over havets overflade (toppen af Monte Mario). Kommunen Rom strækker sig over et område på omkring 1.285 km2, indeholdende mange grønne områder.
 Klima
 Rom har et typisk middelhavsklima, som karakteriserer middelhavskysterne i Italien. Det er mest behageligt fra april til juni og fra midten af september til oktober, hvor især den romerske ottobrate ("flotte oktoberdage") er kendt for sine solrige og varme dage. I august overstiger temperaturen på det varmeste af dagen ofte 32 °C. Derfor holder mange forretninger traditionelt lukket i august, og romerne forlader byen til fordel for feriesteder, men denne trend er aftagende, og byen forbliver efterhånden fuldt funktionel gennem hele sommeren som følge af den stigende turisme og folkets ændrede arbejdsvaner. Den gennemsnitlige maksimumtemperatur i december er 13 °C, men temperaturer under frysepunktet er ikke usædvanlige.
 Demografi
 I kejser Augustus' tid var Rom verdens største by og sandsynligvis den største by, som blev bygget indtil det 19. århundrede. Estimater for byens maksimale befolkningstal svinger fra 450.000 til over 3,5 mio. mennesker, hvor 1 til 2 mio. er det mest udbredte blandt historikere. Efter Romerrigets undergang var byens befolkningstal måske under 50.000 og voksede ikke igen før Renæssancen. Da Kongeriget Italien indlemmede Rom i 1870, havde byen omkring 200.000 indbyggere, som dog hurtigt øgedes til 600.000 ved tærsklen til 1. verdenskrig.
 Mussolinis fascistiske regime forsøgte at blokere for en for stor demografisk fremgang for byen, men fejlede i at forhindre byen i at nå en million indbyggere i 1931. Efter 2. verdenskrig fortsatte Rom med at ekspandere med skabelsen af nye kvarterer og forstæder i 50'erne og 60'erne.
 I dag bor der 2,7 millioner i byen, mens der i Roms større byområde bor omkring 4 millioner på et område, der strækker sig over 5.352 km2. I kommunen er 156.833 beboere af udenlandsk nationalitet, og disse repræsenterer dermed godt 6 % af det totale indbyggertal. De største grupper af immigranter stammer fra Rumænien og Polen, og det antages, at der bor mange tusinde illegale indvandrere i byen. Gennemsnitsalderen for indbyggerne er 43 år.
 Arkitektur, landemærker og byindretning
 Arkitektur gennem tiden
 Det gamle Rom
 En af Roms kendetegn er Colosseum (70-80 e.Kr.), der er det største amfiteater, som nogensinde er bygget i Romerriget. Med plads til 60.000 siddende tilskuere blev det oprindeligt brugt til gladiatorkampe. Listen over de vigtigste monumenter i oldtidens Rom omfatter Forum Romanum, Domus Aurea, Pantheon, Trajansøjlen, Trajans Marked, adskillige katakombområder, Circus Maximus, Caracallas Thermer, Castel Sant'Angelo, Augustus mausoleum, Ara Pacis, Konstantinbuen, Cestiuspyramiden og Bocca della Verità.
 Middelalder
 Selvom den ofte bliver overset, er kulturarven efter Roms middelalder en af de største blandt italienske byer. Der findes basilikaer fra urkristendommen, heriblandt Santa Maria Maggiore og San Paolo Fuori le Mura – begge med værdifulde mosaikker fra det 4. århundrede. Senere betydningsfuld middelaldermosaik- og freskokunst kan findes i kirkerne Santa Maria in Trastevere, Santi Quattro Coronati og Santa Prassede. Andre bygninger har tårne, hvor de største er Torre delle Milizie og Torre dei Conti ved Forum Romanum, samt den store trappe, som leder op til basilikaen Santa Maria in Aracoeli.
 Renæssance og Barok
 Rom var et stort verdenscentrum i renæssancen, kun overgået af Firenze og blev dybt påvirket af udviklingen. Det mest imponerende mesterværk blandt renæssancens arkitektur i Rom er Piazza del Campidoglio på Kapitol af Michelangelo, sammen med Palazzo Senatorio, der er sæde for bystyret. Gennem denne periode byggede Roms store, aristokratiske familier overdådige boliger som Quirinalpaladset (nu sæde for Italiens præsident), Palazzo Venezia, Palazzo Farnese, Palazzo Barberini, Palazzo Chigi (nu sæde for Italiens ministerpræsident), Palazzo Spada, Palazzo della Cancelleria og Villa Farnesina.
 Rom er også kendt for sine store og majestætiske pladser, som ofte er prydede med obelisker. Mange af pladserne blev konstrueret i det 17. århundrede. De vigtigste pladser er Piazza Navona, Piazza di Spagna, Campo de' Fiori, Piazza Venezia, Piazza Farnese og Piazza della Minerva. Et af de mest symbolske eksempler på barokkunst er Trevi-fontænen af Nicola Salvi. Af andre betydningsfulde barokpaladser fra det 17. århundrede kan der nævnes Palazzo Madama, som nu er sæde for det italienske senat, samt Palazzo Montecitorio, der nu huser parlamentets underhus.
 Nyklassicisme
 I 1870 blev Rom hovedstad i det nye Italienske Kongerige. På denne tid fik nyklassicismen en dominerende indflydelse på romersk arkitektur, en byggestil som var influeret af antikkens arkitektur. Der blev i denne periode bygget mange store paladser i nyklassicistisk stil til at huse ministerier, ambassader og andre regeringsorganer. Et af de bedst kendte symboler fra romersk nyklassicisme er Victor Emanuel-monumentet eller "Fædrelandets Alter", hvor den ukendte soldats grav ligger, som repræsenterer de 650.000 italienere, der faldt i 1. verdenskrig.
 Fascistisk arkitektur
 Det fascistiske regime, som styrede Italien mellem 1922 og 1943, udviklede en arkitektonisk stil, som er karakteriseret ved koblinger til den oldromerske arkitektur. Det vigtigste fascistiskprægede område i Rom er EUR-distriktet, hvor anlæggelsen blev påbegyndt i 1935. Det var oprindeligt udtænkt til Verdensudstillingen i 1942 ("Esposizione universale 42" eller "Expo"). Dog fandt udstillingen aldrig sted grundet Italiens indtræden i 2. verdenskrig i 1940. Den mest repræsentative bygning i fascistisk stil ved EUR er Palazzo della Civiltà Italiana (1938-1943), et ikonisk design som kaldes det Kubiske eller Firkantede Colosseum.
 Efter 2. verdenskrig opdagede de romerske myndigheder, at de allerede havde lagt kimen til et erhvervsdistrikt uden for centrum, noget som andre hovedstæder stadig var ved at planlægge (London Docklands og La Défense i Paris). Også Palazzo della Farnesina, det aktuelle sæde for det italienske udenrigsministerium, blev i 1935 designet i fascistisk stil.
 Byens centrum
 Det historiske centrum er domineret af Roms syv høje: Kapitol, Palatinerhøjen, Viminalhøjen, Quirinalhøjen, Esquilinhøjen, Celiohøjen og Aventinerhøjen. Tiberen strømmer syd gennem Rom, med byens centrum beliggende, hvor Tiberøen muliggør krydsning af floden. Store dele af den gamle bymur står stadig. Serviusmuren blev bygget tolv år efter Galliens plyndring af byen i 390 f.v.t. og omkransede det meste af Esquilin- og Celiohøjene ligesom det hele af de fem resterende høje. Rom voksede sig større end dette område, men der blev ikke opført andre mure før 270 e.v.t., hvor Aurelian påbegyndte Aurelianmurene. Disse var omkring 19 km lange og stod stadig som forsvar, da tropper fra Kongeriget Italien skulle indtage byen i 1870.
 Roms gamle centrum rummer omkring 300 hoteller og 300 pensionater, over 200 paladser, 900 kirker, otte af Roms store parker, sædet for Italiens præsident, parlamentet, bystyrets kontorer samt mange monumenter. Den gamle by rummer derudover tusinder af værksteder, kontorer, barer og restauranter. Millioner af turister besøger hvert år Rom, hvilket gør den til en af de mest besøgte byer i verden.
 Den perifere byindretning
 Den gamle by inden for murene dækker omkring fire procent af den nuværende kommunes 1.285 km2. Den historiske bymidte er den mindste af Roms nitten administrative inddelinger. Byens centrum består af 22 distrikter, hvoraf en af disse faktisk ligger udenfor murene. 35 bykvarterer omkranser centrum, og indenfor bygrænsen ligger der seks store forstæder.
 Grande Raccordo Anulare er en motorvej, der lægger sig som en stor ring omkring hovedstaden. Motorvejen, der ligger ca. 10 km væk fra byens centrum, er ulig de fleste andre italienske motorveje gratis at køre på. Vejen knytter de gamle veje, der førte til Rom i oldtiden, sammen: Via Flaminia, Via Aurelia, Via Salaria, Via Tiburtina, Via Casilina og Via Appia. Det moderne Via Appia forbinder byens centrum med en stribe byer, kendt som Castelli Romani.
 Vatikanet
 Rom omkranser Vatikanbyen, Den Hellige Stols enklave, som er en særskilt suveræn stat. Den huser Peterspladsen med Peterskirken. Den åbne plads foran kirken blev redesignet af Giovanni Lorenzo Bernini fra 1656 til 1667 efter ordre fra Pave Alexander 7. som en forgård designet sådan, at flest mulige kunne se paven uddele sin velsignelse.. I Vatikanet findes også Vatikanbiblioteket, Vatikanmuseet med Det Sixtinske Kapel, Rafaels Stanzaer samt andre vigtige værker af Leonardo da Vinci, Rafael, Giotto og Botticelli.
 Museer og gallerier
 De vigtigste museer og gallerier i Rom omfatter Roms Nationalmuseum, Museum for den Romerske Civilisation, Villa Giulia nationale etruskiske museum, de Kapitolinske Museer, Galleri Borghese, Museet for Castel Sant'Angelo samt Nationalgalleriet for Moderne Kunst.
 Landsteder og haver
 Centrum af Rom er omringet af nogle store grønne områder og overdådige gamle huse, som er levn fra mængden af villaer, der omkransede den pavelige by. De fleste af disse blev stort set ødelagt af ejendomsspekulation ved slutningen af det 19. århundrede. De vigtigste blandt de tilbageværende omfatter følgende:
 Villa Borghese med et stort haveanlæg i det naturalistiske 19. århundredes engelsk stil, indeholdende et antal bygninger, museer se Galleri Borghese) og attraktioner;
 Villa Ada, det største offentlige parkanlæg i Rom;
 Villa Doria Pamphili, det næststørste anlæg med et areal på 1,8 km2;
 Villa Torlonia, et storartet eksempel på et jugendstilpalæ, som var Benito Mussolinis romerske residens;
 Villa Albani, opført af Alessandro Albani til at huse hans samling af antikviteter og romerske skulpturer.
 Styre
 Rom er hovedstaden i Italien og er sædet for Italiens præsident, hvis officielle residens er Quirinalpaladset. Rom huser også det italienske parlament, Italiens ministerpræsident og alle ministerierne. Roms borgmester er Giovanni Alemanno fra "Frihedens Folk"-koalitionen, valgt i 2008. En politisk debat i Italien fokuserer på muligheden for at tildele byen "særskilt magt" mht. lokale embedssager, og om muligt at gøre enten kommunen eller provinsen til et "hovedstadsdistrikt" særskilt fra Lazio-regionen, efter model fra andre europæiske hovedstæder.
 Arealet i Comune di Roma er inddelt i 19 Municipi (administrative opdelinger). Oprindeligt var byen inddelt i 20 Municipi, men den ene, nu Comune di Fiumicino, stemte for nogle år siden for at blive en kommune for sig selv og løsrive sig fra Rom.
 Andre suveræne enheder
 Rom er unik ved at indeholde to andre suveræne enheder. Den ene er Den Hellige Stol, den politiske og religiøse enhed, som styrer territoriet for Vatikanstaten og gør krav på ekstraterritoriale rettigheder over nogle få andre paladser og kirker hovedsageligt i centrum. Den anden enhed er Johanniterordenen, som søgte tilflugt i Rom i 1834 efter at have tabt Malta til Napoleon i 1798, og gør ingen krav på territorium udover nogle ekstraterritoriale paladser i det centrale Rom.
 International involvering
 Rom har traditionelt været dybt involveret i processen omkring europæisk politisk integration. Byen var i 1957 vært for underskrivelsen af Rom-traktaten, der etablerede det Europæiske Fællesskab (forgænger til Den Europæiske Union) og agerede også vært ved den officielle underskrivelse af den foreslåede europæiske forfatningstraktat i juli 2004.
 Rom er også sæde for betydningsfulde internationale organisationer under FN, såsom FN's Verdensfødeprogram (WFP), FN's Fødevare- og landbrugsorganisation (FAO) og Den internationale Fond for Landbrugsudvikling (IFAD). Det juridiske grundlag for Den Internationale Straffedomstol, Rom-statutten blev udarbejdet i byen.
 Økonomi
 Nutidens Rom har en dynamisk og forskelligartet økonomi med teknologi-, kommunikations- og servicesektorer, som stortrives. Byen producerer 6,7 % af landets BNP (mere end nogen anden by i Italien). Rom vokser +4,4 % årligt og fortsætter med at vokse i et højere tempo i forhold til enhver anden by i landet. Efter 2. verdenskrig begyndte Roms økonomiske vækst at overgå væksten hos sine rivaler i Napoli og Milano, omend der i dag forsat eksisterer en traditionel rivalisering med Milano. Turisme er uundgåeligt en af Roms hovedindustrier med talrige bemærkelsesværdige museer. Rom er også centrum for den italienske filmindustri takket være Cinecittà-filmstudierne. Byen er desuden centrum for bank- ligesom elektronik- og luftfartsindustrierne. Adskillige internationale hovedkvarterer, ministerier, konferencecentre, idrætsanlæg og museer er beliggende i Roms vigtigste forretningsdistrikter; EUR, Torrino (syd for EUR), Magliana, Parco de' Medici-Laurentina samt den såkaldte Tiburtina-dal langs den antikke Via Tiburtina.
 Kultur og samfund
 Religion
 Den største religion i byen i antikken var den romerske religion. De første hellige romerske guder var Jupiter og krigsguden Mars, som ifølge sagnet var fader til Roms grundlæggere, tvillingerne Romulus og Remus. Gudinden Vesta blev tidligt en vigtig del af den romerske gudekreds i det romerske monarki. Gudinden Diana sluttede sig til gudekredsen under monarkitiden og forenede tilbedelsen mellem Rom og adskillige af Roms naboer og skabte derved et grundlag for en koalition. Gudinden Juno blev indført i Rom fra den antikke by Veii, hvor Veii faldt for den romerske hær efter en lang periode med krige mellem de to byer i tiden med den Romerske republik. Andre guder og gudinder blev tilbedt i Rom og tilføjet til gudekredsen under tiderne med monarki og med republik.
 I den romerske religion gik man meget op i at fortolke guddommelige budskaber ved naturlige hændelser (varsler). I Rom kunne man imidlertid ikke selv fortolke alle disse varsler, hvorfor man i høj grad satte sin lid til etruskere, som kunne netop dette. Af samme årsag stod Rom uden hjælp til fortolkning af varsler under den sidste krig mod Veii, der var etruskisk, og var tvunget til at sende udsendinge helt til Grækenland for at søge råd hos det berømte orakel i Delfi.
 Adskillige andre religioner og importerede mysteriereligioner fortsatte med at eksistere inden for Roms evigt voksende grænser under republik- og kejserperioderne. Dette inkluderede jødedommen, hvis tilstedeværelse i byen dateres tilbage til den Romerske republik og blev ind imellem med magt begrænset til den jødiske ghetto i Rom, ligesom mithraismen, som var den officielle religion i Romerriget i omkring to århundreder. Denne blev fortrængt af kristendommen efter Kejser Konstantins død i det 4. århundrede. Kristendommen blev gjort til den officielle religion i Romerriget i år 380 af Kejser Theodosius 1., hvilket spredte den yderligere og endeligt fortrængte mithraismen og den romerske religion.
 Rom blev den ypperligste kristne by (sammenlignet med Antiochia og Alexandria, og senere Konstantinopel og Jerusalem) baseret på historien om, at Sankt Peter og Sankt Paulus blev gjort til martyrer i byen i det første århundrede, samt pga. byens politiske vigtighed. Roms biskop, senere kendt som Paven, hævdede at være højerestående i forhold til alle biskopper og derved alle kristne på baggrund af, at han var efterfølger til Sankt Peter, omkring hvem Jesus byggede sin kirke. Hans prestige var blevet forøget siden 313 gennem donationer fra romerske kejsere og patriciere, inklusiv Lateranpaladset og patriarkalske basilikaer, samt gennem Kirkens generelle stigende indflydelse i samfundet. Pavelig autoritet er blevet udøvet gennem århundrederne med skiftende succes.
 Med det tiltagende kaos og uro, som førte til Romerrigets undergang i 476, opnåede paverne mere og mere indflydelse i samfundet, først i Rom og i de omkringliggende områder. Rom blev centrum for den katolske kirke og blev hovedstad for Kirkestaten. Som følge heraf blev et stort antal kirker, klostre og andre religiøse bygninger opført i byen, nogle gang ovenpå rester af ældre førkristne bygninger. Antallet af kirker øgedes kraftigt i Renæssancen, hvor Roms mest betydningsfulde kirker blev bygget (dette inkluderer verdens største kirke, Peterskirken på Vatikanhøjen, samt domkirken Laterankirken). Pavedømmet etablerede først sin bolig i Lateranpaladset og senere i Quirinalpaladset. Da Rom i 1870 med magt blev indlemmet i det nyligt forenede Italienske Kongerige, trak Pave Pius 9. sig tilbage til Vatikanet og erklærede sig selv Savoy-monarkiets fange. De efterfølgende årtier blev præget af konflikter mellem det nyfødte rige og den katolske kirke. Dette blev løst i 1929, hvor Laterantraktaten blev underskrevet i Rom, der gav Den Hellige Stol retten til at regere over Vatikanstaten som en uafhængig, suveræn stat. Roms skytshelgener er stadig Sankt Peter og Sankt Paulus, som begge bliver fejret den 29. juni.
 I de senere år er det islamiske samfund vokset betydeligt, især på grund af immigration til byen fra nordafrikanske og mellemøstlige lande. Som et resultat heraf støttede kommunen konstruktionen af den største moske i Europa, som blev designet af arkitekten Paolo Portoghesi og indviet den 21. juni 1995.
 Sprog
 Roms oprindelige sprog var latin, som i løbet af middelalderen udviklede sig til italiensk. Sidstnævnte opstod ved sammenløb af forskellige regionale dialekter, hvor den toskanske dialekt var dominerende. Befolkningen i Rom udviklede også sin egen dialekt, Romanesco. Det gamle romanesco, som blev talt gennem middelalderen, var en syditaliensk dialekt meget tæt på den neapolitanske. Firenzes kulturelle indflydelse gennem renæssancen og frem for alt tilflytningen af mange florentinere til Rom skabte en stærk forandring i dialekten, som nu mere lignede de toskanske variationer. Dette begrænsede sig stort set til Rom indtil det 19. århundrede, hvor det i starten af det 20. århundrede spredtes til andre egne i Lazio takket være bedre transportsystemer samt den stigende population i Rom. Som en konsekvens heraf forlod Romanesco sine traditionelle former og muterede til dialekten, der snakkes i byen, som er tættere på standard italiensk, dog stadig forskellig fra andre Romanesco-påvirkede lokale dialekter i Lazio. Litteratur på traditionelt Romanesco omfatter værker af forfattere som Giuseppe Gioacchino Belli, Trilussa og Cesare Pascarella. Nutidig Romanesco er hovedsageligt repræsenteret af populære skuespillere som eksempelvis Aldo Fabrizi, Alberto Sordi, Nino Manfredi, Anna Magnani, Gigi Proietti, Enrico Montesano og Carlo Verdone.
 Universiteter
 Rom er et nationalt centrum indenfor videregående uddannelser. Roms første universitet, La Sapienza (grundlagt i 1303), er det største i Europa og det andetstørste i verden med sine mere end 150.000 studerende. Sidenhen er to nye universiteter kommet til: Tor Vergata i 1982 og Roma Tre i 1992. Sidstnævnte er i dag større end førstnævnte. I Rom eksisterer også et stort antal pavelige universiteter og institutter, inklusiv Gregoriana (det ældste jesuitiske universitet i verden, grundlagt i 1551), det pavelige universitet Sankt Thomas Aquinas (Angelicum) og mange andre. Byen huser også forskellige private universiteter såsom LUMSA og Istituto Europeo di Design samt en afdeling af Loyola University Chicago.
 Musik
 Rom er et vigtigt centrum for musik. Byen huser Accademia Nazionale di Santa Cecilia (grundlagt i 1585), hvortil der er blevet bygget nye koncertsale i det ny Parco della Musica – en af de største musiksale i verden. Rom huser derudover et operahus ligesom flere mindre musikinstitutioner. Byen var desuden vært for Melodi Grand Prix i 1991 samt MTV Europe Music Awards i 2004.
 Filmindustri
 Rom huser Cinecittà-studierne, som er de største film- og tv-produktionsfaciliteter i det kontinentale Europa og er center for den italienske filmindustri. Et stort antal af nutidens største filmhits er filmet her. Det 40 ha store kompleks ligger 9 km fra Roms centrum og er en del af et af verdens største produktionsmarkeder, kun overgået af Hollywood, med flere end 5.000 professionelle ansatte (fra sæsonansatte kostumeskabere til specialister inden for visuelle effekter). Her er skabt mere end 3.000 produktioner, fra nylige spillefilm som The Passion of the Christ og Gangs of New York til filmklassikere som Ben-Hur, La dolce vita og filmene af Federico Fellini.
 Studierne, der blev grundlagt i 1937 af diktator Benito Mussolini, blev bombet af De Allierede under 2. verdenskrig. Cinecittà lagde i 1950'erne grund til adskillige store amerikanske filmproduktioner og blev efterfølge oftest forbundet med Federico Fellini. I dag er Cinecittà det eneste studie i verden med pre-produktions-, produktions og komplette post-produktionsfaciliteter indenfor samme område, hvilket tillader instruktører og producere at ankomme med deres manuskript og forlade stedet igen med en færdig film.
 Medier
 Sport
 Rom var vært for sommer-OL i 1960 og er en officiel kandidat til at være vært for OL i 2020. Den mest populære sport i Rom er, ligesom i resten af landet, fodbold. Finalen ved VM i 1990 blev spillet på Stadio Olimpico, som er hjemmebane for de lokale Serie A-klubber AS Roma og S.S. Lazio, hvis rivalisering er centrum for sportskulturen i Rom. Kendte fodboldspillere, der spiller for disse hold og samtidigt er født i byen, har en tendens til at blive specielt populære, som det er set med spillere såsom Francesco Totti og Daniele De Rossi i A.S. Roma samt Paolo Di Canio i Lazio.
 Selvom det slet ikke er ligeså populært som fodbold, så er rugby ved at vinde større indpas. Det italienske landshold i rugby har hjemmebane på Stadio Flaminio, hvor de har spillet i Seksnationersturneringen siden 2000, dog uden at have vundet den. Flere lokale rugbyhold holder til i Rom, eksempelvis Unione Rugby Capitolina, Rugby Roma og S.S. Lazio.
 Hvert år i maj afholdes ATP Masters Series-tennisturneringen i Rom på grusbanerne ved Foro Italico. Cykling var uhyre populært i perioden efter 2. verdenskrig. Giro d'Italia har to gange, i 1989 og 2000, haft sin sidste etape ved Rom. Hvert forår afholdes Rom Marathon, som anses for at være den sportsbegivenhed i Italien med størst tilslutning. Der dyrkes også mange andre sportsgrene i Rom, såsom basketball, håndbold, volleyball og vandpolo.
 Transport
 Lufthavne
 Ved Rom er der tre lufthavne, hvoraf de to vigtigste er ejet af Aeroporti di Roma. Den interkontinentale Leonardo Da Vinci International Airport, der ligger sydvest for Rom, er Italiens vigtigste lufthavn. Denne er også kendt under navnet Fiumicino, som også er navnet på den kommune, den ligger i. Den ældre Rom-Ciampino Lufthavn (kaldet Ciampino) er en kombineret civil og militær lufthavn, der ligger tæt ved grænsen til kommunen Ciampino sydøst for Rom.
 En tredje lufthavn, Aeroporto dell'Urbe, er en lille og mindre trafikeret lufthavn beliggende omkring 6 km nord for bymidten, og som hovedsageligt beskæftiger sig med helikopter- og privatflytrafik. En fjerde lufthavn i den østlige del af byen, Centocelle Lufthavn, er nu lukket for flytrafik, og pladsen huser nu Comando di Squadra Aerea, som koordinerer luftvåbnets aktiviteter, samt Comando Operativo di Vertice Interforze, der koordinerer alle italienske militære aktiviteter. Store dele af lufthavnet er ved at blive omdannet til et offentligt parkområde.
 Jernbaner
 Rom er midtpunkt for de italienske jernbaner.
 Roms jernbanehistorie
 14. juli 1856: Den første jernbane blev åbnet i Rom, Rom-Frascati-jernbanen.
 16. april 1859: Rom-Civitavecchia-jernbanen blev åbnet.
 27. januar 1862: Rom-Ceprano-jernbanen blev åbnet.
 28. april 1864: Rom-Monterotondo-jernbanen blev åbnet.
 29. april 1894: Rom-Capranica-Viterbo-jernbanen blev åbnet.
 12. juni 1916: Rom-Fiuggi-jernbanen blev åbnet.
 28. oktober 1932: Rom-Civita Castellana-Viterbo-jerbanen blev åbnet.
 Stationer i byen
 Roms hovedbanegård, Roma Termini, blev åbnet i 1863, og efterfølgende nedrevet og genopført fuldstændigt mellem 1939 og 1951. Den ligger på Esquilinhøjen og bliver drevet af Grandi Stazioni, mens den hovedsageligt bliver betjent af Trenitalia. Den er en af de største banegårde i Europa og bliver besøgt af 600.000 passagerer dagligt. Den har 29 jernbaneplatforme og fungerer også som indkøbscenter og kunstgalleri.
 Den andenstørste banegård i byen er Roma Tiburtina, som er ved at blive udbygget til at kunne håndtere højhastighedstog. Af andre betydningsfulde stationer kan nævnes Roma Ostiense, Roma Trastevere, Roma Tuscolana, Roma San Pietro, Roma Nomentana og Roma Casilina.
 Bymæssig transport
 I Rom drives et 3-linjes undergrundsbanesystem kaldet Metropolitana eller bare Rom Metro. Etableringen af den første linje blev påbegyndt i 1930'erne. Det var planlagt, at linjen hurtigt skulle forbinde hovedbanegården Termini med det nyligt planlagte E42-område i de sydlige forstæder, hvor Verdensudstillingen i 1942 skulle afholdes. Arrangementet fandt aldrig sted, og området blev senere delvist redesignet og omdøbt til EUR i 1950'erne, for at fungere som et moderne erhvervsdistrikt. Linjen blev endeligt åbnet i 1955 og er i dag del af B-linjen. A-linjen fra Ottaviano- til Anagnina-stationerne åbnedes i 1980 og blev senere forlænget i etaper (1999, 2000) til Battistini. I 1990'erne blev der åbnet en forlængelse af B-linjen fra Termini til Rebibbia.
 Dette undergrundsnetværk er generelt ret pålideligt på grund af dets relative korte linjer, selvom det dog kan blive overfyldt ved spidsbelastningstidspunkterne og ved særlige begivenheder. Siden 2005 har dets totale længde været 38 km. De to nuværende linjer krydser kun hinanden ved Roma Termini banegården.
 En ny gren af B-linjen (B1) er ved at blive etableret med en estimeret pris på 482.900.000 euro. Denne er planlagt at åbne i 2010. B1 vil forbindes med linje B ved Piazza Bologna og vil have 4 stationer over en distance på 3,9 km.
 En tredje linje, linje C, er også ved at blive etableret med en estimeret pris på 3.000.000.000 euro og vil have 30 stationer over en distance på 25,5 km. Den vil delvist erstatte den eksisterende jernbanelinje Termini-Pantano. På C-linjen vil der køre fuldautomatiserede, førerløse tog. Den første sektion er fastsat til at åbne i 2011 og de resterende sektioner i 2015, men arkæologiske fund forsinker ofte arbejdet. En fjerde linje, linje D, er i øjeblikket ved at blive planlagt, og den vil have 22 stationer over en distance på 20 km. Den første strækning på D-linjen er tiltænkt at skulle åbnes i 2015, mens de resterende sektioner skal færdiggøres inden 2035. Der er forslag om en femte linje, linje E, som skal erstatte Roma-Lido-jernbanen med en metrolinje i 2011.
 Roms Metro er bare en del af et vidtgående transportsystem, som også er sammensat af et sporvognsnetværk, og toge der forbinder både byen og forstæderne samt en ekspreslinje til Fiumicino-lufthavnen. Hvor de statslige jernbaner overvejende yder sin service i yderområderne med mere end 20 stationer spredt rundt i byen, så kører Roma-Lido-, Roma-Pantano- og Roma-Nord-linjerne nærmest som var de metrolinjer. Et andet togsystem med syv linjer skaber forbindelse med Romområdets opland. En af disse fører til byens anden lufthavn, Ciampino.
 Rom har også et omfattende bus- og letbanesystem. Det offentlige transportfirma ATACs engelske hjemmeside gør det muligt at udregne en rute på tværs af busser, letbane og undergrundsbaner. Metrebus integrerede betalingssystem tillader billetindehavere og kortholdere at rejse med alle firmaets transportmidler indenfor gyldighedsperioden.
 Zone med begrænset motortrafik (ZTL)
 Kroniske problemer med trafikpropper gennem 1970'erne og 1980'erne førte til et forbud mod uautoriseret trafik i den centrale del af byen på hverdage mellem kl. 6 og 18. Denne del af byen kaldes officielt Zona a Traffico Limitato (ZTL) op italiensk. Tung trafik i nattelivet i weekenden har inden for de seneste år ført til oprettelsen af andre ZTL'er i Trastevere- og S. Lorenzo-distrikterne om natten, og der forsøges med en ny natlig ZTL i Roms bycentrum. Parkeringspladser langs gaderne er i store områder af byen omdannet til betalingspladser, mens nye nedgravede parkeringspladser har bredt sig i byen. Rom har 21 taxaer for hver 10.000 indbyggere, hvilket er langt under andre europæiske storbyer..
 Til trods for alle tiltag forbliver Roms trafik et stadigt tilbagevendende problem.
 Internationale relationer
 Rom har én søsterby samt et antal venskabsbyer:Søsterby: Paris er Roms eneste søsterbyVenskabsbyer:'''
 Achacachi, Bolivia
 Marbella, Spanien
 Algier, Algeriet
 Beijing, Kina
 Beograd, Serbien
 Brasília, Brasilien
 Kairo, Egypten
 Cincinnati, USA
 Kyiv, Ukraine
 London, England
 Montreal, Canada
 New York, USA
 Plovdiv, Bulgarien
 Seoul, Sydkorea
 Sydney, Australien
 Tokyo, Japan
 Tongeren, Belgien
 Referencer
 Kilder
 Livius (omkring år 26 f.v.t.). Roms historie og dens grundlæggelse. Bog 1-5.
 Hanne Sigismund Nielsen & Hans Erik Mathiesen, Rom – en antik storby, Sfinx, 1991. .
 Amanda Claridge, Rome – An Oxford Archaeological Guide, Oxford University Press, 1998. .
 Dokumentarer
 The Holy Cities: Rome'' – produceret af Danae Film Production, distribueret af HDH Communications; 2006.
 Henvisninger
 Officielle
 Officiel hjemmeside for byen Rom
 APT Officiel turistinformation for byen Rom
 Roms Museer – Officiel hjemmeside
 Museer i Vatikanet
 Andre
 All about Rome , turistinformation om Rom
 "Går turen til Rom" , artikel af Steen Fastholm
 WikiSatellite-billede af Rom hos WikiMapia
 ItalyGuides.it Interaktiv Google Map, 360° panoramaer og billeder af Rom
 Bymodeller af det gamle Rom
 Romerriget
 Oldtidsbyer
 Byer i Lazio


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 E1994A1231(07)
 PROTOCOL 6 inzake de rechtsmacht, voorrechten en immuniteiten van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA
 Publicatieblad Nr. L 344 van 31/12/1994 blz. 0072 - 0074
 PROTOCOL 6 inzake de rechtsmacht, voorrechten en immuniteiten van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA DEEL I DE TOEZICHTHOUDENDE AUTORITEIT VAN DE EVA Artikel 1De Toezichthoudende Autoriteit van de EVA bezit rechtspersoonlijkheid. Zij is met name bevoegd om contracten aan te gaan, roerende en onroerende goederen te kopen en te verkopen, alsmede om in rechte op te treden.Artikel 21. In het kader van haar officiële werkzaamheden geniet de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA immuniteit op het gebied van gerechtelijke vervolging en tenuitvoerlegging, behalve:a) voor zover zij uitdrukkelijk van een dergelijke immuniteit in een bijzonder geval heeft afgezien;b) in geval van burgerlijke rechtsvordering door een derde wegens schade teweeggebracht door een ongeval veroorzaakt door een voertuig of een ander vervoermiddel dat aan de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA toebehoort of in haar opdracht in het verkeer wordt gebruikt, of in geval van overtreding van het verkeersreglement waarbij een dergelijk vervoermiddel betrokken is;c) in geval van inbeslagneming ingevolge een beslissing van de bestuursrechtelijke of rechterlijke autoriteiten van de salarissen en emolumenten, met het begrip van de pensioenen, die door de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA verschuldigd zijn aan een lid, een ambtenaar of ander personeelslid of een voormalig lid, ambtenaar of ander personeelslid;d) in geval van een tegeneis die direct samenhangt met een rechtsvordering ingesteld door de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA.2. De goederen van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA zijn, ongeacht de plaats waar deze zich bevinden, vrijgesteld van:a) elke vorm van vordering, verbeurdverklaring of onteigening;b) elke vorm van inbeslagneming en dwangmaatregel van bestuursrechtelijke of provisionele gerechtelijke aard, behoudens in de in het voorafgaande lid bedoelde gevallen.Artikel 3Het archief van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA en alle aan haar toebehorende of door haar bijgehouden documenten zijn onschendbaar ongeacht de plaats waar zij zich bevinden.Artikel 41. Zonder te zijn onderworpen aan financiële controle, voorschriften of moratoria van enigerlei aard mag de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA:a) alle soorten fondsen of deviezen en rekeningen in iedere deviezensoort aanhouden;b) vrijelijk haar fondsen of deviezen van het ene naar het andere land of binnen elk land overmaken en in haar bezit zijnde deviezen in andere deviezensoorten omzetten.2. Bij de uitoefening van de rechten die haar door lid 1 van dit artikel worden verleend, houdt de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA rekening met alle bezwaren die worden gemaakt door Staten die bij dit Protocol partij zijn, voor zover zij van oordeel is dat met dergelijke bezwaren rekening kan worden gehouden zonder dat een en ander de belangen van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA schaadt.Artikel 51. De Toezichthoudende Autoriteit van de EVA, haar bezittingen, inkomsten en overige goederen zijn vrijgesteld van:a) alle directe belastingen; de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA mag evenwel geen aanspraak maken op vrijstelling van belastingen, heffingen en rechten die in feite eenvoudige vergoedingen voor diensten van openbaar nut zijn;b) douanerechten en in- en uitvoerverboden en -beperkingen met betrekking tot goederen die door de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA rechtstreeks worden in- of uitgevoerd voor officieel gebruik. De onder een dergelijke vrijstelling ingevoerde goederen mogen op het grondgebied van de Staat alwaar zij zijn ingevoerd, niet worden verkocht, tenzij op de voorwaarden welke met de regering van die Staat zijn overeengekomen;c) douanerechten en in- en uitvoerverboden en -beperkingen met betrekking tot haar publikaties.2. Wanneer aankopen of diensten voor een aanzienlijk bedrag die voor de uitvoering van de officiële werkzaamheden van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA nodig zijn, door deze worden gedaan of gebruikt, en de prijs van dergelijke aankopen en diensten belastingen of rechten omvat, dient de Staat die bij dit Protocol partij is en die de belastingen of rechten heeft geheven, de maatregelen te nemen die nodig zijn om vrijstelling van die belastingen of rechten te verlenen of om die terug te geven, indien die belastingen en rechten kunnen worden geïdentificeerd.Artikel 61. De Toezichthoudende Autoriteit van de EVA geniet op het grondgebied van elke Staat die bij dit Protocol partij is, voor haar officiële mededelingen een behandeling die niet minder gunstig is dan die welke door de regering van die Staat aan andere vergelijkbare internationale organisaties wordt toegekend op het gebied van prioriteiten tarieven en belastingen voor post en telecommunicatie, alsmede op het gebied van perstarieven voor tot de pers en de radio gerichte informatie.2. De officiële correspondentie en de overige officiële mededelingen van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA mogen niet worden gecensureerd.3. De Toezichthoudende Autoriteit van de EVA heeft het recht om gebruik te maken van codes en haar correspondentie te verzenden en te ontvangen door middel van koeriers of verzegelde koffers, waarop dezelfde voorrechten en immuniteiten van toepassing zijn als die welke gelden voor diplomatieke koeriers en post.DEEL II DE LEDEN, AMBTENAREN EN OVERIGE PERSONEELSLEDEN VAN DE TOEZICHTHOUDENDE AUTORITEIT VAN DE EVA Artikel 71. De leden van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA en de ambtenaren en overige personeelsleden hiervan genieten de volgende voorrechten en immuniteiten:a) vrijstelling van rechtsvervolging, zelfs nadat zij hun ambt bij de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA hebben neergelegd, voor hetgeen zij tijdens de uitoefening van hun ambt hebben gedaan, gezegd of geschreven. Deze vrijstelling geldt evenwel niet in het geval van overtreding van het verkeersreglement door een lid, ambtenaar of ander personeelslid, noch in het geval van schade veroorzaakt door een voertuig of een ander vervoermiddel dat aan hen toebehoort of door hen bestuurd wordt;b) onschendbaarheid voor al hun officiële documenten en bescheiden;c) vrijstelling van iedere nationale dienstplicht, met inbegrip van militaire dienstplicht;d) te zamen met hun inwonende gezinsleden vrijstelling van alle immigratiebeperkingen en vreemdelingenregistratie;e) te zamen met hun inwonende gezinsleden dezelfde faciliteiten met betrekking tot repatriëring in tijden van internationale crisis als die welke normaal worden toegekend aan personeelsleden van internationale organisaties;f) dezelfde behandeling met betrekking tot monetaire of deviezenregelingen als die welke normaal wordt toegekend aan personeelsleden van internationale organisaties;g) vrijstelling van iedere nationale belasting op hun salarissen en emolumenten die hun door de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA worden uitbetaald, met uitzondering van pensioenen en andere vergelijkbare uitkeringen die zij van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA ontvangen. De Staten die bij dit Protocol partij zijn, behouden het recht om die salarissen en emolumenten in aanmerking te nemen bij de berekening van het bedrag van de belasting die moet worden geheven op inkomsten uit andere bronnen.2. De Toezichthoudende Autoriteit van de EVA bepaalt de categorieën ambtenaren en overige personeelsleden nader op wie lid 1 van toepassing is en stelt de EVA-Staten van haar besluit op de hoogte. De namen van de ambtenaren en overige personeelsleden welke tot deze categorieën behoren, worden regelmatig medegedeeld aan de EVA-Staten.Artikel 8Naast de in artikel 7, lid 1, bedoelde voorrechten en immuniteiten genieten de leden van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA:a) immuniteit op het gebied van aanhouding en hechtenis, behalve bij betrapping op heterdaad;b) immuniteit ten aanzien van civielrechtelijke en bestuursrechtelijke vervolging en tenuitvoerlegging, verleend aan leden van het diplomatiek personeel, behalve in het geval van schade veroorzaakt door een voertuig of een ander vervoermiddel dat aan hen toebehoort of door hen wordt bestuurd;c) volledige immuniteit ten aanzien van strafrechtelijke vervolging, behalve in het geval van overtreding van het verkeersreglement door een voertuig of een ander vervoermiddel dat aan hen toebehoort of door hen wordt bestuurd, behoudens het bepaalde onder a);d) dezelfde behandeling door de douane van hun persoonlijke bagage als die welke geldt voor diplomatiek personeel.DEEL III LEDEN VAN RAADGEVENDE ORGANEN EN DESKUNDIGEN Artikel 91. Leden van raadgevende organen die de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA bij haar werkzaamheden bijstaan, genieten bij de vervulling van hun taken voor de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA of bij het volbrengen van zendingen in haar naam, de volgende voorrechten en immuniteiten:a) immuniteit ten aanzien van gerechtelijke vervolging, zelfs na de voltooiing van hun zending, met betrekking tot hetgeen zij bij de vervulling van hun ambt hebben gedaan, gezegd of geschreven; deze immuniteit geldt evenwel niet in het geval van een overtreding van het verkeersreglement door een lid van een raadgevend orgaan, noch in het geval van schade veroorzakt door een voertuig of een ander vervoermiddel dat aan hem toebehoort of door hem wordt bestuurd;d) onschendbaarheid voor al hun officiële documenten en bescheiden;c) vrijstelling van alle immigratiebeperkingen en vreemdelingenregistratie;d) dezelfde behandeling met betrekking tot monetaire en deviezenregelingen als die welke geldt voor de vertegenwoordigers van buitenlandse regeringen belast met een tijdelijke officiële zending.2. Lid 1 is ook van toepassing op deskundigen die op zending zijn en hun taken in naam van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA vervullen, alsook op vertegenwoordigers van de Commissie van de Europese Gemeenschappen en de Lid-Staten van de Europese Gemeenschappen die deelnemen aan de werkzaamheden van de raadgevende organen bedoeld in lid 1.DEEL IV ALGEMENE BEPALINGEN Artikel 101. De Toezichthoudende Autoriteit van de EVA is gehouden haar immuniteit op te heffen in alle gevallen waarin deze immuniteit de normale rechtsgang zou belemmeren en kan worden opgeheven zonder de belangen van de Autoriteit te schaden.2. De voorrechten en immuniteiten worden aan de leden, ambtenaren en overige personeelsleden verleend in het belang van de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA en niet in het persoonlijke voordeel van bedoelde personen. De Toezichthoudende Autoriteit van de EVA heeft het recht, en is gehouden de immuniteit van een lid, ambtenaar of ander personeelslid op te heffen in elk geval waarin de immuniteit, naar haar oordeel, de rechtsgang zou belemmeren en zou kunnen worden opgeheven zonder de belangen van de Autoriteit te schaden.Artikel 11Geen enkele Staat die bij dit Protocol partij is, is verplicht de in artikel 7, lid 1, onder c), d) en e), bedoelde voorrechten en immuniteiten toe te kennen aan zijn eigen onderdanen of permanente ingezetenen.Artikel 12De bepalingen van dit Protocol mogen geen afbreuk doen aan het recht van elke Staat die bij dit Protocol partij is, alle voorzorgsmaatregelen te nemen die nodig zijn voor zijn veiligheid.Artikel 13Indien een Staat die bij dit Protocol partij is, van oordeel is dat van een door dit Protocol verleend voorrecht of verleende immuniteit misbruik is gemaakt, wordt door die Staat en de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA overleg gepleegd om vast te stellen of een dergelijk misbruik heeft plaatsgevonden en om, indien dit wel het geval is, ervoor te zorgen dat zulks niet meer plaatsvindt. Een Staat die van oordeel is dat een persoon misbruik heeft gemaakt van een aan hem in het kader van dit Protocol verleend voorrecht of verleende immuniteit, mag eisen dat deze persoon zijn grondgebied verlaat.


type: legislation

text:
 12.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 207/7
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) No 810/2011 НА КОМИСИЯТА
 от 11 август 2011 година
 за одобряване на активното вещество крезоксим-метил в съответствие с Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 на Комисията
 (текст от значение за ЕИП)
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 13, параграф 2 и член 78, параграф 2 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В съответствие с член 80, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 1107/2009, Директива 91/414/ЕИО на Съвета (2) следва да се прилага по отношение на процедурата и условията за одобрение на активните вещества, включени в приложение I към Регламент (ЕО) No 737/2007 на Комисията от 27 юни 2007 г. относно установяване на процедурата за подновяване на включването на първа група активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и изготвяне на списък на тези вещества (3). Крезоксим-метил е включен в приложение I към Регламент (ЕО) No 737/2007.
 (2)
 Срокът на валидност на одобрението за крезоксим-метил, определен в част А от приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 на Комисията от 25 май 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на списъка на одобрените активни вещества (4), изтича на 31 декември 2011 г. В съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) No 737/2007 бе представена нотификация за подновяване на включването на крезоксим-метил в приложение I към Директива 91/414/ЕИО в рамките на предвидения в посочения член срок.
 (3)
 С Решение 2008/656/ЕО на Комисията от 28 юли 2008 г. относно допустимостта на нотификациите във връзка с подновяване на включването в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета на активните вещества азимсулфурон, азоксистробин, флуроксипир, имазалил, крезоксим-метил, прохексадион и спироксамин и установяването на списък на съответните нотификатори (5) посочената нотификация бе счетена за допустима.
 (4)
 В рамките на срока, предвиден в член 6 от Регламент (ЕО) No 737/2007, нотификаторът предостави изискваните по силата на посочения член данни, заедно с обосновка относно значението на всяко едно ново представено изследване.
 (5)
 Докладващата държава-членка подготви доклад за оценка, като се консултира със съдокладващата държава-членка, и го предостави на Европейския орган по безопасност на храните (наричан по-долу „Органът“) и на Комисията. Наред с оценката на активното вещество този доклад включва списък с изследванията, на които се е позовала докладващата държава-членка при изготвянето на оценката си.
 (6)
 Органът сведе доклада за оценка до знанието на нотификатора и на държавите-членки за коментар и препрати получените коментари на Комисията. Органът направи също така доклада за оценка публично достояние.
 (7)
 По искане на Комисията докладът за оценка беше предмет на партньорски преглед от страна на държавите-членки и Органа. Органът представи на Комисията заключението си относно партньорския преглед на оценката на риска от крезоксим-метил (6). Докладът за оценка и заключението на органа бяха подложени на преглед от страна на държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и бяха окончателно формулирани на 17 юни 2011 г. под формата на доклад на Комисията за преглед по отношение на крезоксим-метил.
 (8)
 От различните направени изследвания стана ясно, че може да се очаква продуктите за растителна защита, съдържащи крезоксим-метил, да продължат да отговарят по принцип на изискванията, посочени в член 5, параграф 1, букви a) и б) от Директива 91/414/ЕИО, по-специално по отношение на видовете употреба, които са изследвани и подробно изложени в доклада за преглед на Комисията. Поради това е целесъобразно веществото крезоксим-метил да бъде одобрено.
 (9)
 Съгласно член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1107/2009 във връзка с член 6 от него и предвид съвременните научни и технически познания обаче е необходимо да бъдат включени определени условия и ограничения, които не са били предвидени при първото включване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО.
 (10)
 Без да се засяга заключението, че крезоксим-метил следва да бъде одобрен, в конкретния случай е целесъобразно да се изиска допълнителна потвърждаваща информация.
 (11)
 На държавите-членки и на заинтересованите страни следва да бъде предоставен разумен срок преди одобрението, за да могат да се подготвят за спазването на новите изисквания, които произтичат от одобрението.
 (12)
 Без да се засягат предвидените в Регламент (ЕО) No 1107/2009 като последица от одобрението задължения, като се вземе предвид специфичното положение, създадено от прехода от Директива 91/414/ЕИО към Регламент (ЕО) No 1107/2009, следва обаче да се приложи следното. На държавите-членки следва да се предостави период от шест месеца след одобрението, за да преразгледат разрешенията за продукти за растителна защита, които съдържат крезоксим-метил. Когато е целесъобразно, държавите-членки следва да изменят, заменят или отнемат разрешенията. Чрез дерогация от посочения срок следва да се предостави по-дълъг срок за предвидените в Директива 91/414/ЕИО предаване и оценка на актуализираната пълна документация по приложение III за всеки продукт за растителна защита и за всеки отделен вид употреба съгласно единните принципи.
 (13)
 Натрупаният опит от включвания в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на активни вещества, които са били обект на оценка в рамките на Регламент (ЕИО) No 3600/92 на Комисията от 11 декември 1992 г. относно определяне на подробни правила за изпълнението на първия етап от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (7), показа, че е възможно да възникнат трудности при тълкуването на задълженията на притежателите на съществуващи разрешения във връзка с достъпа до данни. Поради това, за да се избегнат допълнителни затруднения, е необходимо да се уточнят задълженията на държавите-членки, особено задължението за проверка дали притежателят на разрешение има достъп до документация, която отговаря на изискванията на приложение II към посочената директива. Това уточнение обаче не налага нови задължения на държавите-членки или на притежателите на разрешения в сравнение с приетите досега директиви за изменение на приложение I към посочената директива или с регламентите за одобряване на активни вещества.
 (14)
 В съответствие с член 13, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1107/2009 следва да бъде съответно изменено приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011.
 (15)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Одобрение на активно вещество
 Активното вещество крезоксим-метил, посочено в приложение I, се одобрява при предвидените в същото приложение условия.
 Член 2
 Повторна оценка на продуктите за растителна защита
 1. До 30 юни 2012 г. държавите-членки изменят или отнемат в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) No 1107/2009, когато е необходимо, съществуващите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи активното вещество крезоксим-метил.
 До тази дата те по-специално проверяват дали са изпълнени условията, предвидени в приложение I към настоящия регламент, с изключение на определените в част Б на графата относно специфичните разпоредби в посоченото приложение, както и дали притежателят на разрешението разполага с документация, която удовлетворява изискванията на приложение II към Директива 91/414/ЕИО съгласно условията на член 13, параграфи 1—4 от посочената директива и член 62 от Регламент (ЕО) No 1107/2009, или има достъп до такава документация.
 2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1 за всеки разрешен продукт за растителна защита, съдържащ крезоксим-метил като единствено активно вещество или като едно от няколко активни вещества, всички от които са включени в приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 най-късно до 31 декември 2011 г., държавите-членки извършват повторна оценка на продукта съгласно единните принципи, предвидени в член 29, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 1107/2009, въз основа на документация, отговаряща на изискванията на приложение III към Директива 91/414/ЕИО, и като отчитат предвиденото в част Б на графата относно специфичните разпоредби в приложение I към настоящия регламент. Въз основа на тази оценка те определят дали продуктът отговаря на условията, предвидени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1107/2009.
 След като определят това, държавите-членки:
 а)
 в случай на продукт, съдържащ крезоксим-метил като единствено активно вещество, когато е необходимо, изменят или отнемат разрешението не по-късно от 31 декември 2015 г.; или
 б)
 в случай на продукт, съдържащ крезоксим-метил като едно от няколко активни вещества, когато е необходимо, изменят или оттеглят разрешението до 31 декември 2015 г. или до датата, определена за това изменение или оттегляне в съответния акт или актове, с който(ито) съответното(ите) вещество(а) е/са било(и) включено(и) в приложение I към Директива 91/414/ЕИО или е/са било(и) одобрено(и), в зависимост от това коя от двете дати е по-късната.
 Член 3
 Изменения на Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011
 Приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 се изменя в съответствие с приложение II към настоящия регламент.
 Член 4
 Влизане в сила и прилагане
 Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Той се прилага от 1 януари 2012 г.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
 Съставено в Брюксел на 11 август 2011 година.
 За Комисията
 Председател
 José Manuel BARROSO
 (1) ОВ L 309, 24.11.2009 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 230, 19.8.1991 г., стр. 1.
 (3) ОВ L 169, 29.6.2007 г., стр. 10.
 (4) ОВ L 153, 11.6.2011 г., стр. 1.
 (5) ОВ L 214, 9.8.2008 г., стр. 70.
 (6) Европейски орган за безопасност на храните. Заключение относно партньорския преглед на оценката на риска от пестициди за активното вещество крезоксим-метил. EFSA Journal 2010 г.; 8(11):1891. [88 стр.] doi:10.2903/j.efsa.2010.1891. Публикувано онлайн на: www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm.
 (7) ОВ L 366, 15.12.1992 г., стр. 10.
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 Условия за одобряване като активно вещество съгласно Регламент (ЕО) No 1107/2009:
 Популярно наименование, идентификационни номера
 Наименование по IUPAC
 Чистота (1)
 Дата на одобрението
 Изтичане срока на одобрението
 Специфични разпоредби
 Крезоксим-метил
 CAS No 143 390-89-0
 CIPAC No 568
 Метил (E)-метоксимино[a-(o-толилокси)-o-толил]ацетат
 ≥ 910 g/kg
 Метанол: най-много 5 g/kg
 Метилхлорид: най-много 1 g/kg
 Толуол: най-много 1 g/kg
 1 януари 2012 г.
 31 декември 2021 г.
 ЧАСТ A
 Може да бъде разрешена единствено употребата като фунгицид.
 ЧАСТ Б
 За прилагането на единните принципи, упоменати в член 29, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 1107/2009, се вземат под внимание заключенията от доклада за преглед относно крезоксим-метил, и по-специално допълнения I и II към него, във вида, в който е финализиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните на 17 юни 2011 г.
 Държавите-членки обръщат особено внимание на опазването на подпочвените води в рискови условия; условията за разрешаване включват, когато е целесъобразно, мерки за ограничаване на риска.
 Заявителят предоставя потвърждаваща информация относно:
 оценката на риска за експозицията за подпочвените води, и по-специално:
 —
 относно лизиметричното изследване в подкрепа на твърдението, че двете наблюдавани неопределени пикови стойности не съответстват на метаболити, които самостоятелно надвишават пределно допустимата стойност от 0,1 μg/l;
 —
 относно възстановяването на метаболита BF 490-5 с цел да се потвърди липсата му в лизиметричния инфилтрат в количества, надвишаващи 0,1 μg/l;
 —
 относно оценката на риска за експозицията за подпочвените води относно късното прилагане върху ябълки/ круши и грозде.
 Заявителят предоставя тази информация на държавите-членки, Комисията и Органа не по-късно от 31 декември 2013 г.
 (1) Допълнителни подробности за идентичността и спецификацията на активното вещество са предоставени в доклада за преглед.
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 Приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 се изменя, както следва:
 1)
 В част А се заличава текстът относно крезоксим-метил.
 2)
 В част Б се добавя следният текст:
 No
 Популярно наименование, идентификационни номера
 Наименование по IUPAC
 Чистота (1)
 Дата на одобрението
 Изтичане срока на одобрението
 Специфични разпоредби
 „8
 Крезоксим-метил
 CAS No 143 390-89-0
 CIPAC No 568
 Метил (E)-метоксимино[a-(o-толилокси)-o-толил]ацетат
 ≥ 910 g/kg
 Метанол: най-много 5 g/kg
 Метилхлорид: най-много 1 g/kg
 Толуол: най-много 1 g/kg
 1 януари 2012 г.
 31 декември 2021 г.
 ЧАСТ A
 Може да бъде разрешена единствено употребата като фунгицид.
 ЧАСТ Б
 За прилагането на единните принципи, упоменати в член 29, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 1107/2009, се вземат под внимание заключенията от доклада за преглед относно крезоксим-метил, и по-специално допълнения I и II към него, във вида, в който е финализиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните на 17 юни 2011 г.
 Държавите-членки обръщат особено внимание на опазването на подпочвените води в рискови условия; условията за разрешаване включват, когато е целесъобразно, мерки за ограничаване на риска.
 Заявителят предоставя потвърждаваща информация относно:
 оценката на риска за експозицията за подпочвените води, и по-специално:
 —
 относно лизиметричното изследване в подкрепа на твърдението, че двете наблюдавани неопределени пикови стойности не съответстват на метаболити, които самостоятелно надвишават пределно допустимата стойност от 0,1 μg/l;
 —
 относно възстановяването на метаболита BF 490-5 с цел да се потвърди липсата му в лизиметричния инфилтрат в количества, надвишаващи 0,1 μg/l;
 —
 относно оценката на риска за експозицията за подпочвените води относно късното прилагане върху ябълки/ круши и грозде.
 Заявителят предоставя тази информация на държавите-членки, Комисията и Органа не по-късно от 31 декември 2013 г.“
 (1) Допълнителни подробности за идентичността и спецификацията на активното вещество са предоставени в доклада за преглед.


text:
 IL-KUMMISSJONI EWROPEA
 Brussell, 18.12.2015
 COM(2015) 666 final
 2015/0305(NLE)
 Proposta għal
 DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
 li tiddetermina l-pożizzjoni tal-UE għal Rakkomandazzjoni tal-Kumitat Konġunt dwar ir-Riammissjoni stabbilit taħt il-Ftehim ta’ Riammissjoni bejn il-Komunità Ewropea u l-Federazzjoni Russa, fir-rigward ta’ applikazzjonijiet ta’ riammissjoni li jeħtieġu l-arranġament ta’ intervisti
 MEMORANDUM TA’ SPJEGAZZJONI
 1.KUNTEST TAL-PROPOSTA
 Il-Ftehim bejn l-Unjoni Ewropea u r-Russja dwar l-Ammissjoni mill-ġdid daħal fis-seħħ fl-1 ta’ Ġunju 2007. Skont l-Artikolu 19(1)(b) tal-Ftehim, il-Kumitat Konġunt tar-Riammissjoni għandu l-kompitu “li jiddeċiedi dwar l-arranġamenti neċessarji għat-twettiq uniformi ta’ [il-] Ftehim”. Skont l-Artikolu 6(3) tar-Regoli ta’ Proċedura tal-Kumitat adottati bid-Deċiżjoni tiegħu Nru 1/2007 tal-25 ta’ Lulju 2007, il-Kumitat jista’ jadotta rakkomandazzjonijiet.
 L-ewwel rakkomandazzjoni fir-rigward ta’ applikazzjonijiet ta’ riammissjoni li jeħtieġu l-arranġament ta’ intervisti ġiet adottata mill-Kumitat Konġunt għar-Riammissjoni fit-2 ta’ Ġunju 2009. Deher li din ir-rakkomandazzjoni għandha tiġi ċċarata aktar permezz tat-tieni wieħed li tipprovdi linji gwida meta l-limiti ta’ żmien għall-arranġament ta’ intervisti ma setgħux jiġu rispettati, sabiex tiskeda mill-ġdid dawk l-intervisti.
 2.RIŻULTATI TAL-KONSULTAZZJONIJIET MAL-PARTIJIET INTERESSATI U VALUTAZZJONIJIET TAL-IMPATT
 Il-proġett ta’ rakkomandazzjoni anness ma’ din il-proposta għal Deċiżjoni tal-Kunsill ġie diskuss u maqbul man-naħa Russa matul it-12, it-13 u l-14-il laqgħa tal-Kumitat u tħejja f’kooperazzjoni mill-qrib mal-Istati Membri, li kienu preżenti wkoll waqt id-diskussjonijiet tal-Kumitat dwar il-kwistjoni. Minħabba nuqqas ta’ laqgħa skedata tal-Grupp ta’ Ħidma dwar l-Integrazzjoni, il-Migrazzjoni u t-Tkeċċija, il-Kummissjoni kkonsultat fl-20 ta’ Ottubru 2014 lill-Kunsilliera għall-Ġustizzja u l-Affarijiet Interni dwar dan l-abbozz ta’ rakkomandazzjoni, li ma pprovdewx kummenti.
 3. L-IMPATT FINANZJARJU U BAĠITARJU
 Din il-proposta ma għandha l-ebda impatt fuq il-baġit tal-UE.
 2015/0305 (NLE)
 Proposta għal
 DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
 li tiddetermina l-pożizzjoni tal-UE għal Rakkomandazzjoni tal-Kumitat Konġunt dwar ir-Riammissjoni stabbilit taħt il-Ftehim ta’ Riammissjoni bejn il-Komunità Ewropea u l-Federazzjoni Russa, fir-rigward ta’ applikazzjonijiet ta’ riammissjoni li jeħtieġu l-arranġament ta’ intervisti
 IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
 Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b'mod partikolari t-tielet paragrafu tal-Artikolu 79 flimkien mal-Artikolu 218(9) tiegħu,
 Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
 Billi:
 (1)Il-Ftehim tal-25 ta’ Mejju 2006
 1
 bejn il-Komunità Ewropea u l-Federazzjoni Russa dwar ir-riammissjoni (minn hawn’ il quddiem magħruf bħala “il-Ftehim ta’ Riammissjoni”) daħal fis-seħħ fl-1 ta’ Ġunju 2007.
 (2)L-Artikolu 19 tal-Ftehim ta' Riammissjoni jistabbilixxi Kumitat Konġunt għar-Riammissjoni li jkun responsabbli għall-kompiti speċifikati fih.
 (3)L-Artikolu 19(1)(b) tal-Ftehim ta' Riammissjoni jistabbilixxi li l-Kumitat Konġunt tar-Riammissjoni għandu jiddeċiedi dwar l-arranġamenti neċessarji għat-twettiq uniformi tal-Ftehim.
 (4)L-intervista hija waħda mill-elementi tal-proċedura ta’ riammissjoni stipulati fil-Ftehim u skont l-Artikolu 9(4) għandha tiġi rranġata meta l-ebda wieħed mid-dokumenti elenkati f’Annessi 2 u 3 tal-Ftehim ma jista' jkun mehmuż mill-parti li tagħmel it-talba mal-applikazzjoni ta’ riammissjoni,
 (5)L-ewwel rakkomandazzjoni fir-rigward ta’ applikazzjonijiet ta’ riammissjoni li jeħtieġu l-arranġament ta’ intervisti ġiet adottata mill-Kumitat Konġunt għar-Riammissjoni fit-2 ta’ Ġunju 2009. Deher li din ir-rakkomandazzjoni għandha tiġi ċċarata aktar permezz tat-tieni waħda li tipprovdi linji gwida meta l-limiti ta’ żmien għall-arranġament ta’ intervisti ma setgħux jiġu rispettati, sabiex tiskeda mill-ġdid dawk l-intervisti.
 (6)Huwa għalhekk xieraq li tiġi stabbilita l-pożizzjoni tal-Unjoni fir-rigward tar-rakkomandazzjoni fir-rigward ta’ applikazzjonijiet ta’ riammissjoni li jeħtieġu l-arranġament ta’ intervisti biex tiġi adottata mill-Kumitat,
 ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 1. Il-pożizzjoni li għandha tittieħed mill-Unjoni Ewropea fi ħdan il-Kumitat Konġunt tar-Riammissjoni mwaqqaf bl-Artikolu 19 tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u l-Federazzjoni Russa dwar ir-riammissjoni, rigward l-adozzjoni tar-rakkomandazzjoni fir-rigward ta’ applikazzjonijiet ta’ riammissjoni li jeħtieġu l-arranġament ta’ intervisti għandha tkun ibbażata fuq l-abbozz tar-Rakkomandazzjoni tal-Kumitat Konġunt għar-Riammissjoni li hija mehmuża ma’ din id-Deċiżjoni.
 2. Korrezzjonijiet tekniċi minuri fl-abbozz tar-rakkomanzzjoni tal-Kumitat Konġunt għar-Riammissjoni jistgħu jiġu miftiehma mir-rappreżentanti tal-Unjoni fil-Kumitat Konġunt mingħajr deċiżjoni ulterjuri tal-Kunsill.
 Magħmul fi Brussell,
 Għall-Kunsill
 Il-President
 (1)
 ĠU L 129 tas-17 ta’ Mejju 2007, p. 40.
 ---documentbreak---
 IL-KUMMISSJONI EWROPEA
 Brussell, 18.12.2015
 COM(2015) 666 final
 ANNESS
 għal
 Proposta għal Deċiżjoni tal-Kunsill
 li tiddetermina l-pożizzjoni tal-UE għal Rakkomandazzjoni tal-Kumitat Konġunt dwar ir-Riammissjoni stabbilit taħt il-Ftehim ta’ Riammissjoni bejn il-Komunità Ewropea u l-Federazzjoni Russa, fir-rigward ta’ applikazzjonijiet ta’ riammissjoni li jeħtieġu l-arranġament ta’ intervisti
 RAKKOMANDAZZJONI NRU 2 TAL-KUMITAT KONĠUNT GĦAR-RIAMMISSJONI MWAQQAF BIL-FTEHIM BEJN IL-FEDERAZZJONI RUSSA U L-UNJONI EWROPEA DWAR IR-RIAMMISSJONI TAL-25 TA’ MEJJU 2006
 fir-rigward ta’ applikazzjonijiet ta’ riammissjoni li jeħtieġu l-arranġament ta’ intervisti
 ta' " "
 IL-KUMITAT,
 B’referenza għall-Ftehim bejn il-Federazzjoni Russa u l-Unjoni Ewropea dwar ir-riammissjoni tal-25 ta’ Mejju 2006 (minn hawn’ il quddiem imsejjaħ “il-Ftehim”) u b’mod partikolari l- Artikolu 19(1) tiegħu, u l-Artikolu 6(3) tar-Regoli ta’ Proċedura tal-Kumitat Konġunt dwar ir-Riammissjoni tal-25 ta’ Lulju 2007,
 Billi l-intervista hija waħda mill-elementi ta’ proċedura ta’ riammissjoni stipulati fil-Ftehim u skont l-Artikolu 9(4) għandha tiġi rranġata meta l-ebda wieħed mid-dokumenti elenkati f’Annessi 2 u 3 għall-Ftehim ma jistgħu jkunu mehmuża mill-parti li tagħmel it-talba mal-applikazzjoni ta’ riammissjoni,
 Billi r-Rakkomandazzjoni Nru 1 tal-Kumitat Konġunt għar-Riammissjoni fir-rigward ta’ applikazzjoni ta’ riammissjoni li teħtieġ l-arranġament ta’ intervisti ġiet adottata fit-2 ta’ Ġunju 2009 mill-Kumitat (minn hawn’ il quddiem “Rakkomandazzjoni Nru 1”),
 Billi skont l-Artikolu 20(1)(f) tal-Ftehim, l-arranġamenti speċifiċi dwar limiti ta’ żmien għall-ipproċessar ta’ applikazzjonijiet ta’ riammissjoni jistgħu jiġu koperti permezz ta’ Protokolli bilaterali ta’ Implimentazzjoni.
 JIRRAKKOMANDA DAN LI ĠEJ:
 1.F’konformità mal-Paragrafu 2 tar-Rakkomandazzjoni Nru 1, jekk il-limitu ta’ żmien dwar l-arranġament tal-intervista ma jiġix stabbilit fi protokolli ta’ implimentazzjoni rispettivi bejn il-Federazzjoni Russa u l-Istati Membri tal-UE, m’għandux jaqbeż 10 ijiem kalendarji mid-data tal-wasla tal-applikazzjoni ta’ riammissjoni kif imsemmi fil-Paragrafu 1 tar-Rakkomandazzjoni Nru 1.
 2.Fil-każ li l-intervista ma kinitx organizzata fil-limiti ta’ żmien kif imsemmi fil-punt 1 ta’ din ir-Rakkomandazzjoni jew f’każ ta’ li non-rendiment mill-persuna tal-intervista, l-Istat rikjedenti u l-Istat rikjest jagħmlu l-kuntatt meħtieġ u l-arranġamenti sabiex tiġi organizzata l-intervista mingħajr dewmien.
 3.F’każ li jekk matul il-limitu ta’ żmien stabbilit għall-arranġament tal-intervista l-Istat rikjedenti jinforma lill-Istat rikjest dwar posponiment tar-rendiment tal-persuna għall- intervista, il-limitu taż-żmien imsemmi fil-paragrafu 1 ta’ din ir-Rakkomandazzjoni jew, fejn applikabbli, il-limitu ta’ żmien previst fil-protokoll ta’ implimentazzjoni rispettiv għandu jiġi estiż sad-data msemmija fin-notifika.
 4.Il-limitu ta' żmien għall-arranġament tal-Intervista għandu jqis iċ-ċirkostanzi msemmija fil-paragrafu 3 ta’ din ir-Rakkomandazzjoni u ma jaqbiżx is-60 jum kalendarju mid-data tal-wasla tal-applikazzjoni għar-riammissjoni ħlief jekk iċ-ċirkustanzi partikolari tal-każ jiġġustifikaw l-arranġament tal-intervista wara dak iż-żmien.
 Għall-Federazzjoni Russa
 Għall-Unjoni Ewropea


text:
 7.12.2011
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 324/23
 A BIZOTTSÁG 1268/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2011. december 6.)
 az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (1),
 tekintettel az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletre (2) és különösen annak 136. cikke (1) bekezdésére,
 mivel:
 Az Uruguayi Forduló többoldalú kereskedelmi tárgyalásai eredményeinek megfelelően az 543/2011/EU végrehajtási rendelet a XVI. mellékletének A. részében szereplő termékek és időszakok tekintetében meghatározza azokat a szempontokat, amelyek alapján a Bizottság rögzíti a harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó átalányértékeket,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikkében említett behozatali átalányértékeket e rendelet melléklete határozza meg.
 2. cikk
 Ez a rendelet 2011. december 7-én lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2011. december 6-án.
 a Bizottság részéről, az elnök nevében,
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgató
 (1) HL L 299., 2007.11.16., 1. o.
 (2) HL L 157., 2011.6.15., 1. o.
 MELLÉKLET
 Az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek
 (EUR/100 kg)
 KN-kód
 Országkód (1)
 Behozatali átalányérték
 0702 00 00
 AL
 58,7
 MA
 47,0
 MK
 68,6
 TR
 87,1
 ZZ
 65,4
 0707 00 05
 TR
 103,7
 ZZ
 103,7
 0709 90 70
 MA
 31,6
 TR
 122,9
 ZZ
 77,3
 0805 10 20
 AR
 41,5
 BR
 41,5
 MA
 56,6
 TR
 45,8
 UY
 42,5
 ZA
 51,9
 ZZ
 46,6
 0805 20 10
 MA
 64,0
 ZZ
 64,0
 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90
 HR
 32,0
 IL
 76,9
 JM
 129,1
 TR
 77,0
 ZZ
 78,8
 0805 50 10
 TR
 53,9
 ZZ
 53,9
 0808 10 80
 CA
 120,5
 CL
 90,0
 CN
 71,1
 US
 123,5
 ZA
 180,1
 ZZ
 117,0
 0808 20 50
 CN
 48,8
 TR
 133,1
 ZZ
 91,0
 (1) Az országoknak az 1833/2006/EK bizottsági rendeletben (HL L 354., 2006.12.14., 19. o.) meghatározott nómenklatúrája szerint. A „ZZ” jelentése „egyéb származás”.


type: wikipedia

text:
Τα Ματρωνάλια ήταν αρχαία Ρωμαϊκή εορτή που τελούνταν την 1η Μαρτίου προς τιμήν της θεάς Γιούνο Λουκίνα και στην αρχή μόνο από τις παντρεμένες γυναίκες, στις οποίες προσέφεραν την ημέρα αυτή πλούσια δώρα οι σύζυγοί τους. Αργότερα η εορτή γενικεύθηκε και για τις νεανίδες, οι οποίες δέχονταν δώρα από τους αγαπημένους τους, ενώ οι Ρωμαίες οικοδέσποινες επιφύλασσαν ιδιαίτερες περιποιήσεις στις υπηρέτριές τους, όπως και οι νοικοκύρηδες στους άνδρες σκλάβους τους κατά τα Σατουρνάλια.
 Πολλές φορές η γιορτή αυτή συγχέεται με τα Ματράλια, τα οποία εορτάζονταν στις 11 Ιουνίου από τις ανύπαντρες γυναίκες προς τιμήν της θεάς Μάτερ Ματούτα.
 Παραπομπές
 Εξωτερικοί σύνδεσμοι
 Smith's Dictionary, 1875
 Αρχαίες ρωμαϊκές εορτές