text:
 11/ 85
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 203
 42006X1227(04)
 L 373/272
 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
 Правило No 114 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни разпоредби за одобрение на:
 I.
 Модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница;
 II.
 Резервно кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от одобрен тип;
 III.
 Резервна система на въздушна възглавница, различна от системата, монтирана в кормилната уредба
 1. ОБХВАТНастоящото правило се прилага по отношение на следпродажбено оборудване, както следва:1.1. модули на въздушни възглавници за резервни системи на въздушни възглавници, предназначени за монтиране в моторни превозни средства;1.2. резервно кормилно колело за превозни средства от категории М1 и N1, оборудвани с модул на въздушна възглавница от одобрен тип и предназначени за монтиране като допълнителна застопоряваща система, освен обезопасителни колани и други застопоряващи системи в моторни превозни средства, т.е. система, която в случай на удар автоматично освобождава гъвкава структура, предвидена да намали сериозността на нараняванията на водача и пътниците;1.3. резервни системи от въздушни възглавници, различни от системите, монтирани в кормилното колело, и оборудвани с модули на въздушни възглавници от одобрен тип като допълнителни застопоряващи системи, освен обезопасителни колани и други застопоряващи системи в моторни превозни средства от категории М1 и N1, т.е. система, която в случай на удар автоматично освобождава гъвкава структура, предвидена да намали сериозността на нараняванията на водача и пътниците.2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ2.1. „Система на въздушна възглавница“ означава група компоненти, които след монтиране в превозното средство (превозните средства), изпълняват всички функции, предвидени от производителя. Тази система обхваща най-малко освобождаващ механизъм, който задвижва един или няколко модула на въздушни възглавници, както и мрежа от електрически проводници, ако такава е налична.2.2. „Въздушна възглавница“ означава еластична възглавница, проектирана да бъде пълнена с газ под налягане и да предпазва водача и пътниците.2.3. „Модул на въздушна възглавница“ означава най-малката част, съдържаща източник на енергия, необходим за надуването на възглавницата, и надуваемата въздушна възглавница.2.4. „Резервно кормилно колело“ (оборудвано с модул на въздушна възглавница) означава следпродажбено кормилно колело, доставяно за модификация на моторното превозно средство, което може да се различава от оригиналното кормилно колело, доставено от производителя на превозното средство, по своите функционални параметри, форма и/или материал.2.5. „Резервна система на въздушна възглавница“ означава следпродажбена система на въздушна възглавница, доставяна за модификация на моторното превозно средство, която може да се различава от оригиналната система на въздушна възглавница, доставена от производителя на превозното средство, по своите функционални параметри, форма, материал или начин на действие.Категории модули на резервни системи на въздушни възглавници:2.6.1 Категория А: Устройство, предназначено да предпази водача на превозното средство при челен удар.2.6.2. Категория B: Устройство, предназначено да предпази пътуващия/ите на предната седалка пътник/ци, различни от водача при челен удар.2.6.3. Категория C: Устройство, предназначено да предпази пътника/ците, пътуващ/и на седалка/и, различна/и от предната/ите, при челен удар.2.6.4. Категория D: Устройство, предназначено да предпази пътникаа/ците, пътуващ/и на седалка/и, различна/и от предната/ите, при челен удар.2.7. „Момент на освобождаване“ означава моментът, когато в случай на удар, предизвикващ издуване на въздушната възглавница, компонентите, произвеждащи издуването, са необратимо задействани.2.8. „Контролна единица или единица на освобождаване“ означава единицата, съдържаща в себе си всички компоненти, които позволяват установяване на удара и предизвикват освобождаване.2.9. „Мрежа от електрически проводници“ означава всички електропроводници и съединения, свързващи различните части на цялостната система на въздушна възглавница помежду им и евентуално към превозното средство.2.10. „Ненатоварена маса“ означава масата на превозното средство в работещо състояние, без пътници и товар, но заредено с гориво, охлаждаща течност, масло, инструменти и резервна гума (ако те са предвидени като стандартно оборудване от производителя на превозното средство).2.11. „Тип модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница“ включва модули на въздушни възглавници, които не се различават по такива важни аспекти, като:
 а)
 категорията на модула на въздушна възглавница,
 б)
 геометричната форма на въздушната възглавница,
 в)
 материалът на въздушната възглавница,
 г)
 клапаните или еквивалентните устройства,
 д)
 газгенераторът,
 е)
 принципът на сгъване,
 ж)
 материалът, структурата и размерите на капака,
 з)
 съставът на газовата смес,
 и)
 методът на закрепване на модула.
 2.12. „Тип резервно кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница“ означава следпродажбени резервни кормилни колела, които не се различават по такива важни аспекти, като:
 а)
 наличието на въздушна възглавница,
 б)
 размерът и диаметъра на кормилното колело,
 в)
 формата, дотолкова доколкото тя влияе на характеристиките за безопасност и устойчивост,
 г)
 материалът,
 д)
 определянето на типа модул на въздушна възглавница за резервната система на въздушна възглавница в съответствие с точка 2.11.
 2.13. „Тип резервна система на въздушна възглавница, различна от системата, която е монтирана в кормилното колело“ включва системи на въздушни възглавници като резервни части, които не се различават по такива важни аспекти, като:
 а)
 категорията на модула на въздушна възглавница,
 б)
 геометричната форма на въздушната възглавница,
 в)
 материалът на въздушната възглавница,
 г)
 клапаните или аналогичните устройства,
 д)
 газгенераторът,
 е)
 принципът на сгъване,
 ж)
 материалът, структурата и размерите на капака,
 з)
 съставът на газовата смес,
 и)
 методът на закрепване на модула.
 2.14. „Тип превозно средство“ означава категорията механични превозни средства, които не се различават по такива важни аспекти, като посочените по-долу, доколкото те биха могли да окажат влияние върху резултатите от изпитванията за удар, предписани в настоящото правило по отношение на:
 а)
 структурата, размерите, типа на каросерията и материалите, от които е изработено превозното средство,
 б)
 масата в ненатоварено състояние, съгласно определението в точка 2.10,
 в)
 кормилната уредба, седалките и системата на обезопасителните колани, както и по отношение на другите застопоряващи системи,
 г)
 разположението и ориентацията на двигателя,
 д)
 частите и допълнителните устройства или елементите от оборудването на превозното средство, които оказват влияние върху функционирането на въздушната възглавница.
 3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ3.1. Заявление за одобрение на модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница3.1.1. Заявлението за одобрение на модул на въздушна възглавница се подава от притежателя на търговската марка на производителя на модула на въздушната възглавница, от производителя на компонента или от надлежно упълномощени техни представители.За всяка категория модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница, заявлението се подава заедно с посочените по-долу документи в три екземпляра, които съдържат следната информация:3.1.2.1. Техническо описание, включващо инструкции за монтаж, в което се посочва типът/овете превозно средство, за който/които е предназначен модулът на въздушна възглавница,3.1.2.2. Достатъчно подробни чертежи, които позволяват да се проверят местата, предназначени за разполагане на маркировката за одобрение съгласно изискванията на точка 4.1.4.3.1.2.3. Достатъчно голям брой модули на въздушни възглавници се предоставят на техническата служба, която е оправомощена да провежда на изпитванията и да проверява съответствието с приложимите изисквания на точки 5 и 6 от настоящото правило.3.2. Заявление за одобрение на резервно кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от официално одобрен тип3.2.1. Заявлението за одобрение на резервно кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница, се подава от притежателя на търговската марка на резервното кормилно колело, от неговия производител или от надлежно упълномощен техен представител.За всеки тип резервно кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница, заявлението се подава заедно с посочените по-долу документи в три екземпляра, които съдържат следната информация:3.2.2.1. техническо описание, включващо инструкции за монтаж,3.2.2.2. достатъчно подробни чертежи,3.2.2.3. чертежи, посочващи разположението на модула/ите на въздушна възглавница и неговото/тяхното закрепване на кормилното колело,3.2.2.4. мястото, предназначено за маркировката за одобрение съгласно изискванията на точка 4.2.4,3.2.2.5. достатъчно голям брой резервни кормилни колела, оборудвани с модули на въздушни възглавници, както и превозни средства, представителни за типовете, за които ще бъде официално одобрено резервно кормилно колело, се предоставят на техническата служба, която е оправомощена да провежда изпитванията за одобрение, за да провери съответствието с приложимите изисквания на точки 5 и 6 от настоящото правило.3.3. Заявление за одобрение на резервна система на въздушна възглавница, различна от системата, която е монтирана в кормилното колело3.3.1. Заявлението за одобрение на резервна система на въздушна възглавница, различна от системата, която е монтирана в кормилното колело, се подава от притежателя на търговската марка на резервната система на въздушна възглавница от производителя или от надлежно упълномощени техни представители.За всеки тип резервна кормилна система на въздушна възглавница, заявлението се подава заедно с посочените по-долу документи в три екземпляра, които съдържат следната информация:3.3.2.1. техническо описание, включващо инструкции за монтаж,3.3.2.2. достатъчно подробни чертежи,3.3.2.3. чертежи, посочващи разположението на системата/ите на въздушна/и възглавница/и и нейното/тяхното закрепване на превозното средство,3.3.2.4. мястото, предназначено за маркировката за одобрение съгласно изискванията на точка 4.3.4,3.3.2.5. достатъчно голям брой резервни системи на въздушна възглавница, оборудвани с модули на въздушни възглавници, както и превозни средства, представителни за типовете, за които ще бъде одобрено резервното кормилно колело, се предоставят на техническата служба, която е оправомощена да провежда изпитванията за одобрение, за да провери съответствието с приложимите изисквания на точки 5 и 6 от настоящото правило.4. ОДОБРЕНИЕ4.1. Одобрение на модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница4.1.1. Ако образците на модула на въздушна възглавница, предоставен за одобрение, отговарят на приложимите изисквания на точки 5 и 6, то се предоставя одобрение на този тип модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница.4.1.2. Всеки официално одобрен тип получава номер на одобрението. Неговите първи две цифри (понастоящем 00) отговарят на серията изменения, включващи последните най-значителни технически изменения, направени към правилото по време на издаването на сертификата за одобрението. Една и съща договаряща страна не може да издава еднакъв номер на друг тип модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница.4.1.3. На страните по спогодбата, прилагащи настоящото правило, се изпраща официално уведомление за одобрение, за продължаване на одобрението или за отказ на одобрение, или за окончателно спиране от производство на дадения тип модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница, в съответствие с настоящото правило. Уведомлението се изготвя в съответствие с образеца, даден в приложение 1 към настоящото правило.Върху образците на модула на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница се полага ясна и незаличима маркировка, съдържаща търговското наименование или търговската марка на производителя и маркировката за одобрение, състояща се от:4.1.4.1. кръг, ограждащ буквата „Е“, последван от отличителния номер на държавата, издала сертификата за одобрението (1),4.1.4.2. номер на одобрението,4.1.4.3. допълнителен символ, посочващ категорията на модула на въздушна възглавница (виж точка 2.6).4.1.5. Маркировката за одобрение и допълнителният символ трябва да бъдат четливи и незаличими.4.1.6. Приложение 4 към настоящото правило съдържа образец на маркировката за одобрение и на посочения по-горе допълнителен символ.4.2. Одобрение на резервно кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от официално одобрен тип4.2.1. Ако резервното кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от официално одобрен тип, предоставено за одобрение, отговаря на приложимите изисквания на точки 5 и 6, то се предоставя одобрение на този тип резервното кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от одобрен тип.4.2.2. Всеки официално одобрен тип получава номер на одобрението. Неговите първи две цифри (понастоящем 00) отговарят на серията изменения, включващи последните най-значителни технически изменения към правилото по време на издаването на сертификата за одобрението. Една и съща договаряща страна не може да издава еднакъв номер на одобрение на друг тип резервно кормилно колело.4.2.3. На страните по спогодбата, прилагащи настоящото правило, се изпраща официална нотификация за одобрение, за продължаване на одобрението или за отказ от издаване на одобрение, или за окончателно спиране от производство на даден тип резервно кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от одобрен тип, в съответствие с настоящото правило. Уведомлението се изготвя в съответствие с образеца, даден в приложение 2 към настоящото правило.Върху образците на резервно кормилно колело и върху втулките (адаптерите) на свързващите елементи се поставя ясна и незаличима маркировка, съдържаща търговското наименование или търговската марка на производителя и маркировката за одобрение, състояща се от:4.2.4.1. кръг, ограждащ буквата „Е“, последван от отличителния номер на държавата, издала сертификата за одобрението (2),4.2.4.2. номер на одобрението,4.2.4.3. допълнителен символ, посочващ категорията на модула на въздушна възглавница (виж точка 2.6).4.2.5. Маркировката за одобрение и допълнителният символ трябва да бъдат четливи и незаличими.4.2.6. Маркировката за одобрение се разполага върху резервното кормилно колело и върху свързващите елементи. Ако резервното кормилно колело и свързващите елементи представляват едно цяло, достатъчна е една маркировка за одобрение и една маркировка с търговското наименование или търговската марка на производителя.4.2.7. Приложение 5 към настоящото правило съдържа образец на маркировката за одобрение и на посочения по-горе допълнителен символ.4.3. Одобрение на резервна система на въздушна възглавница, различна от системата, която се монтира в кормилно колело4.3.1. Ако резервната система на въздушна възглавница, различна от системата, монтирана в кормилно колело, предоставена за одобрение, отговаря на приложимите изисквания на точки 5 и 6, се предоставя одобрение на този тип резервна система на въздушна възглавница.4.3.2. Всеки официално одобрен тип получава номер на одобрение. Неговите първи две цифри (понастоящем 00) отговарят на серията изменения, включващи последните най-значителни технически изменения към правилото по време на издаването на сертификата за одобрение. Една и съща договаряща страна не може да издава еднакъв номер на одобрение на друг тип резервна система на въздушна възглавница.4.3.3. На страните по спогодбата, прилагащи настоящото правило, се изпраща официално уведомление за одобрение, за продължаване на одобрение или за отказ на одобрение, или за окончателно спиране от производство на дадения тип резервна система на въздушна възглавница в съответствие с настоящото правило. Уведомлението се изготвя в съответствие с образеца, даден в приложение 3 към настоящото правило.Върху образците на резервната система на въздушна възглавница се поставя ясна и незаличима маркировка, съдържаща търговското наименование или търговската марка на производителя и маркировката за одобрение, състоящ се от:4.3.4.1. кръг, ограждащ буквата „Е“, последван от отличителния номер на държавата, издала сертификата за одобрението (2),4.3.4.2. номер на одобрението,4.3.4.3. допълнителен символ, посочващ категорията на модула на въздушна възглавница (виж точка 2.6).4.3.5. Маркировката за одобрение и допълнителният символ трябва да бъдат четливи и незаличими.4.3.6. Приложение 6 към настоящото правило съдържа образец на маркировката за одобрение и на посочения по-горе допълнителен символ.5. ИЗИСКВАНИЯОбщи изисквания по отношение на одобрението на модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница, на кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от одобрен тип или на резервна система на въздушна възглавница, различна от системата, която е монтирана в кормилното колело.Преди да бъде предоставено одобрението на типа съгласно точки 4.1, 4.2 и/или 4.3, компетентната институция проверява наличието на задоволителна гаранция, която да гарантира:5.1.1.1. възможностите за монтиране, поддръжка, ремонтиране и разглобяване на системата от обучени техници само и единствено в съответствие с ръководство, което заявителят е подготвил;5.1.1.2. възможностите за замяна на част или на цялата система след изтичане на гаранционния срок;5.1.1.3. наличието на маркировка и указания за спасяване на хора, а така също маркировка и информация за използването на застопоряващи системи, предназначени за деца.5.1.2. Въздействието на магнитни полета не трябва да нарушава функционирането на системата на въздушна възглавница.5.1.3. Една цялостна система трябва да включва устройство, което сигнализира на потребителя, в случай че системата на въздушна възглавница не функционира по предвидения начин.5.1.4. Модулите на въздушни възглавници за резервна система на въздушна възглавница от категория А трябва да бъдат проектирани по такъв начин, че когато те бъдат подложени на изпитване на статично освобождаване в съответствие с изискванията на точка 5.2.2.7, въздушната възглавница да може да се отмести с ръка настрани, след като бъде напълно освободена.5.1.5. Токсичност и изгарянияТрябва да бъде представено удостоверение, което потвърждава, че характерът, концентрацията и температурата на газовете и твърдите частици, отделени при разкриването на въздушна възглавница, не могат да причинят сериозна вреда на водача и пътниците на превозното средства. Компетентните институции, отговарящи за издаването на одобрението, запазват правото си да проверяват декларацията за достоверност и точност.5.2. Изисквания за одобрението на модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница5.2.1. Всеки модул на въздушна възглавница трябва да отговаря на изискванията на „Международния стандарт ISO 12097-2 ПЪТНИ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА — ИЗПИТВАНЕ НА КОМПОНЕНТИТЕ НА СИСТЕМАТА НА ВЪЗДУШНА ВЪЗГЛАВНИЦА — ЧАСТ 2: Изпитване на модули на въздушни възглавници“, версия 1996-08-00, за да се гарантира оперативната безопасност на модулите на въздушни възглавници.Модулите на въздушни възглавници, проектирани за предните седалки, оборудвани със странични системи на въздушни възглавници, трябва да отговарят, доколкото това е възможно, на изискванията на посочения по-горе стандарт ISO (например да преминат изпитванията, посочени точка 5.2.2).Производителят на модула трябва да декларира, че споменатите по-горе изпитвания са проведени с положителен резултат. В случай че съществуват съмнения, компетентната институция, оправомощена да издаде одобрението, запазва правото си да провери верността на тази декларация.Като алтернатива на точка 5.2.1 се допуска съкратена програма на изпитванията, която включва най-малко следните елементи:5.2.2.1. Изпитване на падане5.2.2.2. Механично изпитване на удар5.2.2.3. Едновременно изпитване на вибрации и нагряване5.2.2.4. Циклично изпитване на термо- и влагоустойчивост5.2.2.5. Симулационно изпитване на слънчево излъчване5.2.2.6. Изпитване на топлинен удар5.2.2.7. Статично изпитване на освобождаване5.3. Изисквания за одобрението на резервно кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от одобрен типПреди да бъде издадено одобрението съгласно разпоредбите на точка 4.2, компетентната институция проверява наличието на задоволителна гаранция, което да гарантира възможностите за провеждане на:5.3.1.1. изпитване на резервното кормилно колело (всички части, с изключение на модула на въздушната възглавница) на нагряване съгласно описанието в точка 6.2.1.1, за да се гарантира сцеплението на всички материали,5.3.1.2. изпитване на огъване съгласно описанието в точка 6.2.1.2, за да се гарантира минимална деформация на кормилния кръг,5.3.1.3. изпитване на усукване съгласно описанието в точка 6.2.1.3, за да се гарантира достатъчна твърдост, когато резервното кормилно колело е подложено на въздействието на товар по допирателната към кормилния кръг,5.3.1.4. изпитване на умора съгласно описанието в точка 6.2.1.4, за да се гарантира достатъчно дълъг период на експлоатация.5.3.2. За резервното кормилно колело трябва да бъде гарантирано, че ефективният диаметър е несъществено по-малък в сравнение с ефективния диаметър на кормилното колело, монтирано от производителя на превозното средство. Това изискване се счита за изпълнено, когато ефективният диаметър на резервното кормилно колело е не по-малък от 0,9 пъти от ефективния диаметър на кормилното колело, монтирано от производителя на превозното средство.5.3.3. Размерът на резервното кормилно колело и неговото закрепване върху кормилната колона трябва да бъдат в границите на размерите и отклоненията, посочени от производителя на превозното средство. В противен случай производителят трябва докаже на техническата служба правилното функциониране на всеки друг избран метод на закрепване.5.3.4. Резервното кормилно колело трябва да позволява на водачите да имат директен поглед върху всички важни прибори и индикатори, като:
 а)
 скоростомерът и
 б)
 сигналните устройства на:
 —
 индикатора за пътепоказателя
 —
 включени дълги светлини
 —
 включен заден фар за мъгла
 —
 аварийна сигнализация
 —
 автоматична антиблокираща система
 —
 неизправности в спирачната система
 —
 функционираща система на въздушна възглавница
 Изпитванията се провеждат съгласно описанието, посочено в точка 6.2.2.5.3.5. Резервните кормилни колела, оборудвани с модули на въздушни възглавници от одобрен тип, трябва да бъдат такива, че при тяхното монтиране на превозното средство, то да отговаря на изискванията на точки 5.2.1.1, 5.2.1.2, 5.2.1.3, 5.2.1.4 и 5.2.1.5 от Правило No 94, измененията от серия 01.В случай че съществуват съмнения при извършването на проверката за съответствието на резервното кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от одобрен тип, с изискванията на настоящото правило, трябва да се вземат под внимание всички данни или резултати от изпитвания, предоставени от подателя на заявлението за одобрение и те да се имат предвид, когато се извършва проверката за достоверността на изпитванията за одобрение от страна на техническата служба.5.4. Изисквания за одобрението на резервна система на въздушна възглавница, различна от системата, която е монтирана в кормилното колело5.4.1. Системите на въздушни възглавници като резервни части трябва да бъдат оборудвани с официално одобрен модул на въздушна възглавница или на техническата служба, която отговаря за провеждането на даденото изпитване, трябва да бъде доказано, че използваната система отговаря на изискванията, предвидени в точки 5.1 и 5.2.Резервните системи на въздушни възглавници, различни от системите, монтирани в кормилните колела, трябва да бъдат такива, че когато бъдат монтирани на превозното средство, даденото превозно средство да отговаря в случаите на система на въздушна възглавница:5.4.2.1. категория В — на изискванията на точки 5.2.1.1, 5.2.1.2, 5.2.1.3, 5.2.1.4 и 5.2.1.5 от Правило No 94, измененията от серия 01;5.4.2.2. категория С — на изискванията на точки 5.2.1.1, 5.2.1.2, 5.2.1.3, 5.2.1.4 и 5.2.1.5 от Правило No 94, измененията от серия 01; в допълнение при проверката за функциониране на системата на въздушна възглавница, трябва да се използват изпитвателни манекени;5.4.2.3. категория D — на изискванията на точки 5.2.1.1, 5.2.1.2, 5.2.1.3, 5.2.1.4 и 5.2.1.5 от Правило No 95, измененията от серия 01; в този случай за изпитването трябва да се използва манекен за определяне на силата при страничен удар.6. ИЗПИТВАНИЯ6.1. Изпитвания на модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавницаИзпитванията се провеждат съгласно ISO 12097 — част 2, версия 1996-08-00.6.2. Изпитвания на резервно кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от одобрен типИзпитвания на якост:6.2.1.1. Изпитване на нагряване:Резервното кормилно колело (с изключение на модула на въздушната възглавница) се подлага на въздействието на следната температура в рамките на един цикъл:
 —
 16 часа при
 –15 °С ± 2 °С
 —
 30 минути при
 +22 °С ± 2 °С
 —
 3 часа при
 +80 °С ± 2 °С
 —
 30 минути при
 –22 °С ± 2 °С
 В резултат на това изпитване не трябва да се появява никаква трайна деформация над допустимите проектни отклонения или каквито и да било пукнатини или счупвания.6.2.1.2. Изпитване на огъванеРезервното кормилно колело се подлага на въздействието на температура най-малко –15 °С ± 2 °С в продължение на 16 часа. След това свързващите елементи на резервното кормилно колело се поставят върху неподвижен прът и резервният кормилен кръг се подлага на въздействието на статично натоварване 70 daN ± 0,5 daN, перпендикулярно на равнината на кормилния кръг. Изпитвателният товар трябва да се прилага върху кормилния кръг и между две спици, които образуват най-голям ъгъл.В резултат на това изпитване не трябва да се получава трайна деформация на резервния кормилен кръг, която да бъде по-голяма от 8 % от диаметъра на кормилно колело. Не трябва да има видими пукнатини или счупвания, които биха могли да се отразят на оперативната безопасност на кормилното колело.6.2.1.3. Изпитване на усукванеСвързващите елементи на резервното кормилно колело се поставят върху неподвижен прът и се подлагат на въздействието на изпитвателно статично натоварване 70 daN ± 0,5 daN, което се прилага по допирателната към кормилния кръг. Трайната деформация, получена в резултат на това изпитване, не трябва да превишава 1 градус по посоката на въртене. В резултат на изпитването не трябва да има видими пукнатини или счупвания, които биха могли да се отразят на оперативната безопасност на кормилното колело. След това по допирателната към кормилния кръг се прилага натоварване, съответстващо на въртящ момент 22 daN ± 0,5 daN. Това не трябва да окаже влияние върху оперативната безопасност на кормилното колело дори ако трайната деформация е по-голяма от 1 градус по посоката на въртене.6.2.1.4. Изпитване на умораСвързващите елементи на резервното кормилно колело се поставят върху изпитвателен стенд, както е показано в приложение 7, където е даден пример на устройство за изпитване на умора, и се подлага на циклично изпитване за умора при натоварване, което отговаря на прилагането приблизително по синусоидата на въртящ момент 14 daN ± 0,5 daN с честота 1,5 Hz ± 0,25 Hz.Резервното кормилно колело трябва да издържи поне 1 × 105 цикъла на натоварване, без да се появят каквито и да било пукнатини или счупвания, които биха могли да се отразят на неговата оперативна безопасност.6.2.2. Проверка на изпълнението на изискванията за монтаж и видимост на контролното табло от водача6.2.2.1. На водача трябва да се гарантира видимост на:
 а)
 скоростомера
 б)
 сигналните устройства на:
 —
 индикатора за пътепоказателя
 —
 включени дълги светлини
 —
 включен заден фар за мъгла
 —
 аварийна сигнализация
 —
 автоматична антиблокираща система
 —
 неизправности в спирачната система
 —
 функционираща система на въздушна възглавница
 Видимостта се оценява посредством сравнителен анализ на фотоснимки на контролното табло на изпитваното превозно средство, оборудвано с резервно кормилно колело. Координатите на точките Н се определят, след като превозното средство се постави на триизмерния измервателен стенд.Положението на превозното средство в координатната система се определя с помощта на референтни точки на каросерията.Ако координатите на точка R са неизвестни, точката Н се определя посредством използването на манекен, съответстващ на 50-тия персентил. Седалката на водача се регулира по следния начин:
 а)
 седалката се премества до крайно задно положение с помощта на регулировката по дължина;
 б)
 гърбът на седалката се поставя в положение, което съответства на наклон на гърба на манекена под ъгъл 25°;
 в)
 другите регулиращи механизми се поставят в централно положение.
 За да се симулира бинокулярно зрение, се използва 35 mm камера, която се поставя под ъгъл 15° към хоризонталната равнина, и се правят снимки от всяка точка, определяща положението на очите.Координати на точките, определящи положението на очите спрямо точката R или Н в координатната система в съответствие с ISO 4130 (размерите са в mm):
 За фотоапарата точките, определящи положението на очите, се намират на разстояние 35 mm пред равнината на изображението (обикновено това е равнината на филмовата лента) и на централната ос на оптическата система.6.2.2.2. Функциониране на контролните елементиПрави се проверка доколко са спазени посочените по-долу минимални и максимални разстояния между контролните елементи, например между индикатора за пътепоказателя и индикатора за предните фарове и кормилния кръг. По този начин трябва да се осигури едно задоволително функциониране на контролните елементи и удобно ползване на резервното кормилно колело:
 а)
 размерът „а“ с минимално значение 30 mm се отнася към контролния елемент, който се намира на най-малко разстояние от резервното кормилно колело. Той обозначава най-малкото разстояние между контролния елемент и задната равнина на кормилния кръг, обърната към контролното табло.
 б)
 размерът „б“ с максимално значение 130 mm обозначава разстоянието между центъра на контролния елемент на индикатора за пътепоказателя и предната равнина на кормилния кръг, обърната към водача.
 6.2.2.3. Проверка на монтажаИзвършва се проверка на изпълнението на предписанията по отношение на условията на монтаж, диаметъра на резервното кормилно колело в сравнение с диаметъра на версията на първоначалното кормилно колело, поставяно от производителя, изменението в разположението на контролния елемент на индикатора за пътепоказателя, функционирането на звуковото сигнално устройство, както и функционирането на сигналното устройство на системата на въздушна възглавница. Проверява се, освен това, и функционирането на сензорите, които контролират седалката на водача или седалката/ите на пътниците и които подават сигнал за освобождаване на въздушната възглавница, ако такива сензори са налични.6.2.2.4. Проверка на съединителните елементиРазмерите на крепежните елементи (например зъбчатото сцепление на вала на кормилното управление) се сравняват с размерите, които са предвидени от производителя, с помощта на профилен проектор.Издръжливостта на сменяемите съединителни елементи се проверява посредством пристягане на фиксиращата гайка/винт, като се прилага два пъти въртящият момент, посочен от производителя на превозното средство, но не повече от 85 Nm.Извършват се надлежни проверки с оглед на това съединителните елементи за типовете превозни средства със системи против кражба, вградени в кормилното колело, да съответстват по своите параметри на еквивалентните елементи на кормилното колело, произведено от производителя на превозното средство, от гледна точка на издръжливост, размери, а така също на материали и функциониране; в противен случай трябва да се проведат изпитвания на системата против кражба в съответствие с Правило No 18 с цел да се покаже, че резервната система на кормилното колело съответства на посоченото по-горе правило.6.2.3. Изпитването/ията на челен удар с превозно/и средств/а по отношение на резервно кормилно/и колело/а, оборудвано/и с модул на въздушна възглавница от одобрен тип.Резервните кормилни колела, оборудвани с модули на въздушни възглавници от одобрен тип, трябва да бъдат такива, че при тяхното монтиране на превозното средство, то да отговаря на изискванията на точки 5.2.1.1, 5.2.1.2, 5.2.1.3, 5.2.1.4 и 5.2.1.5 от Правило No 94, измененията от серия 01.В случай че съществуват съмнения при извършването на проверката за съответствието на резервното кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от одобрен тип, с изискванията на настоящото правило, трябва да се вземат под внимание всички данни или резултати от изпитвания, предоставени от подателя на заявлението за одобрение, и те да се имат предвид, когато се извършва проверката за достоверността на изпитванията за одобрение от страна на техническата служба.6.3. Изпитвания на система на резервна въздушна възглавница, различна от системата, която е монтирана в кормилно колело6.3.1. Изпитвания на модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавницаРезервната системата на въздушна възглавница трябва да бъде оборудвана с одобрен модул на въздушна възглавница; в противен случай производителят на резервната система на въздушна възглавница трябва да докаже на техническата служба, която отговаря за провеждането на даденото изпитване, че системата отговаря на изискванията, предвидени в точки 5.1 и 5.2.Резервните системи на въздушни възглавници, различни от системите, монтирани в кормилните колела, трябва да бъдат такива, че когато бъдат монтирани на превозното средство, то отговаря:6.3.2.1. в случаите на система на въздушна възглавница от категория В — на изискванията на точки 5.2.1.1, 5.2.1.2, 5.2.1.3, 5.2.1.4 и 5.2.1.5 от Правило No 94, измененията от серия 01;6.3.2.2. в случаите на система на въздушна възглавница от категория С — на изискванията на точки 5.2.1.1, 5.2.1.2, 5.2.1.3, 5.2.1.4 и 5.2.1.5 от Правило No 94, измененията от серия 01; в допълнение, при проверката за функциониране на системата на въздушна възглавница, трябва да се използват изпитвателни манекени;6.3.2.3. в случаите на система на въздушна възглавница от категория D — на изискванията на точки 5.2.1.1, 5.2.1.2, 5.2.1.3, 5.2.1.4 и 5.2.1.5 от Правило No 95, измененията от серия 01; в този случай за изпитването трябва да се използва манекен за определяне на силата при страничен удар.7. ИНСТРУКЦИИ ЗА ПОТРЕБИТЕЛИТЕПроизводителят на резервни системи на въздушни възглавници трябва да включи в инструкциите за експлоатация всички препоръки или предпазни мерки, които трябва да бъдат взети в процеса на използване, техническа поддръжка или при унищожаване на системата или на който и да е от нейните компоненти.По-специално:7.1.1.1. ако системата е снабдена с контролно устройство, което е предназначено да информира потребителя за нейното експлоатационно състояние, трябва ясно да бъде посочено тълкуването на сигналите, които системата подава, независимо от тяхното естество. Трябва да бъдат посочени мерките, които да се вземат в случай на сигнал, който предупреждава за неизправност, както и описание на рисковете, свързани с използването на превозното средство в такова състояние;7.1.1.2. посочва се дали техническата поддръжка или ремонтът трябва да се извършват единствено от квалифициран персонал и дали съществуват рискове в случай на демонтаж на системата;7.1.1.3. трябва да бъде описан редът на действията в случай на освобождаване на въздушната възглавница. По-специално, да бъдат посочени подробно предпазните мерки, които трябва да се вземат по отношение на газовете, течностите или твърдите вещества, които могат да се отделят при освобождаването. По подобен начин, ако в резултат на освобождаването, някои от компонентите на системата създават опасност, например вследствие наличието на опасни неравности или остри ръбове, температура, корозия и т.н. трябва да бъдат дадено описание на тези опасности, както и начините те да бъдат избегнати;7.1.1.4. ако повреждането на резервната/те система/и на въздушна възглавница може да доведе до ситуации, които са опасни, непосредствено за човека или за околната среда, трябва да бъде посочена надлежна процедура за тяхното избягване. Това може да включва мерки, свързани с преднамереното освобождаване на въздушната възглавница, ако в това състояние тя не води до възникване на опасна ситуация, със задължението системата или част от нея да бъдат върнати на конструктора или производителя, или каквито и да е други подходящи мерки.7.2. Резервната система на въздушна възглавница трябва да разполага с етикетировка и информация, отнасяща се до използването на застопоряващи системи, предназначени за деца, в съответствие с Правило No 94.Върху системите на въздушни възглавници с модули на въздушни възглавници от категории A, B, C или D трябва да бъде поставен надпис „ВЪЗДУШНА ВЪЗГЛАВНИЦА“, който да бъде разположен във вътрешната окръжност на резервното кормилно колело или върху капака на модула на въздушна възглавница; този надпис трябва да бъде трайно прикрепен и лесно разпознаваем.Освен това, в случай на система на въздушна възглавница за защита при челен удар, предназначена за използване на която и да е от седалките за пътници, на видимата повърхност на капака на модула на въздушна възглавница трябва трайно да бъде прикрепен посоченият по-долу етикет (показана е минималната текстова информация).Този етикет трябва да бъде на езика/езиците на държавата, в която е продадено устройството.Минимален размер на етикета: 60 × 120 mm.
 8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТОПроцедурата за осигуряване на съответствие на производството трябва да съответства на процедурата, посочена в спогодбата, допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2)q при следните изисквания:8.1. Компетентната институция, която е издала сертификата за одобрение, може по всяко време да провери методите за контрол на съответствието във всяка производствена единица. Нормалната честота на тези проверки е веднъж на две години. В случаите, когато бъдат регистрирани отрицателни резултати по време на някоя от тези проверки, тяхната честота може да бъде увеличена.8.2. Съответствие на производството на модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавницаМодулите на въздушни възглавници, официално одобрени в съответствие с настоящото правило, трябва да бъдат произведени по такъв начин, че да съответстват на официално одобрения тип, като отговарят на изискванията, съдържащи се в точки 5.1 и 5.2.8.3. Съответствие на продукцията на резервно кормилно колело, оборудвана с модул на въздушна възглавница от одобрен типРезервните кормилни колела, оборудвани с модул на въздушна възглавница от одобрен тип, одобрени в съответствие с настоящото правило, трябва да бъдат произведени по такъв начин, че да съответстват на одобрения тип, като отговарят на изискванията, съдържащи се в точки 5.1 и 5.3.8.4. Съответствие на продукцията на система на резервна въздушна възглавница, различна от монтираната в кормилното колелоРезервните системи на въздушни възглавници, различни от монтираните в кормилните колела, одобрени в съответствие с настоящото правило, трябва да бъдат произведени по такъв начин, че да съответстват на одобрения тип, като отговарят на изискванията, съдържащи се в точки 5.1 и 5.4.9. САНКЦИИ, НАЛАГАНИ ЗА НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТОСертификатът за одобрение, издаден по отношение на тип модул на въздушна възглавница за система на резервна въздушна възглавница, на тип резервно кормилно колело, оборудвано с въздушна възглавница от одобрен тип или на тип резервна система на въздушна възглавница, различна от монтираната в кормилното колело в съответствие с настоящото правило, може да бъде отменен, ако не са спазени изискванията, посочени в точка 8.10. ИЗМЕНЕНИЯ НА ТИПА МОДУЛ НА ВЪЗДУШНА ВЪЗГЛАВНИЦА ЗА СИСТЕМА НА РЕЗЕРВНА ВЪЗДУШНА ВЪЗГЛАВНИЦА, НА ТИПА РЕЗЕРВНО КОРМИЛНО КОЛЕЛО С МОДУЛ НА ВЪЗДУШНА ВЪЗГЛАВНИЦА ОТ ОДОБРЕН ТИП ИЛИ НА ТИПА РЕЗЕРВНА СИСТЕМА НА ВЪЗДУШНА ВЪЗГЛАВНИЦА, РАЗЛИЧНА ОТ МОНТИРАНАТА В КОРМИЛНОТО КОЛЕЛОКомпетентната институция, която официално е одобрила типа на посочената по-горе система, бива информирана за всяко изменение на типа. Тази институция може:10.1.1. да реши, че измененията, които са направени, е малко вероятно да причинят осезаеми отрицателни последствия и че във всеки случай модулът или системата, или резервно кормилно колело продължават да отговарят на изискванията,10.1.2. да изиска от техническата служба, която провежда изпитванията, нов протокол за изпитвания.10.2. Договарящите страни по спогодбата, които прилагат настоящото правило, се информират официално за потвърждаване на одобрението или отказ на одобрение в съответствие с процедурата, посочена в точки от 4.1 до 4.3 по-горе.10.3. Компетентната институция, която издава сертификата за продължаване на одобрението, издава сериен номер на всеки информационен документ, съставян за такова продължаване, и официално информира за това останалите страни по Спогодбата от 1958 г. Уведомлението се изготвя в съответствие с образеца, даден в приложения 1, 2 и 3 към настоящото правило.11. ОКОНЧАТЕЛНО СПИРАНЕ ОТ ПРОИЗВОДСТВОАко титулярът на одобрението изцяло спре от производство определен тип модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница, тип резервно кормилно колело, оборудвано с въздушна възглавница от одобрен тип, или тип резервна система на въздушна възглавница, различна от монтираната в кормилното колело, в съответствие с настоящото правило, той трябва да информира за това институцията, която е издала сертификата за одобрение. След получаване на съответното съобщение тази институция трябва официално да информира за това останалите страни по Спогодбата от 1958 г., които прилагат настоящото правило. Уведомлението се изготвя в съответствие с образеца, даден в приложения 1, 2 и 3 към настоящото правило.12. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВОРНИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ, И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ СЛУЖБИДоговарящите страни по Спогодбата от 1958 г., които прилагат настоящото правило, съобщават на секретариата на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, отговорни за провеждането на изпитвания за одобрение, и на административните служби, които издават сертификати за одобрение и на които трябва да се изпращат съобщения при издаване в други страни на сертификати за одобрение, за продължаване на одобрение, за отказ на издаване на сертификат за одобрение, за отнемане на сертификат за одобрение или за окончателно спиране от производство.
 (1) 1 за Германия, 2 за Франция, 3 за Италия, 4 за Нидерландия, 5 за Швеция, 6 за Белгия, 7 за Унгария, 8 за Чешката република, 9 за Испания, 10 за Сърбия и Черна гора, 11 за Обединеното кралство, 12 за Австрия, 13 за Люксембург, 14 за Швейцария, 15 (свободно), 16 за Норвегия, 17 за Финландия, 18 за Дания, 19 за Румъния, 20 за Полша, 21 за Португалия, 22 за Руската федерация, 23 за Гърция, 24 за Ирландия, 25 за Хърватия, 26 за Словения, 27 за Словакия, 28 за Беларус, 29 за Естония, 30 (свободно), 31 за Босна и Херцеговина, 32 за Латвия, 33 (свободно), 34 за България, 35 (свободно), 36 за Литва, 37 за Турция, 38 (свободно), 39 за Азербайджан, 40 за Бивша югославска република Македония, 41 (свободно), 42 за Европейската общност (официалните одобрения се предоставят от държавите-членки, като при това те използват техните съответни ИКЕ обозначения), 43 за Япония, 44 (свободно), 45 за Австралия, 46 за Украйна, 47 за Южна Африка и 48 за Нова Зеландия. Последващите номера се издават на други страни в хронологичния ред, по който те ратифицират или се присъединяват към Спогодбата за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на Условия за взаимно признаване на одобрения, издавани на основание на тези предписания. Издадените по този начин номера се съобщават от генералния секретар на Организацията на обединените нации на договарящите страни по спогодбата.
 (2) Виж бележка под линия 1.ПРИЛОЖЕНИЕ 1СЪОБЩЕНИЕ(Максимален формат: А4 (210 × 297 mm) (1)
 Издадено от:
 Наименование на административната служба:
 ...
 ...
 ...
 относно: (1)
 ИЗДАДЕН СЕРТИФИКАТ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 ИЗДАДЕН СЕРТИФИКАТ ЗА ПРОДЪЛЖАВАНЕ НА ОДОБРЕНИЕ
 ОТКАЗ ОТ ИЗДАВАНЕ НА ОДОБРЕНИЕ
 ОТНЕТ СЕРТИФИКАТ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 ОКОНЧАТЕЛНО СПИРАНЕ ОТ ПРОИЗВОДСТВО
 на тип модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница в съответствие с Правило No 114
 Одобрение No ... Продължаване на одобрение No ...
 1.
 Модул на резервна въздушна възглавница от категории A, B, C или D: ...
 2.
 Търговско наименование или марка: ...
 3.
 Описание на типа модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница, дадено от производителя: ...
 4.
 Наименование на производителя: ...
 5.
 Ако е приложимо, наименование и адрес на представителя на производителя: ...
 6.
 Модул на въздушна възглавница за резервна система на въздушна възглавница, представен за одобрение на: ...
 7.
 Техническа служба, отговорна за провеждането на изпитванията за одобрение: ...
 8.
 Дата на протокола, издаден от тази служба: ...
 9.
 Номер на протокола, издаден от тази служба: ...
 10.
 Издаден сертификат за одобрение/разширен обхват на сертификат за одобрение/отказ за издаване на сертификат за одобрение/отнет сертификат за одобрение за обща употреба/за употреба в конкретно превозно средство или в конкретни типове превозни средства (2)
 11.
 Местоположение на маркировката за одобрение: ...
 12.
 Място: ...
 13.
 Дата: ...
 14.
 Подпис: ...
 15.
 Списък на документите, които са предоставени на административната служба, издала сертификата за одобрение, е приложен към настоящото съобщение и може да бъде получен при поискване.
 (1) Отличителен номер на страната, която е издала сертификат за одобрение/издала сертификат за продължаване на одобрение/отказала издаването на сертификат за одобрение/отменила сертификат за одобрение.
 (2) Ненужното се зачерква.ПРИЛОЖЕНИЕ 2СЪОБЩЕНИЕ(Максимален формат: А4 (210 × 297 mm) (1)
 Издадено от:
 Наименование на административната служба:
 ...
 ...
 ...
 относно: (2)
 ИЗДАДЕН СЕРТИФИКАТ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 ИЗДАДЕН СЕРТИФИКАТ ЗА ПРОДЪЛЖАВАНЕ НА ОДОБРЕНИЕ
 ОТКАЗ НА ОДОБРЕНИЕ
 ОТНЕТ СЕРТИФИКАТ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 ОКОНЧАТЕЛНО СПИРАНЕ ОТ ПРОИЗВОДСТВО
 на тип резервно кормилно колело, оборудвано с модул на въздушна възглавница от одобрен тип в съответствие с Правило No 114
 Одобрение No ... Продължаване на одобрение No ...
 1.
 Търговско наименование или марка на резервно кормилното колело: ...
 2.
 Наименование и адрес на производителя: ...
 3.
 Ако е приложимо, наименование и адрес на представителя на производителя: ...
 4.
 Търговско наименование и марка на типа модул на въздушна възглавница и одобрение No: ....
 5.
 Продължаване на одобрението на типа резервно кормилно колело: ...
 6.
 Списък на превозните средства, на които може да бъде монтирано резервно кормилното колело (наименование на производителя на превозното средство/търговско наименование/код на превозното средство/тип на резервното кормилно колело/тип и брой на съединителните елементи): ...
 7.
 Техническа служба, отговорна за провеждането на изпитванията за одобрение: ...
 8.
 Дата на протокола, издаден от тази служба: ...
 9.
 Номер на протокола, издаден от тази служба: ...
 10.
 Издаден сертификат за одобрение/разширен обхват на сертификат за одобрение/отказ за издаване на сертификат за одобрение/отнет сертификат за одобрение за обща употреба/за употреба в конкретно превозно средство или в конкретни типове превозни средства (2):
 11.
 Ако е приложимо, основания за разширяване обхвата на одобрението: ...
 12.
 Местоположение на маркировката за одобрение: ...
 13.
 Място: ...
 14.
 Дата: ...
 15.
 Подпис: ...
 16.
 Списък на документите, които са предоставени на административната служба, издала сертификата за одобрение, е приложен към настоящото съобщение и може да бъде получен при поискване.
 (1) Отличителен номер на страната, която е издала сертификат за одобрение/издала сертификат за продължаване на одобрение/отказала издаването на сертификат за одобрение/отменила сертификат за одобрение.
 (2) Ненужното се зачерква.ПРИЛОЖЕНИЕ 3СЪОБЩЕНИЕ(Максимален формат: А4 (210 × 297 mm) (1)
 Издадено от:
 Наименование на административната служба:
 ...
 ...
 ...
 относно: (2)
 ИЗДАДЕН СЕРТИФИКАТ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 ИЗДАДЕН СЕРТИФИКАТ ЗА ПРОДЪЛЖАВАНЕ НА ОДОБРЕНИЕ
 ОТКАЗ НА ОДОБРЕНИЕ
 ОТНЕТ СЕРТИФИКАТ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 ОКОНЧАТЕЛНО СПИРАНЕ ОТ ПРОИЗВОДСТВО
 натипсистеманарезервнавъздушнавъзглавница, различна от монтираната в резервното кормилно колело в съответствие с Правило No 114
 Одобрение No ... Продължаване на одобрение No ...
 1.
 Търговско наименование или марка на резервната система на въздушна възглавница: ...
 2.
 Категория на системата на въздушна възглавница и номер на одобрението на модула на въздушна възглавница: ...
 3.
 Наименование и адрес на производителя: ...
 4.
 Ако е приложимо, наименование и адрес на представителя на производителя: ...
 5.
 Резервната система на въздушна възглавница е представена за одобрение на: ...
 6.
 Продължаване на одобрението на типа резервно кормилно колело: ....
 7.
 Списък на превозните средства, на които може да бъде монтирана резервната система на въздушна възглавница: ...
 8.
 Техническа служба, отговорна за провеждането на изпитванията за одобрение: ...
 9.
 Дата на протокола, издаден от тази служба: ...
 10.
 Номер на протокола, издаден от тази служба: ...
 11.
 Издаден сертификат за одобрение/разширен обхват на сертификат за одобрение/отказ за издаване на сертификат за одобрение/отнет сертификат за одобрение за обща употреба/за употреба в конкретно превозно средство или в конкретни типове превозни средства (2):
 12.
 Ако е приложимо, основания за разширяване обхвата на одобрението: ...
 13.
 Местоположение на маркировката за одобрение: ...
 14.
 Място: ...
 15.
 Дата: ...
 16.
 Подпис: ...
 17.
 Списък на документите, които са предоставени на административната служба, издала сертификата за одобрение, е приложен към настоящото съобщение и може да бъде получен при поискване.
 (1) Отличителен номер на страната, която е издала сертификат за одобрение/издала сертификат за продължаване на одобрение/отказала издаването на сертификат за одобрение/отменила сертификат за одобрение.
 (2) Ненужното се зачерква.ПРИЛОЖЕНИЕ 4ОБРАЗЕЦ НА МАРКИРОВКА ЗА ОДОБРЕНИЕ НА МОДУЛ НА ВЪЗДУШНА ВЪЗГЛАВНИЦА ЗА РЕЗЕРВНА СИСТЕМА НА ВЪЗДУШНА ВЪЗГЛАВНИЦА
 а = 5 mm минимумГорната маркировка на одобрение, поставена на модул на въздушна възглавница, указва, че модулът на въздушна възглавница е модул на въздушна възглавница от категория А, официално одобрен във Франция (Е 2) под номер на одобрението 002439. Първите две цифри на номера на одобрението указват, че сертификатът за одобрение е издаден в съответствие с изискванията на правилото в неговата първоначална версия.Бележка:Номерът на одобрението и допълнителният/те символ/и трябва да бъдат поставени близко до кръга и над или под буквата „Е“, или отляво или отдясно на тази буква.Цифрите на номера на одобрението трябва да са разположени откъм същата страна на буквата „Е“ и да са ориентирани в същото направление. Допълнителният/те символ/и трябва да бъде/ат точно на обратната страна на номера на одобрението. Използването на римски цифри за номерата на одобрението следва да бъде избягвано, за да се избегне объркването с други символи.ПРИЛОЖЕНИЕ 5ОБРАЗЕЦ НА МАРКИРОВКА ЗА ОДОБРЕНИЕ НА РЕЗЕРВНО КОРМИЛНО КОЛЕЛО, ОБОРУДВАНО С МОДУЛ НА ВЪЗДУШНА ВЪЗГЛАВНИЦА ОТ ОДОБРЕН ТИП
 а = 5 mm минимумГорната маркировка за одобрение, поставена на резервното кормилно колело, означава, че резервното кормилно колело е кормилно колело с модул на въздушна възглавница от категория А и е официално одобрено във Франция (Е 2) под номер на одобрение 002439. Първите две цифри на номера на одобрението показват, че сертификатът за одобрение е издаден в съответствие с изискванията на правилото в първоначалната му редакция.Бележка:Номерът на одобрението и допълнителният/те символ/и трябва да бъдат поставени близко до кръга и над или под буквата „Е“, или отляво или отдясно на тази буква.Цифрите на номера на одобрението трябва да са разположени откъм същата страна на буквата „Е“ и да са ориентирани в същото направление. Допълнителният/те символ/и трябва да бъде/ат точно на обратната страна на номера на одобрението. Използването на римски цифри за номерата на одобрението следва да бъде избягвано, за да се избегне объркването с други символи.ПРИЛОЖЕНИЕ 6ОБРАЗЕЦ НА МАРКИРОВКА ЗА ОДОБРЕНИЕ НА РЕЗЕРВНА СИСТЕМА НА ВЪЗДУШНА ВЪЗГЛАВНИЦА, РАЗЛИЧНА ОТ ТАЗИ, КОЯТО Е МОНТИРАНА В КОРМИЛНОТО КОЛЕЛО
 а = 8 mm минимумГорната маркировка на одобрение, поставена на резервна система на въздушна възглавница, показва, че системата на въздушна възглавница е от категория В и е официално одобрена във Франция (Е 2) под номер на одобрение 002439. Първите две цифри на номера на одобрението показват, че сертификатът за одобрение е издаден в съответствие с изискванията на правилото в първоначалната му редакция.Бележка:Номерът на одобрението и допълнителният/те символ/и трябва да бъдат поставени близко до кръга и над или под буквата „Е“, или отляво или отдясно на тази буква.Цифрите на номера на одобрението трябва да са разположени откъм същата страна на буквата „Е“ и да са ориентирани в същото направление. Допълнителният/те символ/и трябва да бъде/ат точно на обратната страна на номера на одобрението. Използването на римски цифри за номерата на одобрението следва да бъде избягвано, за да се избегне объркването с други символи.ПРИЛОЖЕНИЕ 7УСТРОЙСТВО ЗА ИЗПИТВАНЕ НА УМОРА
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8ПРОЦЕДУРА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКАТА „Н“ И НА ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА НАКЛОН НА ТОРСА НА МЕСТАТА ЗА СЯДАНЕ В МОТОРНИ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА1. ЦЕЛПроцедурата, описана в настоящото приложение, се използва за установяване на местоположението на точката „Н“ и на действителния ъгъл на наклон на торса за едно или няколко места за сядане в моторно превозно средство и за проверка на съотношението между измерените параметри и конструктивните спецификации, дадени от производителя на превозното средство (1).2. ОПРЕДЕЛЕНИЯПо смисъла на настоящото приложение:„Референтни данни“ означават една или няколко от следните характеристики на място за сядане:2.1.1. точката „Н“ и точката „R“ и тяхното взаимно местоположение;2.1.2. действителният ъгъл на наклон на торса и предвиденият ъгъл на наклон на торса и тяхното съотношение.2.2. „Триизмерен манекен за определяне на точката „Н““ (3-D Н манекен) означава устройството, което се използва за определяне на точката „Н“ и на действителните ъгли на наклон на торса. Това устройство е описано в попълнение 1 към настоящото приложение.2.3. „Точка Н“ означава центърът на въртене на торса и бедрото на триизмерния манекен за определяне на точката „H“, поставен на седалката на превозно средство в съответствие с точка 4 по-долу. Точката „Н“ се намира на средата на осевата линия на устройството, преминаваща между отметките на точката „Н“ от двете страни на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“. Точката „Н“ съответства теоретично на точката „R“ (за отклоненията виж точка 3.2.2 по-долу). След като веднъж бъде определена в съответствие с процедурата, описана в точка 4, точката „Н“ се разглежда като фиксирана по отношение на структурата седалка възглавница и се премества с нея при регулирането на седалката.2.4. „Точка R“ или „референтна точка на седалката“ означава точка, свързана с конструкцията на седалката, която е определена от производителя на превозното средство за всяка седалка по отношение на триизмерна координатна система.2.5. „Линия на торса“ означава осевата линия на основния елемент на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“, който се намира в крайно задно положение.2.6. „Действителен ъгъл на наклон на торса“ означава ъгълът, измерен между вертикална линия, преминаваща през „Н“ точката, и линията на торса, измерен с помощта на скалата на гърба на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“. Действителният ъгъл на наклон на торса съответства теоретично на проектния ъгъл на наклон на торса (за отклоненията виж точка 3.2.2 по-долу).2.7. „Проектен ъгъл на наклон на торса“ означава ъгълът, измерен между вертикална линия, преминаваща през точката „R“, и линията на торса, намираща се в положение, което съответства на проектното положение на облегалката на седалката, определено от производителя на превозното средство.2.8. „Централна равнина на водача или пътника“ (C/LO) означава средната равнина на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“, разположен на всяко място, определено за сядане; тя е представена от координатата „Y“ на точката „H“. За индивидуалните седалки централната равнина на седалката съвпада с централната равнина на водача или пътника. За останалите седалки централната равнина на водача или пътника е определена от производителя.2.9. „Триизмерна координатна система“ означава система, описана в допълнение 2 към настоящото приложение.2.10. „Отправни точки“ означават физически точки (отверстия, повърхности, отметки или вдлъбнатини) на каросерията на превозното средство, както са определени от производителя.2.11. „Положение на превозното средство за измерване“ означава положението на превозното средство, както е определено от координатите на отправните точки в триизмерна координатна система.3. ИЗИСКВАНИЯ3.1. Представяне на даннитеЗа всяко място за сядане, референтните данни на което ще бъдат използвани за проверка на съответствието с разпоредбите на настоящото правило, е необходимо да бъдат представени във вида, посочен в допълнение 3 към настоящото приложение, всички или подходящо подмножество от следните данни:3.1.1. координатите на точката „R“ относно триизмерната координатна система;3.1.2. проектният ъгъл на наклон на торса;3.1.3. всички указания, необходими за регулирането на седалката (ако тя е регулируема) и установяването ѝ в положението за измерване, посочено в точка 4.3 по-долу.3.2. Съотношение на получените данни и конструктивните спецификации3.2.1. Координатите на точката „Н“ и стойността на действителния ъгъл на наклон на торса, получени в съответствие с процедурата, описана в точка 4 по-долу, трябва да бъдат сравнени съответно с координатите на точката „R“ и стойността на проектния ъгъл на наклон на торса, посочени от производителя на превозното средство.3.2.2. Относителното положение между точките „R“ и „Н“ и съотношението между проектния и действителния ъгъл на наклон на торса се разглеждат като удовлетворителни за разглежданото място за сядане, ако точката „Н“, определена чрез нейните координати, се намира в границите на квадрат със страна 50 mm с хоризонтални и вертикални страни, чиито диагонали се пресичат в точката „R“, и ако действителният ъгъл на наклон на торса не се различава от проектния ъгъл на наклон на торса с повече от 5°.3.2.3. Ако тези условия са изпълнени, то за проверка на съответствието с настоящото правило се използват точката „R“ и проектният ъгъл на наклон на торса.3.2.4. Ако точката „Н“ или действителният ъгъл на наклон на торса не удовлетворяват изискванията на точка 3.2.2 по-горе, точката „Н“ и действителният ъгъл на наклон на торса се определят още два пъти (общо три пъти). Ако резултатите на две от трите измервания отговарят на изискванията, то се прилагат разпоредбите на точка 3.2.3 по-горе.3.2.5. Ако резултатите най-малко на две от трите измервания, описани в точка 3.2.4 по-горе, не отговарят на изискванията на точка 3.2.2 по-горе, или ако проверката не може да бъде осъществена, тъй като производителят на превозното средство не е предоставил информация относно положението на точката „R“ или относно проектния ъгъл на наклон на торса, то във всички случаи, когато в настоящото правило има позоваване на точката „R“ или на проектния ъгъл на наклон на торса, трябва да бъдат използвани и считани за приемливи съответно центроидът на трите измерени точки или средноаритметичната стойност на трите измерени ъгъла.4. ПРОЦЕДУРА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКАТА „Н“ И НА ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА НАКЛОН НА ТОРСА4.1. Превозното средство, което трябва да бъде подготвено за изпитването, по преценка на производителя трябва да бъде държано на температура 20 ± 10 °С, за да може материалът, от който са изготвени седалките, да достигне стайна температура. Ако изпитваната седалка никога не е била използвана, то на нея трябва да седне човек с тегло между 70 и 80 kg или да бъде поставено устройство два пъти за една минута, за да бъдат огънати възглавницата и облегалката на седалката. По искане на производителя, всички комплекти седалки могат да останат ненатоварени в течение най-малко на 30 минути преди поставянето на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“.4.2. Превозното средство трябва да бъде в положение за измерване съгласно точка 2.11 по-горе.4.3. Седалката, ако е регулируема, трябва отначало да бъде поставена в крайно задно положение, което е нормално за шофиране или пътуване, както е определено от производителя на превозното средство, единствено чрез използване на надлъжното регулиране на седалката, без нейното преместване, предназначено за други цели освен нормалното шофиране или използване. Когато съществуват други възможности за регулиране (вертикално, ъглово, наклоняване на облегалката и т.н.), то те трябва да бъдат фиксирани в положението, определено от производителя. Падащите седалки трябва да бъдат фиксирани във вертикално положение, съответстващо на нормалното положение за шофиране, както е специфицирано от производителя.4.4. Повърхността на мястото за сядане, която е в съприкосновение с триизмерния манекен за определяне на точката „Н“, трябва да бъде покрита с памучна тъкан с достатъчни размери и подходяща текстура, определяна като памучна тъкан с 18,9 нишки на квадратен сантиметър и тежаща 0,228 kg на квадратен метър или плетена или нетъкана тъкан, имаща еквивалентни характеристики.Ако изпитването се провежда извън превозното средство, то подът, на който е поставена седалката, трябва да има същите основни характеристики (2), както подът на превозното средство, за което седалката е предназначена.4.5. Основата и гърбът на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“ се поставят по такъв начин, че централната равнина на водача или пътника (C/LO) да съвпада с централната равнина на манекена. По искане на производителя триизмерният манекен може да бъде преместен навътре по отношение на C/LO, ако триизмерният манекен се намира толкова навън, че краят на седалката не позволява неговото нагласяване в хоризонтално положение.4.6. Стъпалата и подбедриците се прикрепват към основата на корпуса на седалката индивидуално или посредством Т-образен прът. Линията, преминаваща през видимите отметки за определяне на точката „Н“, трябва да бъде успоредна на повърхността на земята и перпендикулярна на надлъжната централна равнина на седалката.Стъпалата и краката на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“ се разполагат по следния начин:4.7.1. Места за сядане на водача и на пътника, намиращ се до него4.7.1.1. Както стъпалата, така и краката се преместват напред по такъв начин, че стъпалата да заемат естествено положение на пода, ако е необходимо, между работните педали. Лявото стъпало по възможност се нагласява по такъв начин, че да се намира приблизително на такова разстояние отляво на централната равнина на манекена за определяне на точката „Н“, на което се намира и дясното стъпало от дясната страна. С помощта на нивелир за проверка на напречната ориентация на устройството то се привежда в хоризонтално положение чрез регулиране на корпуса на седалката, ако е необходимо, или чрез преместване назад на стъпалата и краката на манекена. Линията, преминаваща през видимите отметки за определяне на точката „Н“, трябва да бъде поддържана перпендикулярна на надлъжната централна равнина на седалката.4.7.1.2. Ако левият крак не може да се задържи успоредно на десния крак, а лявото стъпало не може да се поддържа от елементите на конструкцията, се допуска преместване на лявото стъпало до поставянето му върху опора. Хоризонталността на линията, свързваща видимите отметки, трябва да бъде запазена.4.7.2. Места за сядане: задни странични седалкиЗа задни или допълнителни седалки краката трябва да бъдат разположени в съответствие с предписанията на производителя. Ако при това стъпалата се опират в части от пода, които се намират на различни нива, то това стъпало, което първо се е допряло до предната седалка, е отправно и другият крак трябва да бъде нагласен по такъв начин, че нивелирът, показващ напречната ориентация на основата на манекена, да покаже, че хоризонталното положение е достигнато.4.8. На подбедриците и на бедрата се поставят тежести и триизмерният манекен за определяне на точката „Н“ се установява в хоризонтално положение.Гърбът се накланя напред до предния ограничител и триизмерният манекен за определяне на точката „Н“ се отделя от облегалката с помощта на Т-образния прът. Манекенът отново се установява на предишното място на седалката по един от следните начини:4.9.1. ако триизмерният манекен за определяне на „Н“ точката се плъзга назад, то се прилага следната процедура: на триизмерния манекен за определяне на „Н“ точката се дава възможност да се плъзга назад дотогава, докато не отпадне необходимостта от използването на предна ограничителна хоризонтална тежест на коленния Т-образен прът, т. е. докато задната част на манекена не влезе в съприкосновение с облегалката на седалката. Ако е необходимо, следва да се измени положението на стъпалата и подбедриците;4.9.2. ако триизмерният манекен за определяне на „Н“ точката не се плъзга назад, то се използва следната процедура: триизмерният манекен за определяне на точката „Н“ се премества назад с помощта на хоризонтална задна тежест, прилагана към Т-образния прът, докато гърбът на манекена не влезе в съприкосновение с облегалката на седалката (виж фигура 2 от допълнение 1 към настоящото приложение).4.10. Към гърба и основата на манекена за определяне на точката „Н“ в точката на пресичане на градуираната ъглова скала на бедрото и корпуса на Т-образния прът се прилага натоварване от 100 ± 10 N. Направлението на това натоварване трябва през цялото време да бъде по линията, преминаваща през указаната по-горе пресечна точка, и точка, намираща се точно над корпуса на пръта на бедрото (виж фигура 2 от допълнение 1 към настоящото приложение). След това гърбът на манекена внимателно се връща назад до съприкосновение с облегалката на седалката. Останалата част от процедурата трябва да се провежда внимателно, за да не се допусне плъзгане на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“ напред.4.11. От лявата и от дясната страна на основата на торса се поставят тежести, а след това една след друга се поставят осем тежести на торса. Хоризонталното положение на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“ трябва да бъде съхранено.4.12. Гърбът на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“ се накланя напред, за да се отстрани натоварването върху облегалката на седалката. Провеждат се три пълни цикъла на странично разклащане на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“ по дъга с размер 10° (по 5° във всяка страна от вертикалната централна равнина) с цел да се освободи цялото натрупано триене между триизмерния манекен за определяне на точката „Н“ и седалката.По време на разклащането коленният Т-образен прът може да се отклони от специфицираните хоризонтално и вертикално направления, затова той трябва да бъде удържан с помощта на съответна странична сила. Удържането на Т-образния прът и разклащането на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“ трябва се провеждат внимателно, за да не се допусне появата на непредвидени вертикални или надлъжни натоварвания.При това стъпалата на манекена за определяне на точката „Н“ не следва да се удържат или тяхното преместване да се ограничава. Ако стъпалата променят своето положение, то те могат да останат в него известно време.Гърбът на манекена трябва внимателно да бъде върнат назад до съприкосновение с облегалката на седалката, като след това се извърши проверка на двата нивелира дали не е нарушено хоризонталното положение на манекена. Ако по време на разклащането на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“ е настъпило преместване на стъпалата, те трябва да бъдат отново нагласени по следния начин:Всяко стъпало едно след друго се повдига от пода на минимална височина, необходима, за да се избегне по-нататъшно преместване. При това е необходимо стъпалата да бъдат удържани по такъв начин, че те да могат да се въртят; не се допуска прилагането на каквито и да са надлъжни или напречни сили. Когато всяко стъпало се установи във своето най-долно положение, петата трябва да бъде в съприкосновение със съответния елемент от конструкцията.Трябва да бъде проверено хоризонталното положение в напречна посока; в случай на необходимост се прилага странично натоварване към горната част на гърба на манекена; размерът на натоварването трябва да бъде достатъчен за установяването на гърба на триизмерния манекен върху седалката в хоризонтално положение.4.13. Коленният Т-образен прът се придържа, за да не се допусне плъзгане на манекена за определяне на точката „Н“ напред по възглавницата на седалката, а след това:
 а)
 гърбът на манекена се връща назад до съприкосновение с облегалката на седалката;
 б)
 последователно се прилага и се отстранява хоризонтално натоварване, действащо в задно направление и непревишаващо 25 Н, към задния ъглов прът на височина, приблизително равна на височината на центъра на закрепването на тежестите към гърба, докато ъгловата скала на бедрото не покаже, че след отстраняване на въздействието на натоварването е достигнато устойчиво положение. Необходимо е да се осигури липсата на каквито и да са външни сили върху триизмерния манекен за определяне на точката „Н“, които действат надолу или странично. При необходимост от повторно регулиране на манекена за определяне на точката „Н“ в хоризонтално направление, гърбът на манекена се накланя напред, той отново се установява в хоризонтално положение и се повтаря процедурата, описана в точка 4.12.
 Провеждат се всички измервания:4.14.1. координатите на точката „Н“ се измерват относно триизмерна координатна система;4.14.2. действителният ъгъл на наклон на торса се определя с помощта на ъгловата скала на гърба на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“, като при това основният елемент на манекена трябва да се намира в крайно задно положение.4.15. В случай на необходимост от повторно установяване на триизмерния манекен за определяне на точката „Н“, седалката трябва да остане ненатоварена в течение най-малко на 30 минути преди началото на установяването. Триизмерният манекен за определяне на точката „Н“ не трябва да остава върху седалката по-дълго от времето, необходимо за провеждане на изпитването.Ако седалките, намиращи се на един и същи ред, могат да бъдат разглеждани като еднакви (многоместна седалка, идентични седалки и т.н.), то следва да бъде определяни само една точка „Н“ и само един действителен ъгъл на наклон на седалката за всеки ред, като триизмерният манекен за определяне на точката „Н“, описан в допълнение 1 към настоящото приложение, се поставя на мястото, което може да се разглежда като представително за съответния ред седалки. Това място е:4.16.1. в случая на предния ред — мястото на водача;4.16.2. в случая на задния ред или на задните редове — едно от крайните места.
 (1) За всяка седалка, освен предните, за която точката „Н“ не може да бъде определена с помощта на „Тримерния механизъм за определяне на точката Н“ или с помощта на съответните процедури, по решение на компетентната институция като отправна точка може да бъде приета точката „R“, посочена от производителя.
 (2) Ъгъл на наклона, разлика във височината на закрепване на седалката, текстура на повърхността и т.н.ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 Допълнение 1
 ОПИСАНИЕ НА ТРИИЗМЕРНИЯ МАНЕКЕН ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКАТА „Н“
 (1)
 (3-D H манекен)
 1. Гръб и седалищеГърбът и седалището са направени от армирана пластмаса и метал; те симулират човешки торс и бедро и са механично свързани в точка „H“. В точката „H“ е поставена скàла за измерване на действителния ъгъл на торса. Към седалището е прикрепен регулируем прът за бедрото, определящ бедрената ос и служещ за база за бедрената скала.2. Елементи на тялото и кракатаПодбедриците са съединени към седалището с прът Т, свързващ колената, който е странично удължение на регулируемия бедрен прът. Скали са вградени на подбедриците за измерване на ъглите на колената. Възлите на обувките и стъпалата са калибрирани за измерване ъгъла на стъпалата. Два нивелира ориентират устройството в пространството. Тежестите на частите на тялото са приложени в съответните центрове на тежестта, за да осигурят натиск на седалката, съответстващ на този, който създава човек с тегло 76 kg. Всички връзки на манекена 3-D H се проверяват за свободно движение, без да се отчита забележимо триене.
 (1) За подробности относно конструкцията на 3-D Н манекена да се направи справка в Обществото на автомобилните инженери Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pensylvania 15096, United States of America.Манекенът отговаря на описанието в стандарт ISO 6549-1980.ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 Допълнение 2
 ТРИИЗМЕРНА КООРДИНАТНА СИСТЕМА
 1.
 Триизмерната координатна система се определя от три перпендикулярни равнини, определени от производителя (виж фигурата) (1).
 2.
 Измерванията по превозното средство започват чрез разполагане на превозното средство на опорна повърхност така, че координатите на отправните точки да съответстват на стойностите, определени от производителя.
 3.
 Координатите на точки „R“ и „H“ се мерят по отношение на отправните точки, определени от производителя на превозното средство.
 (1) Координатната система съответства на изискванията на стандарт ISO 4130-1978.ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 Допълнение 3
 РЕФЕРЕНТНИ ДАННИ НА МЕСТАТА ЗА СЯДАНЕ
 1. Кодиране на референтните данниРеферентните данни са изброени последователно за всяко място за сядане. Местата за сядане се идентифицират чрез двузначен код. Първият знак е арабска цифра и показва реда седалки, изброени отпред назад на превозното средство. Вторият знак е главна буква, която показва разположението на мястото в реда, като се гледа посоката на движение на превозното средство. Използват се следните букви:
 L
 =
 ляво
 C
 =
 център
 R
 =
 дясно
 2. Описание на измерваните положения2.1 Координати на отправните точкиX ...Y ...Z ...3. Списък на референтните данниПоложение за сядане: ...3.1.1. Координати на точка „R“X ...Y ...Z ...3.1.2. Проектен ъгъл на торса: ...3.1.3. Спецификации за регулиране на седалката (1)
 Хоризонтални: ...Вертикални: ...Ъглови: ...Ъгъл на торса: ...
 Забележка: Списъкът с контролни параметри продължава за другите положения за сядане в точки 3.2, 3.3 и т.н.
 (1) Ненужното се зачерква.


type: wikipedia

text:
Project Follow Through (FT) war ein Bildungsprogramm der US-Regierung für benachteiligte Kinder im Vorschulalter. Mit über 100.000 teilnehmenden Schülern in 180 Schulgemeinden und Kosten von rund einer Milliarde Dollars bleibt es bis heute das weltweit größte pädagogische Experiment. Es begann im Jahre 1967 als Teil von Präsident Johnsons Krieg gegen die Armut und dauerte bis 1995.
 Geschichte
 Das U.S. Department of Education (DOE) und das Office of Economic Opportunity unter Präsident Lyndon B. Johnson (1963–1969) wollten den Kreislauf der Armut durch bessere Bildung durchbrechen. Es war bekannt, dass schlechte schulische Leistungen direkt mit der Armut korrelierten. Schlechte Bildung führte zu geringeren wirtschaftlichen Chancen im späteren Erwerbsleben und sorgte so für Armut in der nächsten Generation.
 Follow Through, ursprünglich als Sozialplan zur Erweiterung des Head-Start-Programms für das Vorschulalter geplant, wurde zum Erziehungsexperiment mit dem Ziel, wirkungsvolle Methoden zum Unterrichten von benachteiligten Kindern zu finden. Das Projekt wurde zum nationalen Trainingslabor und bot eine einzigartige Gelegenheit um den Wirkungsgrad verschiedener Unterrichtsmethoden zu studieren.
 Die vom Department of Education zugelassenen Modelle wurden von Erziehungswissenschaftlern entwickelt. Die einzige Ausnahme war das Modell Direkte Instruktion (Direct Instruction), eine Spezialform des Klassenunterrichts, das durch den Vorschullehrer (Preschool) Siegfried Engelmann aus Illinois entwickelt wurde, der keine formelle Ausbildung in Erziehungsmethoden hatte. Während sich die Erziehungswissenschaftler auf die pädagogische Theorien von John Dewey und Jean Piaget stützten, entwickelte Engelmann in Zusammenarbeit mit Lehrerkollegen das Unterrichtsmodell Direct Instruction System for Teaching Arithmetic and Reading (DISTAR), mittlerweile häufiger unter dem Kurzausdruck „Direct Instruction“ kursierend, das auf praktischen Erfahrungen basierte. Engelmann hatte ab 1963 mit seinen eigenen Kindern im frühen Alter einen sorgfältigen Unterricht entwickelt, mit dem er glaubte, auch die Kinder aus ärmlichen Verhältnissen erreichen zu können, da diese nicht anders als seine Kinder lernen würden. 1970 übernahm die University of Oregon die Schirmherrschaft für das Engelmann-Becker-Team für Direkte Instruktion.
 Die vorläufigen Resultate der Studie von 1974 zeigten, dass nur zwei Modelle, Direkte Instruktion und das Kansas Behavioral Analysis-Modell, positive Resultate zeigten. 1977 beauftragte die Ford Stiftung, die mehrere nicht erfolgreiche Modelle finanzierte, das Center for Instructional Research and Curriculum Evaluation an der University of Illinois eine zusätzliche, inoffizielle Evaluation der Follow Through Resultate durchzuführen. Der daraus entstandene Glass House Report. kritisierte, anstelle der Frage „Welches ist das erfolgreichste Modell?“ hätten Fragen wie „Was macht, dass die Modelle wirken?“ oder „Wie kann man die Wirkung der Modelle verbessern?“ untersucht werden müssen. Die Studie sollte bewirken, dass die Resultate der Follow Through Evaluation nicht in die Bildungspolitik einflossen.
 Die Auswertung der Follow-Through-Daten dauerte von 1968 bis 1977. Das Programm wurde von der Regierung bis 1995 finanziert. Die Ergebnisse zeigten, dass das Modell Direkte Instruktion und zu einem geringeren Grad das Behavior Analysis Modell brauchbare Lösungen für den Unterricht von benachteiligten Kindern erbrachten (beide Modelle basieren auf der Verhaltensanalyse). Trotzdem wurden die Ergebnisse der Follow Through Projekt-Evaluation vom Bildungsestablishment praktisch ignoriert. Die Bildungspolitik benützte die Ergebnisse des Projektes nicht, um diejenigen Unterrichtsmethoden gezielt zu fördern, die die Benachteiligung armer Kinder erwiesenermaßen verbessern konnten, was das eigentliche Ziel des Follow-Through-Programms war.
 1981 brachte der US-Senat eine Note ein, um die Finanzierung erfolgreicher Follow-Through-Modelle zu erhöhen. Das Bildungsministerium entschied jedoch 1982, die Finanzen der erfolgreichen Modelle zu Gunsten der weniger oder gar nicht erfolgreichen zu kürzen. Die Modelle mit den schlechten Resultaten wurden – unter anderen Namen – zur gesetzlichen Bildungspolitik in vielen US-Staaten.
 Bei einer Studie des American Institutes for Research's Comprehensive School Reform Quality Center im Jahre 1999 war die Direkte Instruktion eines von zwei Programmen aus 22, das positive Wirkungen bei der Entwicklung der Schüler zeigte.
 Ziel und Anordnung der Studie
 Mit der Studie wollte man herauszufinden, ob die ökonomisch und bildungsmäßig ärmsten Schulen in den USA auf das amerikanische Durchschnittsniveau angehoben werden könnten. Die drei Hauptziele des Projektes waren die Verbesserung von Grundwissen und -fertigkeiten (Basic skills), der kognitiven und Problemlösungsfähigkeiten (Cognitive skills) sowie ein positives Selbstwertgefühl (Affective skills) für alle teilnehmenden Kinder. Der Zweck des Projektes war, die effektivsten praktischen Unterrichtsmethoden zu finden und diese in den benachteiligten Schulen überall in den USA einzuführen, um die drei Hauptziele für die benachteiligten Kinder in den USA erreichen zu können. Es bildete einen Eckpfeiler im Krieg gegen die Armut.
 Die tatsächliche Leistung der Kinder sollte dazu dienen, den Erfolg zu bestimmen. Die Vertreter verschiedener Theorien und Ansätze, die glaubten, ihre Methoden könnten die negativen Auswirkungen der Bildungsarmut lindern, wurden aufgefordert, sich als Sponsoren ihrer Unterrichtsmodelle zu bewerben. Nachdem die Liste der ausgewählten Modelle feststand, konnten Elterngruppen der am Projekt beteiligten benachteiligten Schulen eines dieser Modelle wählen, wobei sie sich verpflichteten, diese Methode mehrere Jahre beizubehalten. Das Direkte Instruktion-Modell war das gefragteste Modell, es wurde an mehr Standorten als jedes andere Modell umgesetzt.
 Jede teilnehmende Schule wurde mit einer gleichwertigen, aber unbeteiligten Schule verglichen, um die Fortschritte messen zu können. Als allgemeiner Standard für allen Schulen wurden normierte Messgrößen verwendet, um feststellen zu können, ob die teilnehmenden Schulen das Ziel des 50. Perzentils (amerikanisches Durchschnittsniveau) erreicht hatten. Vornoten zeigten, dass Schulen mit wirtschaftlich benachteiligten Schülern ohne besondere Maßnahmen nur das 20. Perzentil erreichten. Das 20. Perzentil galt deshalb als geplante Ausgangsgröße.
 Evaluation und Ergebnisse
 Die Auswertung der Follow-Through-Daten dauerte neun Jahre. Die Evaluation kostete 30 Millionen Dollar und erfolgte durch zwei unabhängige Institute. Das Stanford Research Institute sammelte die Daten und Abt Associates analysierte sie.
 Die vorläufigen Jahresergebnisse von 1974 brachten eine Überraschung für die meisten Sponsoren. Nur zwei Modelle, Direkte Instruktion und das Kansas Behavioral Analysis-Modell zeigten positive Resultate.
 Der Schlussbericht von Abt Associates (Bock, Stebbins, & Proper, 1977) zeigte, dass die aggregierten Follow-Through-Modelle keine positiven Effekte zeigten, weil mit Ausnahme eines Modells keines das gewünschte Resultat erzielte. Die beliebtesten Modelle waren nicht nur unfähig, positive Wirkungen zu erzielen, die meisten von ihnen produzierten eine Vielzahl von negativen Auswirkungen.
 Das Modell der Direkten Instruktion platzierte sich als Erster im Lesen, Rechnen, Rechtschreibung, Sprache, Grundfertigkeiten, schulisch kognitiven Fähigkeiten und positivem Selbstwertgefühl. Es zeigte als einziges der 22 bewerteten Modelle überall positive Ergebnisse beim 50. Perzentil.
 Literatur
 Egbert, R.L. (1981). Some thoughts about Follow Through thirteen years later. Lincoln, NB: Nebraska University. (ERIC Document Reproduction Service No. ED244733)
 Engelmann, S. (1992). War Against the Schools' Academic Child Abuse. Portland, OR: Halcyon House
 Stebbins, L.B., St. Pierre, R.G., Proper, E.C., Anderson, R.B., & Cerva, T.R. (1977). Education as experimentation: A planned variation model (Vol IV-A). Cambridge, MA: Abt Associates.
 Gary L. Adams, Siegfried Engelmann: Research on Direct Instruction: 25 Years Beyond DISTAR. Verlag Educational Achievement System, Seattle WA 1996
 Cathy L. Watkins: Project Follow Through: A case study of contingencies influencing instructional practices of the educational establishment. Cambridge Center for Behavioral Studies, Cambridge MA 1997. (Kindle Edition 2009)
 Siehe auch
 No Child Left Behind Act
 Weblinks
 University of Oregon: The Story Behind Project Follow Through, abgerufen am 22. Dezember 2019.
 Homepage von Zig Engelmann über Direct Instruction (englisch), abgerufen am 22. Dezember 2019.
 The New York Times vom 10. November 2002: No Child Left Behind; Does It Work
 Condorcet Blog 01/2020: Direkte Instruktion gewinnt
 Quellen
 Pädagogische Methode/Lehre
 Bildungspolitik (Vereinigte Staaten)
 Bildungsreform
 Bildungsgeschichte (Vereinigte Staaten)


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 1.7.2017
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 170/56
 A BIZOTTSÁG (EU) 2017/1169 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2017. június 26.)
 egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 57. cikke (4) bekezdésére és 58. cikke (2) bekezdésére,
 mivel:
 (1)
 A 2658/87/EGK tanácsi rendelet (2) mellékletét képező Kombinált Nómenklatúra egységes alkalmazása érdekében intézkedéseket szükséges elfogadni az e rendelet mellékletében meghatározott áruk besorolásáról.
 (2)
 A 2658/87/EGK rendelet meghatározza a Kombinált Nómenklatúra értelmezésére vonatkozó általános szabályokat. Ezeket a szabályokat kell alkalmazni bármely más olyan nómenklatúrára vonatkozóan is, amely részben vagy egészben a Kombinált Nómenklatúrán alapul, vagy azt bármilyen további albontással egészíti ki, és amelyet az árukereskedelemhez kapcsolódó tarifális és más intézkedések alkalmazása céljából az Unió valamely más rendelkezése hoz létre.
 (3)
 Az említett általános szabályok értelmében a mellékletben szereplő táblázat 1. oszlopában leírt árukat a táblázat 3. oszlopában feltüntetett indokok alapján a 2. oszlopban megjelölt KN-kód alá kell besorolni.
 (4)
 Indokolt úgy rendelkezni, hogy az e rendelet hatálya alá tartozó áruk tekintetében kibocsátott, de az e rendelet rendelkezéseivel összhangban nem álló kötelező érvényű tarifális felvilágosítást a jogosult – a 952/2013/EU rendelet 34. cikkének (9) bekezdésével összhangban – meghatározott ideig továbbra is felhasználhatja. Ezt az időszakot három hónapban kell meghatározni.
 (5)
 Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Vámkódexbizottság véleményével,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 A melléklet táblázatának 1. oszlopában leírt árukat a Kombinált Nómenklatúrában a táblázat 2. oszlopában megjelölt KN-kód alá kell besorolni.
 2. cikk
 Az e rendelet rendelkezéseivel összhangban nem álló kötelező érvényű tarifális felvilágosítás – a 952/2013/EU rendelet 34. cikkének (9) bekezdésével összhangban – e rendelet hatálybalépésének időpontjától kezdve három hónapig továbbra is felhasználható.
 3. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2017. június 26-án.
 a Bizottság részéről,
 az elnök nevében,
 Stephen QUEST
 főigazgató
 Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság
 (1) HL L 269., 2013.10.10., 1. o.
 (2) A Tanács 1987. július 23-i 2658/87/EGK rendelete a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról (HL L 256., 1987.9.7., 1. o.).
 MELLÉKLET
 Árumegnevezés
 Besorolás
 (KN-kód)
 Indokolás
 (1)
 (2)
 (3)
 Árucikk vizes bázisú festéket tartalmazó, labdaformájú kemény zselatinkapszulából (úgynevezett „paintball-golyó”).
 Az árucikket a „paintball” nevű többszereplős játék során használt paintball-puska (91 m/s csőtorkolati sebességű légpuska) lövedékeként történő felhasználásra szánták.
 Lásd a képeket (*1).
 9306 90 90
 A besorolást a Kombinált Nómenklatúra értelmezésére vonatkozó 1. és 6. általános szabály, a Kombinált Nómenklatúra 95. Árucsoportjához tartozó Megjegyzések 1. pontjának s) alpontja, valamint a 9306 , a 9306 90 és a 9306 90 90 KN-kód szövege határozza meg.
 A terméket a paintball-puskához való lövedéknek szánták, amely jelentős csőtorkolati sebessége miatt a 9304 vámtarifaszám alá tartozó légpuskának minősül (lásd a 242/96/EK bizottsági rendeletet [HL L 31., 1996.2.9., 16. o.]).
 A paintball-golyó a söréthez és a darthoz hasonlóan lövedék, melyet légpuskával való lövésre használnak. Ezért a paintball-golyó más lőszer (lásd még a HR Magyarázat 9306 vámtarifaszámhoz tartozó magyarázatának (A) rész (3) pontját).
 A termék 95. árucsoportba történő besorolása ezért azon árucsoporthoz tartozó Megjegyzések 1. pontjának s) alpontja alapján kizárt.
 A terméket következésképpen lövedékként a 9306 90 90 KN-kód alá kell besorolni.
 (*1) A képek csupán tájékoztató jellegűek.


text:
Rafael Nadal era il detentore del titolo e lo ha difeso con successo sconfiggendo in finale Dominic Thiem con il punteggio di 6-4, 6-3, 6-2.
 Nadal ha vinto il titolo per l'undicesima volta al Roland Garros, eguagliando il record di Margaret Court di undici vittorie in uno dei quattro tornei del Grande Slam.
 Teste di serie
 Rafael Nadal (campione)
 Alexander Zverev (quarti di finale)
 Marin Čilić (quarti di finale)
 Grigor Dimitrov (terzo turno)
 Juan Martín del Potro (semifinale)
 Kevin Anderson (quarto turno)
 Dominic Thiem (finale)
 David Goffin (quarto turno)
 John Isner (quarto turno)
 Pablo Carreño Busta (terzo turno)
 Diego Sebastián Schwartzman (quarti di finale)
 Sam Querrey (secondo turno)
 Roberto Bautista Agut (terzo turno)
 Jack Sock (primo turno)
 Lucas Pouille (terzo turno)
 Kyle Edmund (terzo turno)
 Tomáš Berdych (secondo turno)
 Fabio Fognini (quarto turno)
 Kei Nishikori (quarto turno)
 Novak Đoković(quarti di finale)
 Nick Kyrgios (ritirato)
 Philipp Kohlschreiber (primo turno)
 Stan Wawrinka (primo turno)
 Denis Shapovalov (secondo turno)
 Adrian Mannarino (primo turno)
 Damir Džumhur (terzo turno)
 Richard Gasquet (terzo turno)
 Feliciano López (primo turno)
 Gilles Müller (primo turno)
 Fernando Verdasco (quarto turno)
 Albert Ramos-Viñolas (terzo turno)
 Gaël Monfils (terzo turno)
 Qualificati
 Adam Pavlásek (secondo turno)
 Il'ja Ivaška (primo turno)
 Thomaz Bellucci (primo turno)
 Ernests Gulbis (secondo turno)
 Casper Ruud (secondo turno)
 Rogério Dutra da Silva (primo turno)
 Denis Kudla (primo turno)
 Santiago Giraldo (secondo turno)
 Guido Andreozzi (secondo turno)
 Martin Kližan (secondo turno)
 Jaume Munar (secondo turno)
 Bernard Tomić (primo turno)
 Elias Ymer (secondo turno)
 Jozef Kovalík (primo turno)
 Hubert Hurkacz (secondo turno)
 Carlos Taberner (primo turno)
 Lucky loser
 Serhij Stachovs'kyj (secondo turno)
 Peter Polansky (primo turno)
 Jürgen Zopp (terzo turno)
 Oscar Otte (primo turno)
 Simone Bolelli (primo turno)
 Ruben Bemelmans (secondo turno)
 Mohamed Safwat (primo turno)
 Marco Trungelliti (secondo turno)
 Wild card
 Grégoire Barrère (primo turno)
 Elliot Benchetrit (primo turno)
 Alex De Minaur (primo turno)
 Calvin Hemery (primo turno)
 Maxime Janvier (primo turno)
 Nicolas Mahut (primo turno)
 Corentin Moutet (secondo turno)
 Noah Rubin (primo turno)
 Tabellone
 Fase finale
 Parte alta
 Sezione 1
 Sezione 2
 Sezione 3
 Sezione 4
 Parte bassa
 Sezione 5
 Sezione 6
 Sezione 7
 Sezione 8
 Collegamenti esterni
 Open di Francia 2018