text:
Общото събрание на колегиите на Върховния административен съд, за да се произнесе, съобрази следното:
 1. Основен принцип на правото на Европейския съюз е приматът му над националното право1 . Правото на Европейския съюз е с безусловно предимство2 , в случай на противоречие, пред действащото национално право3 . С оглед на това следва да бъде отменена от съда като незаконосъобразна заповед за прилагане на принудителна административна мярка, издадена на основание чл. 75, т. 6, респективно чл. 76, т. 3 (отм.) от Закона за българските лични документи (ЗБЛД), ако противоречи на конкретна норма на Директива 2004/38/ЕО4 , която норма има директен ефект.
 2. Член 75, т. 6 от ЗБЛД5 предвижда, че не се разрешава напускането на страната на лица, които не изпълняват подлежащ на принудително изпълнение съдебен акт, по силата на който са осъдени да заплатят парично задължение в големи размери към български физически и юридически лица или чуждестранни лица, освен ако представят надлежно обезпечение. Нормата въвежда ограничение на правото на свободно движение и на пребиваване в рамките на територията на държавите - членки на Европейския съюз, което всеки български гражданин6 има като гражданин на Европейския съюз - чл. 20, §1 Договора за функциониране на Европейския съюз (ДФЕС).
 3. Нормата е императивна. Тя предоставя обвързана компетентност на органа, който е длъжен, при надлежно сезиране, единствено да установи наличието на визираните в хипотезата на нормата факти и ако ги констатира – да наложи принудителната мярка. Органът няма право да извършва каквато и да било преценка на други факти и обстоятелства, в т.ч. и на такива, които са индивидуални за конкретния адресат. Налице е законово установен автоматизъм на налагане на принудителната административна мярка.
 4. Нормата на чл. 76, т. 3 (отм.)7 ЗБЛД предоставя на компетентния национален орган оперативна самостоятелност да прецени налагането на принудителна административна мярка, ограничаваща правото на свободно движение на български гражданин, който има парично задължение в големи размери към български или чуждестранни физически и юридически лица, установени по съдебен ред, освен ако личното имущество покрива задължението или ако представи надлежно обезщетение. Преценката е ограничена само до възможността да се наложи или не мярката, не и до основанията, при които може да се наложи. Те, основанията, по своята същност, са идентични с новата разпоредба. И в двата случая става въпрос за неудовлетворени притезателни субективни относителни имуществени права. В защита на тези права се налага принудителната административна мярка, водеща до ограничаване на субективното право на свободно движение.
 5. Съгласно разпоредбата на чл. 27, §1 на Директива 2004/38/ЕО държавите членки могат да ограничат свободата на движение и пребиваване на гражданите на Съюза и на членовете на техните семейства само по съображения, свързани с обществен ред, обществена сигурност и обществено здраве. Тези ограничения се тълкуват стеснително8 и не могат да бъдат схващани като обща клауза.
 6. Съдържанието на понятията обществен ред, обществена сигурност и обществено здраве е изведено в практиката на Съда на Европейския съюз. Договорите и производното право не съдържат техни дефиниции. Съдържанието на тези понятия се тълкува стриктно, не може да бъде определяно едностранно от всяка държава членка без контрол от страна на институциите на Съюза9 , но държавите членки са свободни да определят изискванията, свързани с обществения ред и обществената сигурност според националните си нужди в границите, определени от Договора10 .
 7. Т.е. в обхвата на изключенията по съображения, свързани с обществения ред и обществената сигурност, държавите членки са свободни да поставят определени императивни интереси на обществото, но като „зачитат всички правила на общностното право, които, от една страна, целят да ограничат дискреционната власт на държавите членки в това отношение, а от друга, да гарантират, че правата на адресата на рестриктивните мерки са защитени”11 .
 8. Европейският законодател, допускайки тези три ограничения при упражняването на основното субективно право на гражданите на Европейския съюз – правото на свободно движение, установява и гаранции – ясни и конкретни изисквания, които следва да са налице при прилагане на ограниченията. Гаранциите са: забрана за позоваване на съображения за икономически цели12 , изискване мерките да са в съответствие с принципа на пропорционалност13 и на недискриминация14 , да се основават изключително на личното поведение на субекта15 , както и личното поведение да представлява истинска, реална и достатъчно сериозна заплаха, която засяга някой от основните интереси на обществото16 .
 9. Налаганите ограничителни мерки по съображения за обществен ред или обществена сигурност трябва да са съответни на степента на опасност, която конкретните обстоятелства от личното поведение на лицето разкриват17 . Т.е. засягането на субективното право трябва да е само в необходимата и достатъчна степен, за да преодолее осъществяваната реална, актуална и достатъчно сериозна заплаха за обществения интерес18 . Мерките трябва да бъдат такива, че защитавайки императивния обществен интерес, да засягат в най-малка степен правата на частното лице19 .
 10. Изискването мерките да се основават изключително на личното поведение на въпросното лице означава, че те „не могат да бъдат основани на външни за конкретния случай” факти, а „изключително на личното поведение”20 на лицето. „Като се има предвид, че дерогацията от правилата на свободно движение представляват изключения, които трябва да се тълкуват ограничително, понятието „лично поведение” изразява изискването една мярка на експулсиране да не произтича от други заплахи за обществения ред и за обществената сигурност освен такива, извършени от самото лице”21 .
 11. Личното поведение на лицето трябва да представлява истинска, реална и достатъчно сериозна заплаха. „Доколкото могат да се оправдаят някои ограничения на свободното движение на хора, подчинено на правото на Общността, използването от национален орган на понятието обществен ред предполага, във всеки случай, съществуването (в допълнение на смущаването на обществения ред, което представлява всяко нарушение на закона) на реална и достатъчно сериозна заплаха, засягаща основен интерес на обществото22 ”. Съдът на Европейския съюз неотклонно приема в практиката си, че националните власти могат да наложат ограничението, но само ако безспорно установят факти, позволяващи категорично да се направи изводът, че поведението на лицето разкрива необходимата степен на заплаха за обществения интерес – действителна, настояща и достатъчно сериозна23 .
 11. Европейското законодателство и практиката на Съда на Европейския съюз изискват дерогацията на правото на свободно движение да бъде функция на преценката на компетентния национален орган на конкретните релевантни факти по отношение на конкретното лице. Те не допускат налагане на ограничение при условията на обвързана компетентност, тъй като това прави невъзможна преценката за наличието на достатъчно сериозна и актуална заплаха, която съответното лице представлява за някой от фундаменталните интереси на обществото24 .
 12. По силата на българската правна норма компетентният национален орган няма право да извършва индивидуална преценка на изключително личното поведение на лицето, както и да установи съществуването на истинска, реална и достатъчно сериозна заплаха, която засяга някой от основните интереси на обществото. Налице е законово установен автоматизъм на налагане на принудителната административна мярка.
 13. При констатиране на това противоречие между европейското и националното право националният съдия е длъжен, в рамките на своята компетентност, „да приложи общностното право в неговата цялост и да защити правата, които то дава на частноправните субекти, като остави без приложение евентуалните разпоредби от вътрешното право, които му противоречат, без оглед на това дали те предхождат или следват общностната правна норма”25 , както и „без да е необходимо да изиска или да изчаква отмяната на такава разпоредба по законодателен или друг конституционен ред”26.
 По изложените съображения Общото събрание на колегиите във Върховния административен съд
 Заповедта, с която се прилага принудителна административна мярка „забрана за напускане на страната” на основание чл. 75, т. 6 от Закона за българските документи за самоличност (чл. 76, т. 3 отм.) подлежи на отмяна от съда, когато противоречи на Директива 2004/38/ЕО.
 1. Принципът на примата бе и изрично признат от държавите членки с нарочна декларация No17 към Договора от Лисабон за изменение на Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Официален вестник, С 306 от 17.12.2007 г., в сила от 01.12.2009 г.
 2. Съд на Европейския съюз, решение от 15.06.1964 г., Costa/ENEL, дело 6/64, Recuiel 1194; решение от 17.12.1970 г., Internationale Handelsgesellschaft mbH, дело 11/70, Recuiel 1125.
 3. Съд на Европейския съюз, решение от 09.03.1978 г., Simmenthal, дело 106/77, Recuiel 629, т. 17.
 4. Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29.04.2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членовете на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No1612/68 и отменящи директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (Директива 2004/38/ЕО).
 5. Нормата е в сила от 20.10.2009 г., „Държавен вестник” бр. 82/2009 г.
 6. Правото е и за членовете на техните семейства независимо от националността им.
 7. Действала до 20.10.2009 г., „Държавен вестник” бр. 82/2009 г.
 8. Съд на Европейския съюз, решение от 04.12.1974 г., Van Duyn, дело 41/74, Recueil 1227, т. 18; така също Съд на Европейския съюз, решение от 27.10.1977 г., Bouchereau, дело 30/77, Recueil 1999, т. 33.
 9. Виж т. 18 на решението по делото Van Duyn.
 10. Т. 18 на решението по делото Van Duyn; същото и в т. 34 на решението по делото Bouchereau.
 11. Съд на Европейския съюз, решение от 28.10.1975 г., Rutili, дело 36/75, Rec. 1219, т. 51.
 12. Чл. 27, §1, изречение последно от Директива 2004/38/ЕО; Съд на Европейския съюз, решение от 26.04.1988 г., Bond, дело 352/85, Recueil 2085, т. 34; решение от 29.10.1998 г., Комисията/Испания, дело С-114/97, Recueil І-6717, т. 41-42; решение от 14.03.2000 г., Eglise de scientology, дело C-54/99, Recueil, І-1335, т. 16 и 17.
 13. Чл. 27, §2 от Директива 2004/38/ЕО.
 14. Съд на Европейския съюз, решение от 18.05.1982 г., Adoui & Cornuaille, дело 115 и 116/81, т. 8 и 9.
 15. Чл. 27, §2 от Директива 2004/38/ЕО.
 16. Чл. 27, §3 от Директива 2004/38/ЕО.
 17. Виж т. 27 и 28 от решението по делото Bouchereau.
 18. Съд на Европейския съюз, решение от 03.07.1980 г., Pieck, дело 157/79, Rec. 2171, т. 18 и 19; решение от 19.01.1999 г., Calfa, дело С-348/96г., Recueil І-00011, т. 27; решение от 30.11.1995 г., Gebhard, дело С-55/94, Recueil І-04165, т. 37; решение от 26.11.2002 г., Olazabal, дело С-100/01, Recueil І-10981, т. 43.
 19. Съд на Европейския съюз, решение от 16.05.1989 г., Buet, дело 382/87, Recueil 1235, т. 11.
 20. Съд на Европейския съюз, решение от 26.02.1975 г., Bonsignore, дело 67/74, Recueil 297, т. 6;
 21. Виж т. 6 от решението по делото Bonsignore; т. 29 от решението по делото Rutili; т. 24 от решението по делото Jipa.
 22. Т. 28 и 35 от решението по делото Bouchereau.
 23. Виж т. 28 от решението по делото Rutili; т. 21 от решението по делото Calfa; решение от 29.04.2004 г., Orfanopoulos and Oloveri, дело С-482/01 и С-493/01, Recueil І-05257, т. 66; решение от 31.01.2006 г., Комисията/Испания, дело С-503/03, Recueil І-1097, т. 46; решение от 27.04.2006 г., Комисията/Германия, дело С-441/02, Recueil І-3442, т. 35; виж също т. 24 от решението по делото Jipa.
 24. Виж т. 27 от решението по делото Calfa.
 25. Виж т. 21 от решението по делото Simmenthal.
 26. Виж т. 24 от решението по делото Simmenthal.


type: other

text:
Ochrana osobních údajů - Usedlost pod vinohrady - Penzion Hlohovec
 Společnosti Moraviarest, s.r.o. se sídlem Dědina, č.p. 261, 691 43, Hlohovec, IČO 27737349, (dále jen „Správce“), ve smyslu Nařízení Evropského parlamentu a Rady /EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (dále jen „GDPR“), zpracovávala tyto osobní údaje:
 Jméno, příjmení, emailovou adresu a telefon je nutné zpracovat pro vytvoření nabídky služeb, jednání o této nabídce nebo za účelem odpovědi na Vámi vznesený dotaz. Takové zpracování umožňuje ust. § 5 odst. 2 písm. b) zákona o ochraně o osobních údajů. Tyto osobní údaje budou společností Moraviarest, s.r.o. zpracovávány po dobu jednání o uzavření smlouvy mezi vámi a Moraviarest, s.r.o., nejdéle 1 rok od Vaší poptávky, pokud neudělíte souhlas k dalšímu zpracování.
 Zpracování osobních údajů je prováděno společností Moraviarest, s.r.o. tedy správcem osobních údajů. Osobní údaje mohou být zpracovávány rovněž správcem pověřenými zpracovateli za použití manuálních a automatizovaných způsobů zpracování s tím, že osobní údaje mohou být předány zejména poskytovatelům IT služeb, logistických služeb, poskytovatelům poštovních a doručovacích služeb.
 Souhlasím se shromažďováním, uchováním a zpracováním osobních údajů obsažených v kontaktním formuláři správcem Moraviarest, s.r.o.(případně jeho zaměstnanci) pro účel stanovený níže. Tento souhlas uděluji pro všechny údaje obsažené v tomto formuláři, a to po celou dobu 5 (pěti) let ode dne udělení souhlasu. Zároveň jsem si vědom/a svých práv podle § 12 a 21 zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, tj. práva na přístup k osobním údajům, práva žádat vysvětlení ohledně zpracování osobních údajů a mimo jiné práva na blokování, provedení opravy, doplnění nebo likvidaci osobních údajů. . Se všemi vyplněnými částmi tohoto formuláře jsem byl/a seznámen/a, všechny údaje jsou přesné a pravdivé a jsou poskytovány dobrovolně. Beru na vědomí, že souhlas mohu kdykoliv odvolat.
 V souladu s § 5 zákona č. 101/2000 Sb. o ochraně osobních údajů jsou všechny údaje uvedené v tomto formuláři shromažďovány a zpracovávány výhradně pro účely telefonického a emailového kontaktování a zasílání obchodních a marketingových sdělení týkajících se společnosti Moraviarest, s.r.o. prostřednictvím elektronických prostředků podle zákona č. 480/2004 Sb.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 1.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 38/43
 Žaloba podaná dne 3. prosince 2015 – Maďarsko v. Rada Evropské unie
 (Věc C-647/15)
 (2016/C 038/56)
 Jednací jazyk: maďarština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Maďarsko (zástupce: M. Z. Fehér, zmocněnec)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání žalobce
 Maďarsko navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 ze dne 22. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (1) (dále jen „napadené rozhodnutí“);
 —
 podpůrně v případě, že nevyhoví prvnímu návrhovému žádání, zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká Maďarska;
 —
 uložil Radě náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 1.
 Maďarská vláda má za to, že čl. 78 odst. 3 SFEU neposkytuje Radě vhodný právní základ pro přijetí napadeného rozhodnutí. Článek 78 odst. 3 SFEU neopravňuje Radu k přijetí legislativního aktu, a tudíž ani k přijetí opatření stanovených v napadeném rozhodnutí, konkrétně opatření zahrnujících výjimku ze závaznosti legislativního aktu, v daném případě nařízení (EU) č. 604/2013 (2). Z hlediska obsahu představuje napadené rozhodnutí vzhledem k tomu, že stanoví výjimku z nařízení č. 604/2013, legislativní akt, takže základem pro jeho přijetí nemůže být čl. 78 odst. 3 SFEU, který Radu opravňuje k přijímání aktů toliko nelegislativním postupem, tedy nelegislativních aktů. Pro případ, že by Soudní dvůr navzdory výše uvedenému dospěl k závěru, že čl. 78 odst. 3 SFEU může být základem pro přijetí právního aktu zahrnujícího výjimku z legislativního aktu, maďarská vláda uvádí, že uvedená výjimka nemůže být taková, aby narušila podstatu legislativního aktu a vedla k obsahovému vyprázdnění jeho základních ustanovení, jak tomu je v případě napadeného rozhodnutí.
 2.
 S institutem „dočasných opatření“, uvedeným v čl. 78 odst. 3 SFEU, je neslučitelné opatření přijaté na dobu 24 měsíců – a v určitých případech na dobu 36 měsíců – jehož důsledky navíc přetrvávají i po uplynutí řečené doby. Napadené rozhodnutí jde nad rámec oprávnění přiznaného Radě článkem 78 odst. 3 SFEU, neboť pro účely určení doby jeho platnosti nebyla zohledněna doba nezbytná k přijetí legislativního aktu založeného na čl. 78 odst. 2 SFEU.
 3.
 Rada přijetím napadeného rozhodnutí porušila čl. 293 odst. 1 SFEU, neboť se odchýlila od návrhu Komise, aniž dospěla k jednomyslnosti.
 4.
 Napadené rozhodnutí stanoví výjimku z legislativního aktu a z hlediska obsahu představuje legislativní akt, takže pro účely jeho přijetí – za předpokladu, že vůbec mohl být přijat na základě čl. 78 odst. 3 SFEU – mělo být dodrženo právo vnitrostátních parlamentů vypracovávat stanoviska k legislativním aktům, uznané v protokolech č. 1 a 2 připojených ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie.
 5.
 Po konzultaci s Evropským parlamentem změnila Rada znění návrhu podstatným způsobem, a navzdory tomu nepožádala Evropský parlament o novou konzultaci.
 6.
 V okamžiku přijetí Radou nebyly k dispozici jazykové verze návrhu rozhodnutí v úředních jazycích Unie.
 7.
 Napadené rozhodnutí je dále protiprávní proto, že jeho přijetí je v rozporu s článkem 68 SFEU a se závěry Evropské rady ze zasedání konaného ve dnech 25. a 26. června 2015.
 8.
 Napadené rozhodnutí je v rozporu se zásadou právní jistoty a zásadou jasnosti právní úpravy, neboť v něm z mnoha hledisek není objasněno, jakým způsobem mají být jeho ustanovení uplatňována ani jaký je vztah mezi jeho ustanoveními a ustanoveními nařízení č. 604/2013. Mezi těmito nejasnými hledisky je nejpatrnější problematika uplatňování procesních norem a záruk v souvislosti s přijetím rozhodnutí o relokaci, jakož i skutečnost, že v napadeném rozhodnutí nejsou jasně stanovena kritéria výběru pro účely relokace a že není náležitě upraveno postavení žadatelů v členském státě relokace. Napadené rozhodnutí je v rozporu s Ženevskou úmluvou o právním postavení uprchlíků (3), neboť odnímá žadatelům právo pobývat na území členského státu, v němž podali žádost, a umožňuje jejich relokaci do jiného členského státu, aniž nevyhnutelně existuje prokazatelná faktická vazba žadatele na členský stát relokace.
 9.
 Napadené rozhodnutí je v rozporu se zásadou nezbytnosti a zásadou proporcionality. Napadené rozhodnutí vzhledem k tomu, že Maďarsko – na rozdíl od původního návrhu Komise – nebylo začleněno do skupiny členských států, které jsou příjemci pomoci, postrádá odůvodnění, proč stanoví relokaci 120 000 žadatelů o mezinárodní ochranu. S ohledem na to, že v napadeném rozhodnutí není stanovena žádná relokace z Maďarska, je původně navržený počet 120 000 žadatelů svévolný a odtržený jak od situace popsané v návrhu Komise, tak od situace, kterou bylo skutečně třeba řešit. Je nepřijatelné – zejména vzhledem k tomu, že jde o dočasné opatření přijaté podle čl. 78 odst. 3 SFEU – aby rozhodnutí o konečné relokaci téměř poloviny žadatelů spadajících do jeho působnosti záviselo na budoucích okolnostech.
 10.
 Podpůrně maďarská vláda tvrdí, že napadené rozhodnutí je v souvislosti s Maďarskem v rozporu se zásadou proporcionality, neboť navzdory všeobecné povědomosti o tom, že jde o členský stát, na jehož území vstoupilo velké množství nelegálních imigrantů a v němž bylo podáno velké množství žádostí o mezinárodní ochranu, mu byly uloženy povinné kvóty coby přijímajícímu členskému státu. Napadené rozhodnutí není v souvislosti s Maďarskem v souladu s čl. 78 odst. 3 SFEU, protože s požadavkem stanoveným v citovaném ustanovení, podle kterého lze opatření přijmout ve prospěch členských států dotčených náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí, je neslučitelné opatření, které jednomu z takových členských států ukládá jen povinnosti.
 (1) Úř. věst. L 248, s. 80.
 (2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. L 180, s. 31).
 (3) Ženevská úmluva o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967.


type: contracts

text:
 01/Sv. 13
 HR
 Službeni list Europske unije
 129
 22006A0720(01)
 L 198/18
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 UGOVOR O ENERGETSKOJ ZAJEDNICI
 Stranke:
 EUROPSKA ZAJEDNICA s jedne strane
 i
 sljedeće UGOVORNE STRANKE s druge strane:
 —
 Republika Albanija, Republika Bugarska, Bosna i Hercegovina, Republika Hrvatska, Republika Makedonija, Republika Crna Gora, Rumunjska, Republika Srbija, (u daljnjem tekstu: uključene stranke),
 i
 —
 Privremena uprava Ujedinjenih naroda na Kosovu u skladu s Odlukom br. 1244 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda,
 GRADEĆI na Atenskom procesu i Atenskom memorandumu o razumijevanju iz 2002. i 2003.,
 PRIMJEĆUJUĆI da su Republika Bugarska, Rumunjska i Republika Hrvatska zemlje kandidati za pristup Europskoj uniji te da je Republika Makedonija također predala zahtjev za članstvo,
 PRIMJEĆUJUĆI da je Europsko vijeće u Kopenhagenu u prosincu 2002. potvrdilo europsku perspektivu Republike Albanije, Bosne i Hercegovine i Srbije i Crne Gore kao potencijalnih kandidata za pristup Europskoj uniji, i naglasilo odlučnost da podrži njihove napore u približavanju Europskoj uniji,
 PRISJEĆAJUĆI SE da je Europsko vijeće u Solunu u lipnju 2003. ovjerilo »Solunski program za Zapadni Balkan: prema europskim integracijama« čiji je cilj daljnje učvršćivanje povlaštenih odnosa između EU i Zapadnog Balkana i kojim je EU potakla zemlje regije da usvoje pravno obvezujući ugovor o tržištu energije u jugoistočnoj Europi,
 PRISJEĆAJUĆI SE Euro-mediteranskog procesa partnerstva i Europske politike prema susjedima,
 PRISJEĆAJUĆI SE doprinosa Pakta stabilnosti za jugoistočnu Europu koji u svojoj biti ima potrebu jačanja suradnje među državama i narodima jugoistočne Europe i unapređivanja uvjeta za mir, stabilnost i gospodarski razvitak,
 ODLUČNE DA uspostave među strankama cjelovito tržište prirodnog plina i električne energije, koje se temelji na zajedničkom interesu i međusobnoj solidarnosti,
 SMATRAJUĆI da to cjelovito tržište može kasnije uključiti druge energetske proizvode i prijenosnike, kao što je tekući prirodni plin, benzin, vodik ili druge temeljne mrežne infrastrukture,
 USTRAJNE da stvore stabilan regulatorni i tržišni okvir sposoban da privuče investicije u plinsku mrežu, proizvodnju energije i prijenosne mreže, tako da sve stranke mogu imati pristup stabilnoj i stalnoj opskrbi plinom i električnom energijom koja je bitna za gospodarski razvitak i socijalnu stabilnost,
 USTRAJNE da stvore stabilni regulatorni prostor za trgovanje plinom i električnom energijom koje je potrebno da se uskladi zemljopisni opseg odnosnih tržišta proizvoda,
 PRIHVAĆAJUĆI da su područja Republike Austrije, Grčke Republike, Republike Mađarske, Republike Italije i Republike Slovenije prirodno integrirana, ili da na njih izravno utječe funkcioniranje tržišta plinom i električnom energijom ugovornih stranaka,
 USTRAJNE da potiču visoku razinu osiguravanja dostupnosti plina i električne energije svim građanima na temelju obveza javnih službi i da postignu gospodarski i društveni napredak i visoku razinu zaposlenosti kao i dobro uravnotežen i održiv razvitak kroz stvaranje područja bez unutarnjih granica za plin i električnu energiju,
 ŽELEĆI povećati sigurnost opskrbe jedinstvenoga regulatornog prostora osiguravanjem stabilnoga regulatornog okvira potrebnoga za regiju u kojoj se mogu razvijati veze s kaspijskim, sjevernoafričkim i bliskoistočnim rezervama plina i iskorištavati prirodne rezerve prirodnog plina, ugljena i vodne energije,
 NASTOJEĆI poboljšati stanje okoliša u odnosu na plin i električnu energiju vezano uz energetsku učinkovitost i obnovljive izvore energije,
 USTRAJNE u razvijanju tržišnog natjecanja na tržištu plina i električne energije na širem planu i na iskorištavanju ekonomija razmjera,
 SMATRAJUĆI da, kako bi se postigli ti ciljevi, treba uspostaviti integriranu strukturu širokog raspona regulacije tržišta koju podržavaju jake institucije i učinkoviti nadzor, uz odgovarajuću uključenost privatnog sektora,
 SMATRAJUĆI da, kako bi se smanjilo opterećenje na sustavima plina i električne energije na državnoj razini i pridonijelo razrješavanju lokalnih nestašica plina i električne energije, treba uspostaviti posebna pravila za olakšavanje trgovine plinom i električnom energijom; i da su takva pravila potrebna kako bi se stvorio jedinstven regulatorni prostor za zemljopisni opseg odnosnih tržišta proizvoda,
 ODLUČILE SU OSNOVATI ENERGETSKU ZAJEDNICU.
 GLAVA I.
 NAČELA
 Članak 1.
 1. Ovim Ugovorom, stranke između sebe osnivaju Energetsku zajednicu.
 2. Države članice Europske zajednice mogu postati sudionice Energetske zajednice u skladu s člankom 95. ovoga Ugovora.
 Članak 2.
 1. Zadatak zajednice za energiju je organiziranje odnosa između stranaka i stvaranje pravnog i gospodarskog okvira za umreženu energiju, definiranu u stavku 2, s ciljem:
 (a)
 stvaranja stabilnoga regulatornog i tržišnog okvira sposobnog da privuče ulaganja u plinske mreže, proizvodnju energije, te prijenosne i distributivne mreže, kako bi sve stranke imale pristup stabilnoj i stalnoj opskrbi energijom koja je bitna za gospodarski razvitak i socijalnu stabilnost,
 (b)
 stvaranja jedinstvenoga regulatornog prostora za trgovinu umreženom energijom, koji je potreban kako bi se udovoljilo zemljopisnom opsegu odnosnih tržišta proizvoda,
 (c)
 povećanja sigurnosti opskrbe jedinstvenoga regulatornog prostora osiguravanjem poticaja za povezivanje s kaspijskim, sjevernoafričkim i bliskoistočnim rezervama plina, i iskorištavanja prirodnih rezervi prirodnog plina, ugljena i vodne energije,
 (d)
 poboljšanja stanja okoliša u odnosu na umreženu energiju i pripadajuće energetske učinkovitosti, poticanja korištenja obnovljivih izvora energije, i uspostavljanja uvjeta za trgovinu energijom u jedinstvenom regulatornom prostoru,
 (e)
 razvijanja tržišnog natjecanja umrežene energije na širom zemljopisnom temelju i iskorištavanja ekonomija razmjera.
 2. »Umrežena energija« uključuje električnu energiju i plin u smislu Direktiva Europske zajednice 2003/54/EZ i 2003/55/EZ.
 Članak 3.
 U smislu članka 2., aktivnosti Energetske zajednice uključuju:
 (a)
 Primjenu između ugovornih stranaka pravne stečevine Zajednice glede energije, okoliša, tržišnog natjecanja i obnovljivih izvora, kako je opisano u Glavi II., koja je prilagođena institucionalnom okviru Energetske zajednice i posebnim okolnostima u svakoj od ugovornih stranaka (u daljnjem se tekstu: »Proširenje pravne stečevine Zajednice«) i kao što je opisano u Glavi II. ovoga Ugovora.
 (b)
 Uspostavljanje specifičnoga regulatornog okvira koji omogućuje učinkovit rad tržišta umrežene energije preko područja ugovornih stranaka i dijela teritorija Europske zajednice, i koji uključuje stvaranje jedinstvenog mehanizma za prekogranični prijenos i/ili prijevoz umrežene energije, te nadzor nad unilateralnim mjerama zaštite (u daljnjem tekstu naziva »Mehanizam za djelovanje tržišta umrežene energije«, kao što je opisano u Glavi III. ovoga Ugovora.
 (c)
 Stvaranje tržišta umrežene energije bez unutarnjih granica za sve stranke, uključujući koordinaciju međusobne pomoći u slučaju ozbiljnih poremećaja u energetskim mrežama ili vanjskih prekida, a koje mogu uključivati postizanje zajedničke energetske trgovinske politike (u daljnjem tekstu: »Stvaranje jedinstvenoga energetskog tržišta«) koja je detaljnije opisana u Glavi IV.
 Članak 4.
 Komisija europske zajednice (u daljnjem tekstu: Europska komisija) djeluje kao koordinator triju aktivnosti opisanih u članku 3.
 Članak 5.
 Energetska zajednica slijedi pravnu stečevinu opisanu u Glavi II., prilagođenu institucionalnom okviru ovoga Ugovora i specifičnoj situaciji svake ugovorne stranke, kako bi se osigurala visoka razina sigurnosti investicija i optimalnog ulaganja.
 Članak 6.
 Stranke poduzimaju sve odgovarajuće mjere, bilo opće ili pojedine, kako bi osigurale ispunjavanje obveza koje proizlaze iz ovoga Ugovora. Stranke olakšavaju ostvarivanje zadaća Energetske zajednice. Stranke se suzdržavaju od bilo kakvih mjera koje bi mogle dovesti u opasnost ostvarivanje ciljeva ovoga Ugovora.
 Članak 7.
 Unutar područja primjene ovoga Ugovora zabranjena je svaka diskriminacija.
 Članak 8.
 Ništa u ovom Ugovoru ne smije utjecati na prava stranke da određuje uvjete za iskorištavanje njezinih izvora energije, na izbor između različitih izvora energije i opću strukturu njezine opskrbe energijom.
 GLAVA II.
 PROŠIRENJE PRAVNE STEČEVINE ZAJEDNICE
 POGLAVLJE I.
 Zemljopisno područje primjene
 Članak 9.
 Odredbe i mjere navedene u ovoj Glavi primjenjuju se na područjima uključenih stranaka i na teritoriju pod nadležnošću Privremene uprave Ujedinjenih naroda na Kosovu.
 POGLAVLJE II.
 Pravna stečevina iz područja energetike
 Članak 10.
 Svaka ugovorna stranka provodi relevantnu pravnu stečevinu Zajednice iz područja energetike u skladu s vremenskim rasporedom za provedbu tih mjera određenim u Dodatku I.
 Članak 11.
 »Pravna stečevina Zajednice iz područja energetike«, u smislu ovoga Ugovora, znači Direktivu 2003/54/EC Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije, Direktivu 2003/55/EC Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište prirodnog plina i Uredbu 1228/2003/EC Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o uvjetima za pristup mreži za prekogranične razmjene električne energije.
 POGLAVLJE III.
 Pravna stečevina zajednice iz područja okoliša
 Članak 12.
 Svaka ugovorna stranka provodi pravnu stečevinu Zajednice iz područja okoliša u skladu s vremenskim rasporedom za provedbu tih mjera određenim u Dodatku II.
 Članak 13.
 Stranke priznaju važnost Protokola iz Kyota. Svaka ugovorna stranka nastojat će mu pristupiti.
 Članak 14.
 Stranke priznaju važnost pravila navedenih u Direktivi 96/61/EC Europskog vijeća od 24. rujna 1996. o integriranom sprečavanju zagađivanja i nadzoru. Svaka ugovorna stranka nastojat će provesti Direktivu.
 Članak 15.
 Nakon stupanja na snagu ovoga Ugovora, nova izgradnja, a zatim i rad postrojenja za proizvodnju moraju biti usklađeni s pravnom stečevinom Zajednice iz područja okoliša.
 Članak 16.
 »Pravna stečevina Zajednice iz područja okoliša« znači
 i.
 Direktivu Vijeća 85/337/EEZ od 27. lipnja 1985. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš, a koja je nadopunjena Direktivom Vijeća 97/11/EZ od 3. ožujka 1997. te Direktivu 2003/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. svibnja 2003.,
 ii.
 Direktivu Vijeća 1999/32/EZ od 26. travnja 1999., koja se odnosi na smanjenje sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima i koja izmjenjuje i dopunjuje Direktivu 93/12/EEZ,
 iii.
 Direktivu 2001/80/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o ograničenju emisija određenih zagađivača u zrak iz velikih postrojenja sa spaljivanjem i
 iv.
 članak 4. stavak 2. Direktive Vijeća 79/409/EEE od 2. travnja 1979. o očuvanju divljih ptica.
 Članak 17.
 Odredbe i mjere navedene u ovom Poglavlju primjenjuju se samo na umreženu energiju.
 POGLAVLJE IV.
 Pravna stečevina zajednice iz područja tržišnog natjecanja
 Članak 18.
 1. Sljedeće je nespojivo s ispravnim funkcioniranjem Ugovora, jer može utjecati na trgovinu umreženom energijom između ugovornih stranaka:
 (a)
 svi ugovori između poduzeća, odluke udruženja poduzeća i usklađene prakse koje imaju za predmet ili posljedicu sprečavanje, ograničavanje ili narušavanje tržišnog natjecanja,
 (b)
 zlouporaba od jednog ili više poduzeća dominantnog položaja na tržištu između ugovornih stranki u cjelini ili u njegovom značajnom dijelu.
 (c)
 bilo kakva javna pomoć koja narušava, ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje davanjem prednosti određenim poduzećima ili određenim energetskim resursima.
 2. Svako postupanje suprotno ovom članku procjenjuje se na temelju kriterija koji proizlaze iz primjene pravila članaka 81., 82. i 87. Ugovora o osnivanju Europske zajednice priloženog uz Dodatak III.
 Članak 19.
 U odnosu na javna poduzeća i poduzeća kojima su odobrena posebna ili ekskluzivna prava, svaka ugovorna stranka osigurava da u roku od 6 mjeseci od datuma stupanja na snagu ovog Ugovora, budu potvrđena načela Ugovora o osnivanju Europske zajednice, posebice njezin članak 86. stavak 1. i 2. (priložen u Dodatku III.).
 POGLAVLJE V.
 Pravna stečevina zajednice iz područja obnovljivih izvora energije
 Članak 20.
 Svaka ugovorna stranka dostavlja Europskoj komisiji u roku od jedne godine od dana stupanja na snagu ovoga Ugovora Plan provedbe Direktive 2001/77/EC Europskog parlamenta i Vijeća od 27. rujna 2001. o promociji električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora na unutarnjem tržištu električne energije i Plan provedbe Direktive 2003/30/EC Europskog parlamenta i Vijeća od 8. svibnja 2003. o promociji uporabe biogoriva ili drugih obnovljivih goriva za transport. Europska komisija podnosi programe svake ugovorne stranke Vijeću ministara na usvajanje.
 POGLAVLJE VI.
 Usklađenost s općenito primjenjivim normama Europske zajednice
 Članak 21.
 U roku od godine dana od stupanja na snagu ovoga Ugovora, Tajništvo sastavlja popis opće primjenjivih normi Europske zajednice koji se dostavlja Vijeću ministara i usvaja jednostavnom većinom.
 Članak 22.
 Ugovorne stranke u roku od godine dana od usvajanja popisa usvajaju planove razvitka za usklađivanje svojih sektora umrežene energije s Opće primjenjivim normama Europske zajednice.
 Članak 23.
 »Opće primjenjive norme Europske zajednice« odnose se na norme nekog tehničkog sustava, koji se primjenjuje u Europskoj zajednici, potrebne su za siguran i učinkovit rad operativnih mrežnih sustava, uključujući aspekte prijenosa, prekograničnih povezivanja, modulaciju i opće sigurnosne norme tehničkog sustava izdane tamo gdje je primjenjivo putem Europskog odbora za normizaciju (CEN), Europskog odbora za elektrotehničku normizaciju (CENELEC), Zajednice za koordinaciju prijenosa električne energije (UCTE) i Europske usluge za povezivanje energetskih izmjena (Easeegas) za određivanje zajedničkih pravila i poslovne prakse.
 POGLAVLJE VII.
 Prilagodba i razvoj pravne stečevine
 Članak 24.
 U svrhu provedbe ove Glave, Energetska zajednica usvaja mjere za prilagodbu pravne stečevine opisane u ovoj Glavi uzimajući u obzir institucionalni okvir ovoga Ugovora i posebne okolnosti vezane uz svaku ugovornu stranku.
 Članak 25.
 Energetska zajednica može poduzeti mjere za provedbu izmjena i dopuna pravne stečevine navedene u ovoj Glavi u skladu s evolucijom prava Europske zajednice.
 GLAVA III.
 MEHANIZAM DJELOVANJA TRŽIŠTA UMREŽENE ENERGIJE
 POGLAVLJE I.
 Zemljopisno područje primjene
 Članak 26.
 Odredbe i mjere navedene u ovoj Glavi primjenjuju se na područja uključenih stranaka, na područja pod nadležnošću Privremene uprave Ujedinjenih naroda na Kosovu i na područja Europske zajednice navedene u odlomku koji slijedi.
 Članak 27.
 U odnosu na Europsku zajednicu, odredbe i mjere navedene u ovoj Glavi primjenjuju se na područje Republike Austrije, Grčke Republike, Republike Mađarske, Republike Italije i Republike Slovenije. Nakon što uključena stranka pristupi Europskoj uniji, odredbe i mjere iz ove Glave primjenjuju se bez daljnjih formalnosti na područje nove države članice EU-a.
 POGLAVLJE II.
 Mehanizam za prijenos umrežene energije na velike udaljenosti
 Članak 28.
 Energetska zajednica poduzima mjere za uspostavu jedinstvenog mehanizma za prekogranični prijenos i/ili prijevoz umrežene energije.
 POGLAVLJE III.
 Sigurnost opskrbe
 Članak 29.
 Ugovorne stranke u roku od godine dana od stupanja na snagu ovoga Ugovora, usvajaju izjave o sigurnosti opskrbe koje se odnose na raznovrsnost opskrbe, tehnološku sigurnost, zemljopisno podrijetlo uvezenih goriva. Izjave se dostavljaju Tajništvu i bit će na raspolaganju za uvid svim strankama u ovom Ugovoru. One se obnavljaju svake dvije godine. Tajništvo daje upute i pomoć vezano uz te izjave.
 Članak 30.
 Odredba članka 29 ne uključuje potrebu za izmjenom energetske politike ili prakse nabave.
 POGLAVLJE IV.
 Osiguravanje energije građanima
 Članak 31.
 Energetska zajednica potiče visoku razinu osiguravanja mrežne energije svim građanima unutar granica obveza javnih službi sadržanih u relevantnoj pravnoj stečevini Zajednice iz područja energetike.
 Članak 32.
 U tu svrhu Energetska zajednica može usvojiti mjere za:
 (a)
 omogućavanje osiguravanja energije svim građanima,
 (b)
 poticanje učinkovitih politika upravljanja potražnjom, i
 (c)
 osiguravanje poštenog tržišnog natjecanja.
 Članak 33.
 Energetska zajednica može također izdavati preporuke kako bi podržala učinkovitu reformu sektora umrežene energije stranaka, uključujući među ostalim povećanje razine plaćanja energije od svih potrošača i omogućavanje dostupnosti cijena umrežene energije svim potrošačima.
 POGLAVLJE V.
 Usklađivanje
 Članak 34.
 Energetska zajednica može poduzeti mjere koje se odnose na sukladnost oblika tržišta za djelovanje tržišta umrežene energije, kao i međusobno priznavanje dozvola i mjera koje potiču slobodno osnivanje kompanija za umreženu energiju.
 POGLAVLJE VI.
 Obnovljivi izvori energije i energetska učinkovitost
 Članak 35.
 Uzimajući u obzir prednosti obnovljivih izvora energije za sigurnost opskrbe, zaštitu okoliša, socijalnu povezanost i regionalni razvitak, Energetska zajednica može poduzeti mjere za poticanje razvitka na tom području.
 POGLAVLJE VII.
 Mjere zaštite
 Članak 36.
 U slučaju iznenadne krize na tržištu umrežene energije na području ugovorne stranke, na području pod privremenom upravom Ujedinjenih naroda na Kosovu, ili na području Europske zajednice navedenom u članku 27. i ako je u opasnosti fizička sigurnost ili sigurnost osoba, postrojenja ili instalacija ili integritet sustava, dotična stranka može privremeno poduzeti potrebne mjere zaštite.
 Članak 37.
 Takve mjere trebaju izazvati najmanji mogući poremećaj u funkcioniranju tržišta umrežene energije ugovornih stranaka i ne smiju biti šireg opsega primjene nego što je strogo potrebno za uklanjanje iznenadnih poteškoća koje su se pojavile. One ne smiju narušavati tržišno natjecanje ili nepovoljno utjecati na trgovanje na način koji nije u skladu sa zajedničkim interesom.
 Članak 38.
 Dotična ugovorna stranka mora bez odgađanja obavijestiti Tajništvo o tim mjerama zaštite, a Tajništvo će obavijestiti ostale stranke.
 Članak 39.
 Energetska zajednica može odlučiti da mjere zaštite koje je poduzela dotična ugovorna stranka, nisu u skladu s odredbama ovoga Poglavlja i zatražiti da ta ugovorna stranka prekine ili izmijeni te mjere zaštite.
 GLAVA IV.
 STVARANJE JEDINSTVENOG TRŽIŠTA ENERGIJE
 POGLAVLJE I.
 Zemljopisno područje primjene
 Članak 40.
 Odredbe i mjere iz ove Glave primjenjuju se na područja na koje se primjenjuje Ugovor o osnivanju Europske zajednice pod uvjetima navedenima u tom Ugovoru, na područja uključenih stranaka i na područja pod nadležnošću Privremene uprave Ujedinjenih naroda na Kosovu.
 POGLAVLJE II.
 Unutarnje tržište energijom
 Članak 41.
 1. Među strankama su zabranjene carinske pristojbe i količinska ograničenja na uvoz i izvoz umrežene energije ili ostale mjere s jednakim učinkom. Ta zabrana odnosi se i na carinske pristojbe fiskalne prirode.
 2. Stavak 1. ne pretpostavlja količinska ograničenja ili mjere s jednakim učinkom opravdane na temelju državne politike ili javne sigurnosti; zaštite zdravlja i života ljudi, životinja ili biljaka; ili zaštite industrijskog ili trgovinskog vlasništva. Međutim, takva ograničenja nisu sredstvo proizvoljne diskriminacije ili prikrivenog ograničenja trgovine među strankama.
 Članak 42.
 1. Energetska zajednica može poduzeti mjere s ciljem stvaranja jedinstvenog tržišta bez unutarnjih granica za umreženu energiju.
 2. Stavak 1. ne primjenjuje se na fiskalne mjere, ni na one koje se odnose na slobodu kretanja osoba ili na one koje se odnose na prava i interese zaposlenih osoba.
 POGLAVLJE III.
 Vanjska politika trgovine energijom
 Članak 43.
 Energetska zajednica može poduzeti mjere potrebne za regulaciju uvoza i izvoza umrežene energije u i iz trećih zemalja s ciljem osiguravanja jednakog pristupa na i s tržišta treće zemlje u odnosu na osnovne norme zaštite okoliša i osigurati sigurno djelovanje unutarnjeg tržišta energijom.
 POGLAVLJE IV.
 Međunarodna pomoć u slučaju prekida
 Članak 44.
 U slučaju prekida u opskrbi umreženom energijom koji je pogodio neku stranku, a uključuje i drugu stranku, ili neku treću zemlju, stranke trebaju tražiti brzo rješenje u skladu s odredbama ovog Poglavlja.
 Članak 45.
 Na zahtjev stranke koja je izravno pogođena prekidom, sastaje se Vijeće ministara. Vijeće ministara može poduzeti potrebne mjere kao odgovor na prekid.
 Članak 46.
 U roku od godine dana od stupanja na snagu ovoga Ugovora, Vijeće ministara usvaja Akt o postupanje glede obveznog djelovanja međusobne pomoći prema ovom Poglavlju, koji može uključivati prijenos ovlasti na Stalnu skupinu na visokoj razini da poduzima privremene mjere.
 GLAVA V.
 INSTITUCIJE ENERGETSKE ZAJEDNICE
 POGLAVLJE I.
 Vijeće ministara
 Članak 47.
 Vijeće ministara osigurava postizanje ciljeva određenih u ovom Ugovoru. Ono:
 (a)
 osigurava opće smjernice politike,
 (b)
 poduzima mjere, i
 (c)
 donosi proceduralne akte, što može uključivati i dodjeljivanje, prema točno utvrđenim uvjetima, određenih zadataka, ovlasti i obveza za provedbu politike Energetske zajednice Stalnoj skupini na visokoj razini, Regulatornom odboru ili Tajništvu.
 Članak 48.
 Vijeće ministara sastoji se od jednog predstavnika svake ugovorne stranke i dva predstavnika Europske zajednice. Na sjednicama može sudjelovati i jedan predstavnik svakog sudionika koji nema pravo glasa.
 Članak 49.
 Vijeće ministara usvaja svoj interni poslovnik kao proceduralni akt.
 Članak 50.
 Svaka ugovorna stranka predsjedava naizmjenično kroz razdoblje od šest mjeseci redoslijedom, koji je određen proceduralnim aktom Vijeća ministara. Predsjedništvo saziva sjednice Vijeća ministara u mjestu o kojem odluči Predsjedništvo. Vijeće ministara sastaje se najmanje jedanput svakih šest mjeseci. Sjednice priprema Tajništvo.
 Članak 51.
 Predsjedništvo predsjedava Vijeću ministara, a u tome mu kao potpredsjednici pomažu po jedan predstavnik Europske zajednice i jedan predstavnik budućeg predsjedatelja. Predsjedništvo i potpredsjednici pripremaju nacrt dnevnog reda.
 Članak 52.
 Vijeće ministara podnosi godišnje izvješće o radu Energetske zajednice Europskom parlamentu i parlamentima uključenih stranaka i sudionika.
 POGLAVLJE II.
 Stalna skupina na visokoj razini
 Članak 53.
 Stalna skupina na visokoj razini:
 (a)
 priprema rad Vijeća ministara,
 (b)
 odobrava zahtjeve za tehničkom pomoći dostavljene od međunarodnih donatorskih organizacija, međunarodnih financijskih institucija i bilateralnih donatora,
 (c)
 izvještava Vijeće ministara o napretku postignutom u pravcu postizanja ciljeva ovoga Ugovora,
 (d)
 poduzima mjere ukoliko je ovlasti Vijeće ministara, i
 (e)
 donosi proceduralne akte koji ne uključuju dodjeljivanje zadataka, ovlasti ili obveza drugim institucijama Energetske zajednice,
 (f)
 raspravlja o razvoju pravne stečevine opisane u Glavi II. na temelju izvješća koje redovito predaje Europska komisija.
 Članak 54.
 Stalna skupina na visokoj razini sastoji se od jednog predstavnika svake ugovorne stranke i dva predstavnika Europske zajednice. Na sjednicama može sudjelovati i jedan predstavnik svakog sudionika koji nema pravo glasa.
 Članak 55.
 Stalna skupina na visokoj razini usvaja svoj interni poslovnik kao proceduralni akt.
 Članak 56.
 Predsjedništvo saziva sjednice Stalne skupine na visokoj razini u mjestu o kojem odluči Predsjedništvo. Sjednice priprema Tajništvo.
 Članak 57.
 Predsjedništvo predsjedava Stalnoj skupini na visokoj razini, a u tome mu kao potpredsjednici pomažu po jedan predstavnik Europske zajednice i jedan predstavnik budućeg predsjedatelja. Predsjedništvo i potpredsjednici pripremaju nacrt dnevnog reda.
 POGLAVLJE III.
 Regulatorni odbor
 Članak 58.
 Regulatorni odbor:
 (a)
 savjetuje Vijeće ministara ili Stalnu skupinu na visokoj razini o detaljima statutarnih, tehničkih i regulatornih pravila,
 (b)
 izdaje preporuke koje se tiču prekograničnih sporova koji uključuju jednog ili dva regulatora, na zahtjev bilo kojeg od njih,
 (c)
 poduzima mjere, ako ga ovlasti Vijeće ministara, i
 (d)
 donosi proceduralne akte.
 Članak 59.
 Regulatorni odbor sastavljen je od jednog predstavnika regulatora energije svake ugovorne stranke, u skladu s odgovarajućim dijelovima pravne stečevine Zajednice koja se tiče energije. Europsku komisiju zastupa Europska komisija, uz pomoć jednog regulatora svakog sudionika i jednog predstavnika Europske skupine regulatora za energiju i plin (ERGEG).
 Ukoliko ugovorna stranka ili sudionik imaju jednog regulatora za plin i jednog regulatora za električnu energiju, tada ugovorna stranka ili sudionik određuju, uzimajući u obzir dnevni red, koji regulator prisustvuje sjednici Regulatornog odbora.
 Članak 60.
 Regulatorni odbor usvaja svoj interni poslovnik kao proceduralni akt.
 Članak 61.
 Regulatorni odbor bira predsjednika na razdoblje koje određuje Regulatorni odbor. Europska komisija ima ulogu potpredsjednika. Predsjednik i potpredsjednik pripremaju nacrt dnevnog reda.
 Članak 62.
 Regulatorni odbor sastaje se u Ateni.
 POGLAVLJE IV.
 Forumi
 Članak 63.
 Dva foruma sastavljena od predstavnika svih zainteresiranih strana, uključujući industriju, regulatore, skupine koje zastupaju industriju i potrošače, savjetuju Energetsku zajednicu.
 Članak 64.
 Forumima predsjedava predstavnik Europske zajednice.
 Članak 65.
 Zaključci foruma usvajaju se konsenzusom i prosljeđuju Stalnoj skupini na visokoj razini.
 Članak 66.
 Forum za električnu energiju sastaje se u Ateni. Forum za plin sastajat će se na mjestu koje odluči Vijeće ministara proceduralnim aktom.
 POGLAVLJE V.
 Tajništvo
 Članak 67.
 Tajništvo:
 (a)
 osigurava administrativnu podršku Vijeću ministara, Stalnoj skupini na visokoj razini, Regulatornom odboru i forumima,
 (b)
 ocjenjuje pravilnu provedbu obveza, koje su stranke preuzele prema ovom Ugovoru i podnosi Vijeću ministara godišnja izvješća o napretku,
 (c)
 ocjenjuje i pomaže Europskoj komisiji u koordinaciji aktivnosti donatora na područjima uključenih stranaka i području pod jurisdikcijom Privremene uprave Ujedinjenih naroda na Kosovu te pruža administrativnu podršku donatorima;
 (d)
 izvršava druge zadatke koji su mu dodijeljeni prema ovom Ugovoru ili prema proceduralnom aktu Vijeća ministara, isključivši ovlast da poduzima mjere; i
 (e)
 donosi proceduralne akte.
 Članak 68.
 Tajništvo se sastoji od direktora i takvog osoblja kakvo je potrebno Energetskoj zajednici.
 Članak 69.
 Direktora Tajništva imenuje Vijeće ministara proceduralnim aktom. Vijeće ministara proceduralnim aktom utvrđuje pravila za angažiranje, radne uvjete i zemljopisnu ravnotežu osoblja Tajništva. Direktor bira i imenuje osoblje.
 Članak 70.
 Pri obavljanju svojih zadataka, direktor i osoblje ne traže i ne primaju upute od bilo koje stranke ovoga Ugovora. Oni djeluju nepristrano i promiču interese Energetske zajednice.
 Članak 71.
 Direktor Tajništva ili imenovani zamjenik pomažu Vijeću ministara, Stalnoj skupini na visokoj razini, Regulatornom odboru i forumima.
 Članak 72.
 Sjedište Tajništva nalazi se u Beču.
 POGLAVLJE VI.
 Proračun
 Članak 73.
 Svaka stranka pridonosi proračunu Energetske zajednice kako je utvrđeno u Dodatku IV. Razina dopuna se može preispitati svakih pet godina na zahtjev bilo koje stranke proceduralnim aktom Vijeća ministara.
 Članak 74.
 Vijeće ministara usvaja proračun Energetske zajednice proceduralnim aktom svake dvije godine. Proračun pokriva troškove poslovanja Energetske zajednice nužne za funkcioniranje njenih institucija. Troškovi svake pojedine institucije navode se u različitim dijelovima proračuna. Vijeće ministara donosi proceduralni akt koji točno određuje postupak za primjenu proračuna te za predočavanje i reviziju računa i inspekciju.
 Članak 75.
 Direktor Tajništva provodi proračun u skladu s proceduralnim aktom na temelju članka 74. i Vijeću ministara podnosi godišnja izvješća o izvršenju proračuna. Vijeće ministara može proceduralnim aktom odlučiti, ako je prikladno, da povjeri nezavisnim revizorima provjeru ispravnosti izvršenja proračuna.
 GLAVA VI.
 POSTUPAK DONOŠENJA ODLUKA
 POGLAVLJE I.
 Opće odredbe
 Članak 76.
 Mjere mogu imati oblik odluke ili preporuke.
 Odluka u cijelosti pravno obvezuje one na koje je naslovljena.
 Preporuka nema obvezujuću snagu. Stranke će u najboljoj namjeri nastojati provoditi preporuke.
 Članak 77.
 Osim ako nije drugačije određeno člankom 80., svaka stranka ima jedan glas.
 Članak 78.
 Vijeće ministara, Stalna skupina na visokoj razini ili Regulatorni odbor mogu djelovati samo ako su prisutni predstavnici najmanje dvije trećine stranaka.
 POGLAVLJE II.
 Mjere u skladu s glavom II.
 Članak 79.
 Vijeće ministara, Stalna skupina na visokoj razini ili Regulatorni odbor mogu poduzimati mjere prema Glavi II., na prijedlog Europske komisije. Europska komisija može izmijeniti ili povući svoj prijedlog u bilo koje vrijeme tijekom postupka koji vodi njegovom usvajanju.
 Članak 80.
 Svaka ugovorna stranka ima jedan glas.
 Članak 81.
 Vijeće ministara, Stalna skupina na visokoj razini ili Regulatorni odbor djeluju na temelju većine danih glasova.
 POGLAVLJE III.
 Mjere u skladu s glavom III.
 Članak 82.
 Vijeće ministara, Stalna skupina na visokoj razini ili Regulatorni odbor mogu poduzimati mjere prema Glavi III., na temelju prijedloga bilo koje stranke ili Tajništva.
 Članak 83.
 Vijeće ministara, Stalna skupina na visokoj razini ili Regulatorni odbor djeluju na temelju dvotrećinske većine danih glasova uključujući i pozitivan glas Europske zajednice.
 POGLAVLJE IV.
 Mjere u skladu s glavom IV.
 Članak 84.
 Vijeće ministara, Stalna skupina na visokoj razini ili Regulatorni odbor mogu poduzimati mjere prema Glavi IV., na prijedlog bilo koje stranke.
 Članak 85.
 Vijeće ministara, Stalna skupina na visokoj razini ili Regulatorni odbor poduzimaju mjere na temelju jednoglasne odluke.
 POGLAVLJE V.
 Proceduralni akti
 Članak 86.
 Organizacijska, proračunska i pitanja transparentnosti Energetske zajednice, uključujući i prenošenje ovlasti s Vijeća ministara na Stalnu skupinu na visokoj razini, Regulatorni odbor ili Tajništvo reguliraju se proceduralnim aktom koji ima obvezujuću snagu u odnosu na institucije Energetske zajednice i, ako proceduralni akt to predviđa, u odnosu na stranke.
 Članak 87.
 Osim ako nije drugačije određeno člankom 88., proceduralni akti donose se u skladu s postupkom donošenja odluka prema Poglavlju III. ove Glave.
 Članak 88.
 Proceduralni akt kojim se imenuje direktor Tajništva, na temelju članka 69., usvaja se jednostavnom većinom na prijedlog Europske komisije. Proceduralni akti koji se odnose na proračunska pitanja na temelju članaka 73. i 74. usvajaju se jednoglasno na prijedlog Europske komisije. Proceduralni akti kojima se dodjeljuju ovlasti Regulatornom odboru na temelju članka 47. (c) usvajaju se jednoglasno na prijedlog bilo koje stranke ili Tajništva.
 GLAVA VII.
 PROVEDBA ODLUKA I RJEŠAVANJE SPOROVA
 Članak 89.
 Stranke provode odluke koje su im upućene u njihovom domaćem pravnom sustavu u vremenskom roku navedenom u odluci.
 Članak 90.
 O nepoštivanju obveze iz Ugovora ili neprovedbi odluke naslovljene na stranku u zahtijevanom vremenskom roku, može se obavijestiti Vijeće ministara na temelju obrazloženog zahtjeva bilo koje stranke, Tajništva ili Regulatornog odbora. U tom smislu Tajništvu se mogu obratiti privatna tijela s pritužbama.
 Stranka na koju se pritužba odnosi može iznijeti primjedbe po primitku zahtjeva ili pritužbe.
 Članak 91.
 Vijeće ministara može utvrditi postojanje kršenja obveza od strane stranke. Ono odlučuje:
 (a)
 jednostavnom većinom ako se kršenje odnosi na Glavu II.,
 (b)
 dvotrećinskom većinom ako se kršenje odnosi na Glavu III.,
 (c)
 jednoglasno ako se kršenje odnosi na Glavu IV.
 Vijeće ministara može naknadno jednostavnom većinom odlučiti da opozove bilu koju odluku donesenu u skladu s ovim člankom.
 Članak 92.
 Na zahtjev bilo koje stranke, Tajništva ili Regulatornog odbora, Vijeće ministara, djelujući jednoglasno, može ustanoviti postojanje ozbiljnog i trajnog kršenja obveza koje proizlaze iz ovog Ugovora od stranke i može suspendirati određena prava koja proizlaze iz primjene ovoga Ugovora na dotičnu stranku, uključujući suspenziju prava glasovanja, isključivanje sa sjednica ili isključivanje iz mehanizama ovoga Ugovora.
 Vijeće ministara može naknadno jednostavnom većinom odlučiti da opozove bilo koju mjeru poduzetu u skladu s ovim člankom.
 Članak 93.
 Kod donošenja odluka navedenih u člancima 91. i 92. Vijeće ministara djeluje ne uzimajući u obzir glasove predstavnika stranke koja je u pitanju.
 GLAVA VIII.
 TUMAČENJE
 Članak 94.
 Institucije tumače bilo koji termin ili drugi pojam korišten u ovom Ugovoru, koji proizlazi iz zakona Europske zajednice u skladu s običajnim pravom Suda pravde ili Prvostupanjskog suda Europskih zajednica. Ako tumačenje ovih sudova nije na raspolaganju, Vijeće ministara daje smjernice za tumačenje ovoga Ugovora. Ono može prenijeti taj zadatak na Stalnu skupštinu na visokoj razini. Takve smjernice ne mogu prejudicirati bilo koje tumačenje pravne stečevine Zajednice od strane Suda pravde ili Prvostupanjskog suda u kasnijoj fazi.
 GLAVA IX.
 SUDIONICI I PROMATRAČI
 Članak 95.
 Nakon podnošenja zahtjeva Vijeću ministara, bilo koja država članica Europske zajednice može biti zastupljena u Vijeću ministara, Stalnoj skupini na visokoj razini i Regulatornom odboru pod uvjetima utvrđenim u člancima 48., 54. i 59. kao sudionik te joj može biti dopušteno da sudjeluje u raspravama Vijeća ministara, Stalne skupine na visokoj razini, Regulatornog odbora i foruma.
 Članak 96.
 Nakon podnošenja zahtjeva Vijeću ministara u roku od šest mjeseci od stupanja na snagu ovog Ugovora, Moldavija će biti primljena kao promatrač ovom Ugovoru.
 Nakon primitka obrazloženog zahtjeva susjedne treće države, Vijeće ministara može jednoglasno prihvatiti tu državu kao promatrača.
 Promatrači mogu prisustvovati sjednicama Vijeća ministara, Stalne skupine na visokoj razini, Regulatornog odbora i foruma bez sudjelovanja u raspravama.
 GLAVA X.
 TRAJANJE
 Članak 97.
 Ovaj se Ugovor sklapa na razdoblje od 10 godina od datuma stupanja na snagu. Njegovo se trajanje može produljiti jednoglasnom odlukom Vijeća ministara, ako se takva odluka ne donese, Ugovor se može nastaviti primjenjivati između onih stranaka koje su glasovale u prilog produljenju, pod uvjetom da njihov broj iznosi najmanje dvije trećine stranaka Energetske zajednice.
 Članak 98.
 Svaka se stranka može povući iz ovoga Ugovora uz prethodnu obavijest, odaslanu šest mjeseci unaprijed, naslovljenu na Tajništvo.
 Članak 99.
 Nakon pristupanja uključene stranke Europskoj zajednici, ta stranka postaje sudionik prema članku 95.
 GLAVA XI.
 REVIZIJA I PRISTUPANJE
 Članak 100.
 Ministarsko vijeće može, jednoglasnom odlukom svojih članova:
 i.
 izmijeniti i dopuniti odredbe Glava I. do VII. ovoga Ugovora,
 ii.
 odlučiti da provede druge dijelove pravne stečevine koji se odnose na umreženu energiju,
 iii.
 proširiti ovaj Ugovor na druge energetske proizvode i nositelje ili na druge bitne mrežne infrastrukture, i
 iv.
 pristati na pristupanje nove stranke Energetskoj zajednici.
 GLAVA XII.
 ZAVRŠNE I PRIJELAZNE ODREDBE
 Članak 101.
 Bez prejudiciranja članaka 102. i 103. na prava i obveze koje proizlaze iz sporazuma koje je ugovorna stranka zaključila prije potpisivanja ovoga Ugovora ne utječu odredbe ovoga Ugovora. U omjeru u kojem takvi ugovori nisu u skladu s ovim Ugovorom, dotična ugovorna stranka poduzima sve odgovarajuće mjere da ukloni utvrđene neusklađenosti, najkasnije u roku od jedne godine nakon stupanja na snagu ovoga Ugovora.
 Članak 102.
 Sve obveze koje proizlaze iz ovoga Ugovora ne dovode u pitanje postojeće pravne obveze stranaka koje proizlaze iz Ugovora kojim se osniva Svjetska trgovinska organizacija.
 Članak 103.
 Ovaj Ugovor ne utječe na obveze koje proizlaze iz sporazuma između Europske zajednice i njezinih država članica s jedne strane i ugovorne stranke s druge strane. Ovaj Ugovor ne utječe na obveze preuzete u kontekstu pregovora s ciljem pristupanja Europskoj uniji.
 Članak 104.
 Do usvajanja Proceduralnog akta sukladno članku 50., redoslijed predsjedanja je onaj definiran Atenskim memorandumom o razumijevanju iz 2003.
 Članak 105.
 Ovaj Ugovor odobravaju stranke u skladu s njihovim domaćim postupcima.
 Ovaj Ugovor stupa na snagu prvoga dana mjeseca nakon datuma na koji su Europska komisija i šest ugovornih stranaka obavijestile o završetku postupaka nužnih za to.
 Obavijest se šalje glavnom tajniku Vijeća Europske unije koji je pohranitelj za ovaj Ugovor.
 POTVRĐUJUĆI NAVEDENO, prema propisima ovlašteni predstavnici potpisuju ovaj Ugovor.
 Sastavljeno u Ateni dvadeset i petoga listopada dvije tisuće i pete.
 Za Europsku uniju
 Za Republiku Albaniju
 Za Republiku Bugarsku
 Za Bosnu i Hercegovinu
 Za Republiku Hrvatsku
 Za bivšu jugoslavensku republiku Makedoniju
 Za Republiku Crnu Goru
 Za Rumunjsku
 Za Republiku Srbiju
 Za Privremenu upravu Ujedinjenih naroda na Kosovu u skladu s Odlukom br. 1244 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda
 VIJEĆE EUROSKE UNIJE
 Atena, 25. listopada 2005.
 G. Minčo Jordanov
 Potpredsjednik Vlade
 Bivše Jugoslavenske Republike Makedonije
 Poštovani gospodine,
 Europska zajednica prima na znanje Vaše pismo s današnjim datumom i potvrđuje da Vaše pismo i ovaj odgovor zajedno zamjenjuju potpis Bivše Jugoslavenske Republike Makedonije na Ugovoru o osnivanju Energetske zajednice. Međutim, ovo nije moguće tumačiti kao pristanak ili priznanje Europske zajednice u bilo kojem obliku ili sadržaju ikakvog naziva osim „Bivša Jugoslavenska Republika Makedonija“.
 Primite, gospodine, izraze moga najdubljega poštovanja.
 U ime Europske zajednice
 Atena, 25. listopada 2005.
 Vaša ekscelencijo,
 ovime izjavljujem da je tekst Ugovora o osnivanju Energetske zajednice prihvatljiv Vladi Republike Makedonije.
 Ovim se pismom Vlada Republike Makedonije smatra potpisnicom Ugovora o osnivanju Energetske zajednice.
 Međutim, izjavljujem da Republika Makedonija ne prihvaća naziv koji se za moju zemlju koristi u gore navedenim dokumentima imajući u vidu da ustavni naziv moje zemlje glasi Republika Makedonija.
 Primite, gospodine, izraze moga najdubljega poštovanja.
 Minčo Jordanov
 DODATAK I.
 Vremenski raspored provedbe Direktiva br. 2003/54 i 2003/55, i Uredbe br. 1228/2003 od 26. Lipnja 2003.
 1.
 U skladu s niže navedenim stavkom 2. i člankom 24. ovoga Ugovora, svaka ugovorna stranka primjenjuje u okviru dvanaest mjeseci od stupanja na snagu ovoga Ugovora:
 i.
 Direktivu 2003/54/EC Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003., koja se odnosi na zajednička pravila unutarnjeg tržišta električne energije,
 ii.
 Direktivu 2003/55/EC Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003., koja se odnosi na zajednička pravila unutarnjeg tržišta prirodnog plina,
 iii.
 Direktivu 1228/2003/EC Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003., o uvjetima pristupa mreži za prekograničnom razmjenom električne energije.
 2.
 Svaka ugovorna stranka mora osigurati da povlašteni potrošači u smislu direktiva 2003/54/EC i 2003/55/EC budu:
 i.
 od 1. siječnja 2008. svi kupci koji nisu domaćinstva, i
 ii.
 od 1. siječnja 2015. svi kupci.
 DODATAK II.
 Vremenski raspored za provedbu pravne stečevine koja se odnosi na okoliš
 1.
 Svaka ugovorna stranka će primijeniti Direktivu Vijeća 85/337/EEZ od 27.lipnja 1985. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš, a koja je nadopunjena Direktivom Vijeća 97/11/EZ od 3. ožujka 1997. te Direktivu 2003/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. svibnja 2003. nakon stupanja na snagu ovog Ugovora.
 2.
 Svaka ugovorna stranka će primijeniti Direktivu Vijeća 1999/32/EZ od 26. travnja 1999. koja se odnosi na smanjenje sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima i koja izmjenjuje i dopunjuje Direktivu 93/12/EEZ, do 31. prosinca 2011.
 3.
 Svaka će ugovorna stranka primijeniti Direktivu 2001/80/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o ograničenju emisija određenih zagađivača u zrak iz velikih postrojenja sa spaljivanjem, do 31. prosinca 2017.
 4.
 Svaka će ugovorna stranka primijeniti članak 4. stavak 2. Direktive Vijeća 79/409/EEZ od 2. travnja 1979. o očuvanju divljih ptica, po stupanju na snagu ovog Ugovora.
 DODATAK III.
 Članak 81. Ugovora o osnivanju Europske zajednice
 1.
 Sljedeće je zabranjeno kao nespojivo sa zajedničkim tržištem: svi sporazumi između poduzeća, odluke udruga poduzeća i usklađene prakse koje mogu utjecati na trgovinu između država članica i koje imaju za predmet ili posljedicu sprečavanje, ograničavanje ili narušavanje tržišnog natjecanja unutar zajedničkog tržišta, a posebice one koje:
 (a)
 izravno ili neizravno dogovaraju kupovne ili prodajne cijene ili bilo koje druge uvjete trgovanja,
 (b)
 ograničavaju ili kontroliraju proizvodnju, tržišta, tehnički razvoj ili ulaganje,
 (c)
 dijele među sobom tržišta ili izvore opskrbe,
 (d)
 primjenjuju različite uvjete na istovjetne transakcije s drugim trgovinskim strankama, stavljajući ih tako u položaj nepovoljan za tržišno natjecanje,
 (e)
 sklapaju ugovore prema kojima druge stranke podliježu prihvaćanju dopunskih obaveza koje, po svojoj prirodi ili prema komercijalnoj uporabi, nemaju nikakve veze s predmetom takvih ugovora.
 2.
 Svi sporazumi ili odluke zabranjene sukladno ovom članku automatski postaju ništavne.
 3.
 Odredbe stavka 1. mogu se, međutim, proglasiti neprimjenjivim u slučaju:
 —
 bilo kojeg sporazuma ili kategorije sporazuma među poduzećima,
 —
 bilo koje odluke ili kategorije odluka koje donesu udruge poduzeća,
 —
 bilo koje usklađene prakse ili kategorije usklađenih praksi,
 koje pridonose unapređenju proizvodnje ili distribucije dobara ili promicanju tehničkog ili gospodarskog napretka, istodobno priznajući potrošačima pravo na pravedan dio nastalog dobra i koje:
 (a)
 ne nameću tim poduzećima ograničenja koja nisu neophodna za postizanje tih ciljeva;
 (b)
 ne pružaju takvim poduzećima mogućnost uklanjanja konkurencije glede značajnog dijela proizvoda o kojima je riječ.
 Članak 82. Ugovora o osnivanju Europske zajednice
 Svaka zlouporaba dominantnog položaja jednog ili više poduzeća na zajedničkom tržištu ili njegovom značajnom dijelu zabranjuje se kao nespojiva sa zajedničkim tržištem ukoliko može utjecati na trgovinu između država članica.
 Takva zlouporaba može posebice obuhvaćati:
 (a)
 izravno ili neizravno nametanje nepravednih kupovnih ili prodajnih cijena ili drugih nepravednih uvjeta trgovanja,
 (b)
 ograničenje proizvodnje, tržišta ili tehničkog razvoja na štetu potrošača,
 (c)
 primjenu različitih uvjeta na istovjetne transakcije s drugim trgovinskim strankama, stavljajući ih tako u položaj nepovoljan za tržišno natjecanje,
 (d)
 sklapanje ugovora prema kojima druge stranke podliježu prihvaćanju dopunskih obveza koje po svojoj prirodi ili prema komercijalnoj uporabi, nemaju nikakve veze s predmetom takvih ugovora.
 Članak 86. stavak 1. i 2. Ugovora o osnivanju Europske zajednice
 1.
 U slučaju javnih poduzeća i poduzeća kojima su države članice dodijelile posebna ili ekskluzivna prava, države članice niti donose niti drže na snazi mjere suprotne pravilima sadržanim u ovom Ugovoru, posebice onim pravilima predviđenim člankom 12. i člancima 81. do 89.
 2.
 Poduzeća kojima je povjereno vođenje usluga od općega gospodarskog interesa ili koja imaju karakter monopola koji proizvodi prihod podliježu pravilima sadržanim u ovom Ugovoru, posebice pravilima o tržišnom natjecanju, u onoj mjeri u kojoj primjena takvih pravila ne ometa izvođenje, u zakonu i u praksi, posebnih zadataka koji su im dodijeljeni. Na razvoj trgovine ne smije se utjecati u onolikoj mjeri koja bi bila suprotna interesima Zajednice.
 Članak 87. Ugovora o osnivanju Europske zajednice
 1.
 Osim ako je drugačije utvrđeno ovim Ugovorom, svaka potpora koju dodjeljuje država članica ili koja se dodjeljuje kroz resurse države u bilo kojem obliku, koja narušava ili prijeti narušavanjem tržišnog natjecanja dajući prednost određenim poduzećima ili proizvodnji određenih proizvoda nespojiva je, u onolikoj mjeri u kojoj utječe na trgovinu između država članica, sa zajedničkim tržištem.
 2.
 Sljedeće je spojivo sa zajedničkim tržištem:
 (a)
 potpora koja ima socijalni karakter koja se dodjeljuje individualnim potrošačima, pod uvjetom da se takva potpora dodjeljuje bez diskriminacije u vezi s porijeklom proizvoda koji je u pitanju,
 (b)
 potpora za uklanjanje štete uzrokovane elementarnim nepogodama ili iznimnim pojavama,
 (c)
 potpora koja se dodjeljuje gospodarstvu pojedinih područja Savezne Republike Njemačke pogođenih podjelom Njemačke, u onolikoj mjeri u kojoj je takva potpora potrebna kako bi se nadoknadila gospodarska šteta uzrokovana tom podjelom.
 3.
 Sljedeće se može smatrati spojivim sa zajedničkim tržištem:
 (a)
 potpora za promicanje gospodarskog razvoja područja u kojima je životni standard izuzetno nizak ili gdje vlada visoka nezaposlenost,
 (b)
 potpora za promicanje provedbe važnih projekata od zajedničke europske važnosti ili za uklanjanje ozbiljnih poremećaja u gospodarstvu države članice,
 (c)
 potpora za omogućavanje razvoja određenih gospodarskih djelatnosti ili određenih gospodarskih područja ukoliko takva pomoć ne utječe nepovoljno na uvjete trgovanja u mjeri koja je suprotna zajedničkim interesima,
 (d)
 potpora za promicanje zaštite kulture i naslijeđa ukoliko takva potpora ne utječe na uvjete trgovanja i tržišno natjecanje u Zajednici u mjeri koja je u suprotnosti sa zajedničkim interesima,
 (e)
 slične druge kategorije potpore koje mogu biti utvrđene odlukom Vijeća koje djeluje na temelju kvalificirane većine na prijedlog Komisije.
 DODATAK IV.
 Doprinos proračunu
 Stranke
 Doprinos u postocima
 Europska zajednica
 94,9 %
 Republika Albanija
 0,1 %
 Republika Bugarska
 1 %
 Bosna i Hercegovina
 0,3 %
 Republika Hrvatska
 0,5 %
 Bivša Jugoslavenska Republika Makedonija
 0,1 %
 Republika Crna Gora
 0,1 %
 Rumunjska
 2,2 %
 Republika Srbija
 0,7 %
 Privremena uprava Ujedinjenih naroda na Kosovu
 0,1 %


text:
 Avis juridique important
 |
 E1994A1231(02)
 PROTOCOLE 1 relatif aux fonctions et pouvoirs de l'Autorité de surveillance AELE qui, en application du protocole 1 de l'accord EEE, découlent des actes auxquels il est fait référence dans les annexes de cet accord
 Journal officiel n° L 344 du 31/12/1994 p. 0008 - 0009
 PROTOCOLE 1 relatif aux fonctions et pouvoirs de l'Autorité de surveillance AELE qui, en application du protocole 1 de l'accord EEE, découlent des actes auxquels il est fait référence dans les annexes de cet accord VU l'accord EEE et, en particulier, son protocole 1,PRENANT NOTE que le paragraphe 4 point d) et le paragraphe 5 du protocole 1 de l'accord EEE contiennent des références relatives à l'Autorité de surveillance AELE et au Comité permanent;PRENANT ÉGALEMENT NOTE que, au paragraphe 4 point d) du protocole 1 de l'accord EEE, il est fait référence aux procédures instaurées entre les États de l'AELE;CONSIDÉRANT que l'application correcte des actes auxquels il est fait référence dans les annexes de l'accord EEE nécessite d'établir entre les États de l'AELE des fonctions correspondant à celles de la Commission des CE qui, en application du protocole 1 de l'accord EEE, devraient être exercées soit par l'Autorité de surveillance AELE, soit par le Comité permanent, et d'instaurer également les procédures qui devront être appliquées à cette fin entre les États de l'AELE,Article premier1. Lorsque les actes auxquels il est fait référence dans les annexes de l'accord EEE contiennent des dispositions relatives à des procédures selon lesquelles la Commission des CE:a) informe un État membre si une mesure préventive ou une mesure de sauvegarde prise par un État membre est justifiée;b) est consultée par un État membre avant qu'une exemption ou une dérogation à une disposition d'un acte ne soit accordée par un État membre ou qu'un État membre y recoure;c) peut, avant qu'une exemption ou une dérogation à une disposition d'un acte ne soit accordée par un État membre ou qu'un État membre y recoure, autoriser cet État à agir de la sorte, y compris, si nécessaire, préciser les conditions auxquelles l'autorisation est accordée ou prévoir des règles détaillées relatives à son usage;d) procède à des consultations, si nécessaire, avec les États membres concernés ou leurs autorités compétentes, notamment en vue de régler les différends et les litiges et, selon le cas, de proposer des solutions appropriées;e) dans le domaine vétérinaire et phytosanitaire:- peut entreprendre ou organiser des procédures d'évaluation, d'examen et de vérification sur place,- peut donner son autorisation, ou autre forme d'accord, ou formuler des recommandations relatives à des plans, des programmes, des vaccinations d'urgence, des zones à risque, etc.,- tient à jour des listes, telles que des listes d'experts, zones agréées, exploitations agréées, etc. et, selon le cas, les transmet aux États membres;f) dans le domaine vétérinaire:- peut adopter les mesures appropriées en cas de litige;g) dans le domaine des réglementations techniques, normes, essais et certification:- notifie aux États membres les spécifications techniques nationales pour lesquelles il existe une présomption de conformité aux exigences essentielles de sécurité et, selon le cas, ouvre des procédures quand elle juge qu'une telle présomption de conformité doit être retirée;h) dans le domaine des denrées alimentaires:- décide si certaines conditions sont remplies;i) dans le domaine de l'énergie:- met en oeuvre les procédures prévues par le droit communautaire;j) dans le domaine des marchés publics:- peut demander des informations aux États membres ou à leurs autorités compétentes et/ou déterminer la nature des informations statistiques complémentaires requises;- peut dresser des listes de catégories d'activités ou de services qu'elle considère comme exclues du champ d'application;- détermine les conditions dans lesquelles les entités adjudicatrices lui communiquent les résultats d'une procédure d'adjudication;ces fonctions et des fonctions similaires sont exercées, entre les États de l'AELE, par l'Autorité de surveillance AELE conformément aux procédures prévues dans les actes auxquels il est fait référence.2. Dans l'éventualité où la Commission des CE est chargée d'autres fonctions similaires, les fonctions correspondantes doivent également être exercées par l'Autorité de surveillance AELE.Article 21. L'Autorité de surveillance AELE reçoit les informations qu'un État de l'AELE ou une autorité compétente, conformément aux règles de l'EEE, doit lui communiquer et les transmet à la Commission des CE.2. L'Autorité de surveillance AELE reçoit, en outre, les informations similaires de la Commission des CE pour communication aux États de l'AELE ou à leurs autorités compétentes.Article 3Lorsque, conformément à un acte auquel il est fait référence dans les annexes de l'accord EEE, qui contient l'une des procédures figurant à l'article 1er, la Commission des CE soumet à un comité des CE un projet de mesures à prendre, ou le consulte d'une autre manière, l'Autorité de surveillance AELE, conformément aux procédures correspondantes à déterminer par le Comité permanent, consulte un comité correspondant, s'il existe, institué ou désigné conformément à l'accord relatif à un Comité permanent des États de l'AELE.Article 4L'Autorité de surveillance AELE, sauf s'il en est décidé autrement avec la Commission des CE, prépare, parallèlement à la Commission des CE, des rapports, des déclarations ou autres documents similaires en ce qui concerne les États de l'AELE, dans les cas qui, en application du paragraphe 5 du protocole 1 de l'accord EEE, découlent des actes auxquels il est fait référence dans les annexes de cet accord et qui ne sont pas directement liés aux fonctions du Comité permanent telles qu'énoncées dans le protocole 1 de l'accord relatif à un Comité permanent des États de l'AELE. L'Autorité de surveillance AELE consulte la Commission des CE et procède à des échanges de vues avec celle-ci au cours de la préparation de leurs rapports respectifs dont des copies doivent être envoyées au Comité mixte de l'EEE.


text:
zmena ornej pody na stavebny pozemok
 06.05.10 21:46
 baba9999
 Bodov: 0 Príspevky: 8 Členom od: 18.03.07
 dobry den, chcela by som informacie o zmene ornej pody na stavebny pozemok.. nasla som len nejake info z roku 2008 ani to nie uplne zrozumitelne.. potrebovala by som aktualne udaje.. je to pozemok v Ba do 1000m2... kolko stoji tento prepis a co pritom treba spravit.. dakujem za odpoved
 07.05.10 08:56
 Bodov: 454 Príspevky: 1,458 Členom od: 10.10.08
 pracujem v stavebnej agende Miloš Mičega - CIMOM TN
 Výňatok zo zákona č. 220/2004 Z.z. o ochrane a využívaní poľnohospodárskej pôdy a o zmene zákona č. 245/2003 Z.z. o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia a o zmene a doplnení niektorých zákonov v platnom znení
 (1) Na nepoľnohospodárske účely možno použiť poľnohospodársku pôdu len na základe rozhodnutia o odňatí poľnohospodárskej pôdy (ďalej len "rozhodnutie o odňatí"). Rozhodnutie o odňatí vydáva orgán ochrany poľnohospodárskej pôdy (§ 23), v ktorého obvode sa poľnohospodárska pôda navrhovaná na odňatie nachádza.
 (2) Rozhodnutie o odňatí nie je potrebné vydať,
 a) ak ide o umiestnenie signálov, stabilizačných kameňov a iných značiek na geodetické účely, na vstupné šachty, prečerpávacie stanice, vrty a studne, stožiare alebo iné objekty nadzemného a podzemného vedenia a výmera jednotlivých uvedených objektov nepresiahne 25 m2 a ak ide o jednorazovú zmenu druhu pozemku do 15 m2,
 b) ak ide o výmeru odnímanej plochy do 500 m2 v hraniciach zastavaného územia obce podľa § 2 písm. i).
 (3) V prípadoch podľa odseku 2 vydáva orgán ochrany poľnohospodárskej pôdy (§ 23) stanovisko k pripravovanému zámeru na poľnohospodárskej pôde a v prípadoch vykonaných zmien druhov pozemkov do 15 m2 na základe kópie katastrálnej mapy.
 (4) Poľnohospodársku pôdu možno odňať natrvalo alebo dočasne, pričom
 a) odňatím natrvalo sa rozumie trvalá zmena spôsobu použitia poľnohospodárskej pôdy s trvalou zmenou druhu pozemku v katastri,
 (5) Právnické osoby alebo fyzické osoby, ktoré žiadajú o trvalé odňatie alebo dočasné odňatie poľnohospodárskej pôdy, sú povinné k žiadosti priložiť
 a) súhlas podľa § 13 až 15,
 c) bilanciu skrývky humusového horizontu poľnohospodárskej pôdy s návrhom na jej hospodárne využitie, osobitne na trvalé odňatie a osobitne na dočasné odňatie, ktorú vypracúva fyzická osoba, ktorá má ukončené vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa poľnohospodárskeho smeru alebo prírodovedného smeru so zameraním na pôdoznalectvo, alebo právnická osoba, ktorá takúto fyzickú osobu zamestnáva,
 d) projekt spätnej rekultivácie dočasne odnímanej poľnohospodárskej pôdy s časovým harmonogramom a ekonomickým prepočtom nákladov, ktorý vypracúva fyzická osoba, ktorá má ukončené vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa poľnohospodárskeho smeru alebo prírodovedného smeru so zameraním na pôdoznalectvo, alebo právnická osoba, ktorá takúto fyzickú osobu zamestnáva,
 1. výpis z katasra,
 2. kópiu katastrálnej mapy s vyznačením parciel navrhovaných na odňatie,
 3. dve vyhotovenia geometrického plánu1) plôch navrhovaných na odňatie,
 4. potvrdenie o bonitovanej pôdno-ekologickej jednotke,
 f) vyjadrenia účastníkov konania a dotknutých orgánov štátnej správy a samosprávy,
 g) právoplatné územné rozhodnutie alebo potvrdenie stavebného úradu o zlúčení územného a stavebného konania, 10)
 h) iné údaje potrebné na posúdenie nepoľnohospodárskeho zámeru na poľnohospodárskej pôde,
 i) výpočet odvodu pre celý rozsah odňatia s výnimkou podľa § 17a.
 (6) Orgán ochrany poľnohospodárskej pôdy (§ 23) žiadosť s náležitosťami podľa odseku 5 posúdi, a ak zistí, že sú dodržané zásady ochrany poľnohospodárskej pôdy podľa § 12, vydá rozhodnutie o odňatí, v ktorom
 a) uvedie, na aký účel je súhlas s trvalým odňatím alebo dočasným odňatím poľnohospodárskej pôdy vydaný, ktorých parciel alebo ich častí a ktorých katastrálnych území sa týka,
 b) uvedie dokumenty, na základe ktorých rozhodnutie vydal,
 c) schváli projekt spätnej rekultivácie dočasne odňatej poľnohospodárskej pôdy,
 d) schváli bilanciu skrývky humusového horizontu poľnohospodárskej pôdy,
 e) uloží podmienky na zabezpečenie ochrany poľnohospodárskej pôdy podľa § 12.
 (7) Rozhodnutie o odňatí je podkladom na vyznačenie zmeny druhu pozemku v katastri na ostatnú plochu. Orgán ochrany poľnohospodárskej pôdy (§ 23) zašle vyhotovenie právoplatného rozhodnutia s vyhotovením geometrického plánu alebo kópie katastrálnej mapy na príslušný orgán štátnej správy na úseku katastra, ktorý plochy rozhodnutím odňaté natrvalo vyjme z evidencie poľnohospodárskej pôdy a vyznačí zmenu druhu poľnohospodárskeho pozemku na ostatnú plochu v termíne najneskôr 60 dní po prevzatí rozhodnutia.
 (8) Rozhodnutie o trvalom odňatí a rozhodnutie o dočasnom odňatí sú platné len na odsúhlasený zámer.
 (9) Rozhodnutie o dočasnom odňatí stratí platnosť uplynutím času, na ktorý bolo vydané. Strata platnosti rozhodnutia o dočasnom odňatí nie je dôvodom na vrátenie odvodu.
 (10) Rozhodnutie o trvalom odňatí stratí platnosť, ak do piatich rokov od právoplatnosti rozhodnutia nebola pôda použitá na zámer uvedený v rozhodnutí o odňatí. Strata platnosti rozhodnutia o trvalom odňatí nie je dôvodom na vrátenie odvodu.
 (11) Orgán ochrany poľnohospodárskej pôdy (§ 23) oznámi účastníkom konania stratu platnosti rozhodnutia o odňatí a príslušný orgán štátnej správy na úseku katastra na základe oznámenia vyznačí zmenu druhu pozemku v katastri.
 (12) Ak žiadosť na odňatie poľnohospodárskej pôdy nespĺňa zásady ochrany poľnohospodárskej pôdy podľa § 12, orgán ochrany poľnohospodárskej pôdy (§ 23) súhlas na jej odňatie v rozhodnutí nevydá.
 (13) Ak ide o odňatie poľnohospodárskej pôdy na území vojenského obvodu, orgán ochrany poľnohospodárskej pôdy (§ 23) je povinný vyžiadať si záväzné stanovisko Ministerstva obrany Slovenskej republiky.
 Treba pozrieť aj ostatné ustanovenia zákona.
 Odporučujem vec riešiť cez geodeta, ktorý na zástavbu odníme len potrebnú časť pozemku, takže musí spraviť geometrák.
 Výňatok zo zákona č. 582/2004 Z.z. o miestnych daniach a miestnom poplatku za komunálne odpady a drobné stavebné odpady v platnom znení
 (4) Na účely tohto zákona sa za stavebný pozemok považuje pozemok uvedený v právoplatnom stavebnom povolení až do právoplatnosti kolaudačného rozhodnutia na stavbu , ktorá je predmetom dane zo stavieb podľa § 10 ods. 2, alebo stavba s bytmi a nebytovými priestormi, ktoré sú predmetom dane z bytov podľa § 14. Celkovú výmeru stavebného pozemku tvoria parcely, ktorých parcelné čísla sú uvedené v právoplatnom stavebnom povolení.
 Takže odporučujem vyňať len potrebnú výmeru, lebo je rozdiel platiť daň za záhradu alebo ornú pôdu alebo za stavebný pozemok.
 07.05.10 15:17
 Bodov: 363 Príspevky: 836 Členom od: 20.03.06
 Snáď len relevantné odkazy v porade za posledný necelý rok:
 http://www.porada.sk/t75170-premena-...v-pozemok.html
 http://www.porada.sk/t123038-kedy-tr...o-pozemku.html
 http://www.porada.sk/t88174-vynatie-...skej-pody.html
 http://www.porada.sk/t75171-zmena-or...y-pozemok.html
 08.05.10 11:07
 dakujem... a ohladom ceny by ste mi nemohli pomoct kolko by to asi stalo... alebo ako sa to vypocita...
 09.05.10 16:38
 Bodov: 98 Príspevky: 736 Členom od: 28.09.08
 no určuje sa bonita pôdy a podľa toho ti to určia. cena boonity je uvedaná v zákone. Pozri si odkazy ktore pridal andy


text:
 22.6.2017
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 161/13
 ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 240/2015,
 annettu 30 päivänä lokakuuta 2015,
 ETA-sopimuksen liitteen I (Eläinlääkintä- ja kasvinsuojeluasiat) muuttamisesta [2017/1029]
 ETA:N SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Tiamiinihydrokloridin ja tiamiinimononitraatin hyväksymisestä kaikkien eläinlajien rehun lisäaineina 11 päivänä kesäkuuta 2015 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/897 (1) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (2)
 Tämä päätös koskee rehuihin liittyvää lainsäädäntöä. Rehuja koskevaa lainsäädäntöä ei sovelleta Liechtensteiniin niin kauan kuin Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen maataloustuotteiden kauppaa koskevan sopimuksen soveltaminen on laajennettu koskemaan Liechtensteinia, kuten ETA-sopimuksen liitteen I alakohtaisissa mukautuksissa täsmennetään. Tätä päätöstä ei näin ollen sovelleta Liechtensteiniin.
 (3)
 Sen vuoksi olisi muutettava ETA-sopimuksen liitettä I,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Lisätään ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 143 kohdan (komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1114) jälkeen kohta seuraavasti:
 ”144.
 32015 R 0897: komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/897, annettu 11 päivänä kesäkuuta 2015, tiamiinihydrokloridin ja tiamiinimononitraatin hyväksymisestä kaikkien eläinlajien rehun lisäaineina (EUVL L 147, 12.6.2015, s. 8)”.
 2 artikla
 Täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/897 islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä marraskuuta 2015, jos kaikki ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty (*1).
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 30 päivänä lokakuuta 2015.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 Oda SLETNES
 (1) EUVL L 147, 12.6.2015, s. 8.
 (*1) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.


type: wikipedia

text:
En veterinaria, se da el nombre de agrión a un tumor blando en el principio, después duro, sin calor ni dolor, que se presenta en la punta del corvejón.
 Por lo regular, no produce la claudicación ni estorba de modo alguno el trabajo del animal que lo padece y solo cuando su volumen aumenta demasiado impide los momentos de aquella parte y se presenta la cojera. Algunas veces se ha visto convertirse estos tumores en abscesos y dar una supuración abundante y entonces los accidentes que acarrea semejante terminación son muy graves. En los potros se presenta este cuando están expuestos de continuo a la humedad o cuando se cansan demasiado pero estos agriones son pasajeros y la estación, el cambio de pasto y la edad los disipan enteramente.
 Las causas más frecuentes de esta enfermedad son el roce de la punta del corvejón contra una pared o contra cualquier otro cuerpo duro, las contusiones y cierta disposición orgánica de aquella parte como la tienen los caballos zancajosos; conformación defectuosa que da lugar al agrión o agrava este mal cuando es producido por otras causas. Las flexiones violentas del corvejón y el trabajo demasiado fuerte antes de tiempo suelen también desenvolver estos tumores.
 Son muy difíciles de curar.
 Referencias
 Diccionario de veterinaria, Carlos Risueño, 1829
 Enfermedades veterinarias


text:
 1327 (MCCCXXVII) a fost un an obișnuit al calendarului iulian, care a început într-o zi de luni.
 Evenimente
 29 mai: Catedrala din Dongola, în Nubia, este oficial transformată în moschee.
 24 iunie: Nou armistițiu între regii Robert de Neapole și Frederic al II-lea al Siciliei, negociat de papă; sub amenințarea excomunicării, regele Siciliei evacuează punctele din Calabria în care avea garnizoane.
 25 iunie: Prin bula Sane considerante, papa Ioan al XXII-lea transformă episcopatul de Toulouse în arhiepiscopat.
 10 decembrie: După exilarea familiilor Doria și Spinola din Genova de către guelfi, membrii ai familiilor Fieschi și Grimaldi sunt numiți căpitani generali ai orașului.
 11 decembrie: Regele Birger al Suediei arestează pe frații săi, ducii Eric și Valdemar; răscoala nobililor îl împiedică însă să devină conducătorul întregului stat suedez.
 22 decembrie: Bătălia de la Bortenevo. Marele cneaz Mihail de Tver înfrânge pe moscoviții conduși de Gheorghe Danilovici.
 Nedatate
 iunie: Gheorghe Danilovici se căsătorește cu sora hanului Hoardei de Aur, Uzbek, primind în schimb titlul de mare cneaz.
 Comitatul Burgundiei revine Coroanei Franței.
 Papa Ioan al XXII-lea creează diocezele de Luçon, Maillezais și Tulle.
 Stabilirea de legături comerciale permanente între Republica Veneția și Bruges.
 Arte, științe, literatură și filosofie
 Sunt elaborate statutele Universității din Bologna; orașul devine centrul studiilor juridice, contribuind din plin la răspândirea dreptului roman în restul Europei.
 Nașteri
 Robert Knowles, mercenar englez (d. 1407).
 Decese
 7 februarie: Robert, conte de Clermont, fondatorul casei de Bourbon (n. 1256)
 8 octombrie: Fushimi, împărat al Japoniei perioada Kamakura (n. 1265)
 25 decembrie: Jean de Joinville, cronicar francez (n. 1224)
 Înscăunări
 Abu Said, han ilhanid al Iranului (1317-1334).
 Vezi și
 Listă de conducători de stat din 1317
 1317